Vampir

**Vampir** (lampir, lampijer, starosl. *ǫpyrь*) je mitološko biće za koje se općenito vjeruje da je oživjeli mrtvac koji noću siše krv usnulim ljudima. Prema istočnoevropskim pučkim vjerovanjima noću ustaje iz groba i ljudima siše krv sve dok ga se ne spali ili mu se srce ne probode glogovim kocem. Po predaji živi od čovječije ili životinjske krvi, i posjeduje mnoge čarobne i nadnaravne moći. Skoro sve kulture i civilizacije posjeduju varijantu mita o krvopijnim stvorenjima ili vampirima.

Vjerovanja u vampire su zabilježena u kulturama širom svijeta; Termin vampir populariziran je u zapadnoj Evropi nakon izvještaja o masovnoj histeriji iz 18. vijeka o već postojećem narodnom vjerovanju na Balkanu i u istočnoj Evropi koje je u nekim slučajevima rezultiralo mutilacijom leševa i optuživanjem ljudi za vampirizam. Vjerovanje u vampire neki etnolozi tumače kao izdanak davne predodžbe evropskih i izvanevropskih naroda o tome da duša može primiti oblik neke životinje, pa zato duše nekih ljudi noću oblače životinjsku kožu, otimaju duše članova svojih porodica koje potom konzumiraju na vampirskim gozbama, nakon toga žrtve venu i umiru. Prema različitim vjerovanjima vampirom postaju ljudi koji su se rodili na neuobičajen način, npr. u posteljici, ljudi koji su se za života krivo zaklinjali i općenito zli ljudi, oni koji su za života bili vješci, koji su rođeni iz veze vještice i vraga, oni kojima su za života vampiri sisali krv, mrtvaci preko kojih je dok su ležali na odru preskočila ili kojima je ispod odra prošla neka životinja, najčešće mačka ili pas, mrtvaci koji su žrtve uroka. Pojavljuju se u različitim oblicima: u obliku mješine koja se valja po putu, bačve koja se valja po dvorištu, plasta sijena koji se kreće, ili u obliku neke životinje, npr. konja, psa, kvočke s pilićima, ili životinje netipičnog ponašanja, npr. zeca koji se ne plaši, magarca koji ne reve. Misteriozna ubistva pripisuju se vampirima. Kada se za nekoga pokojnika sumnja da se povampirio, organizira se njegovo "ubijanje": otvara se grob, a truplo se probada glogovim kocem. U daljoj prošlosti u tom su sudjelovali i svećenici. Podvizi lorda Ruthvena dalje su istraženi u nizu vampirskih predstava u kojima je on bio antiheroj. Tema vampira nastavila se u serijskim publikacijama kao što je *Varney the Vampire* (1847) i kulminirala je u najpoznatijem vampirskom romanu u historiji: Drakuli Brama Stokera, objavljenom 1897. Vremenom, neki atributi koji se sada smatraju integralnim postali su ugrađeni u vampirov profil: očnjaci i ranjivost na sunčevu svjetlost pojavili su se tokom 19. vijeka zahvaljujući vampiru Varneyu i grofu Drakuli i njihovim upečatljivim zubima, te grofu Orloku iz Murnauovog filma Nosferatu (1922) koji se plaši dnevne svjetlosti. Plašt se pojavio u scenskim produkcijama 1920-ih, s visokim ovratnikom koji je uveo dramaturg Hamilton Deane kako bi pomogao Drakuli da 'nestane' na sceni. Iako nije često eksplicitno dokumentirano u folkloru, besmrtnost vampira je jedan atribut koji se uveliko pojavljuje u filmu i književnosti.

Uprkos općem nevjerovanju u postojanje vampira, prijavljuju se povremena viđenja vampira i sličnih bića širom svijeta. Društva za lov na vampire i dalje postoje. Zabilježeni su slučajevi poput onog u srbijanskom selu Zarožju gdje mještani i danas strahuju od povratka stogodišnjeg vampira Save Savanovića.

## Vampiri u popularnoj kulturi 
* Spisak filmova o vampirima
* Spisak knjiga o vampirima

## Referemce 
Kategorija:Mitologija