open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Šuica (rijeka)

**Šujica** je rijeka ponornica u zapadnoj Bosni, Bosna i Hercegovina. Izvire južno od Kupreškog polja na dva izvora Mali i Veliki Stržanj. Dužina toka je 48,5&nbsp;km, a površina sliva oko 730&nbsp;km². Rijeka ima zanimljiv tok, sa mnogo okuka, zbog čega ju je publicista Zuko Džumhur nazvao - najkrivudavija rijeka na svijetu.

Od izvora teče uskim i klisurastim koritom. U Šuičkom polju prima desnu pritoku Jaruge, pa opet teče kroz klisuru do ulaska u Duvanjsko polje.

Rijeka nestaje pod zemljom u velikoj estaveli Kovači, istoimenom obližnjem selu Kovači, u jugozapadnom dijelu Duvanjskog Polja. Vode Šuice potom djelimično izbijaju na izvoru Ričine u selu Prisoje, koje se nakon kratkog protoka od cca 0-50 metara, u zavisnosti od vodostaja u akumulaciji, ulijeva u akumulaciju Buško jezero.

Rijeka je još uvijek čista pa u njoj žive pastrmka, lipljen i riječni rak. Rep raka se u ovom kraju naziva - šuja, tako da se vjeruje da su mjesto i rijeka ime dobili po njemu. 
## Historija 
Porječje Šuice, tokom vremena Ilira, pripadalo je plemenu Dalmati. Na prirodno zaštićenim i strategijski pogodnim mjestima na obodu Duvanjskog polja, pripadnici ovog plemena, izgradili su veći broj građevinskih objekata (gradina). Jedna od njih se izdvajala svojom veličinom, pa su je Rimljani nazvali Delminium. U namjeri da sačuvaju svoju nezavisnost Dalmati su protiv Rimljana ratovali, sa nekoliko prekida, više od 160 godina, da bi u Oktavijanovom pohodu na Balkan bili pokoreni.

Veoma brzo, uz tok rijeke, Rimljani su izgradili put od Salone (današnji Solin kod Splita) prema unutrašnjosti rimske provincije Dalmacije. Dio puta je i jedan od najstarijih mostova u Bosni i Hercegovini, Rimski most na Šuici.

## Reference 
Kategorija:Rijeke u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Ponornice u Bosni i Hercegovini
Stefan Airapetjan

**Stefan Airapetjan** (*armenski*: Ստեֆան Հայրապետյան; rođen 24. decembra 1997), poznatiji kao **Stefan**, estonski je pjevač i tekstopisac armenskog porijekla. Ima sestru koja se zove Stefania. Godine 2020. predstavio se pjesmom "By My Side", koja je bila sedma u velikom finalu. Godine 2022. pobijedio je na takmičenju sa pjesmom "Hope". Svojom pobjedom na takmičenju automatski je izabran kao predstavnik Estonije na takmičenju za pjesmu Evrovizije 2022. u italijanskom Torinu.

## Diskografija 
### Singlovi 
#### Kao glavni izvođač 
#### Kao gostujući izvođač 
#### Kao dio Vajé 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Stefan Airapetjanov kanal na YouTube-u
Ima neka tajna veza

**Ima neka tajna veza** je kompilacijski album rok sastava Bijelo dugme. Objavile su ga u CD i dvostrukom LP izdanju tri beogradske izdavačke kuće *Komuna*, *PGP RTS* i *Kamarad* 1994. godine. Jedan je iz serije kompilacijskih albuma, a drugi po redu nakon raspada ovog sarajevskog rok sastava. Sastoji se od 17 pjesama snimljenih u periodu između 1981. i 1988. godine. 

Objavljen je iste godine kao i kompilacijski album ''"Rock & Roll: Najveći hitovi '74–'88."''.

## Lista pjesama 
# "Hajdemo u planine"
# "Za Esmu"
# "Da te bogdo ne volim"
# "Jer kad ostariš"
# "Nakon svih ovih godina"
# "Padaju zvijezde"
# "Čudesno jutro u krevetu gđe Petrović"
# "Ha, Ha, Ha"
# "Lipe cvatu (sve je isto k'o i lani)"
# "Ružica si bila, sada više nisi"
# "Meni se ne spava"
# "Ako možeš, zaboravi"
# Evo zakleću se"
# "Pjesma za malu pticu"
# "Napile se ulice"
# "Sve će to mila moja prekriti ruzmarin, snjegovi i šaš"
# "Đurđevdan je, a ja nisam s onom koju volim"

## Članovi grupe 
*Željko Bebek - pjevač, bas-gitara
*Goran Bregović - gitara
*Goran Ivandić - bubnjevi
*Điđi Jankelić - bubnjevi
*Mladen Vojičić Tifa - pjevač
*Vlado Pravdić - klavijature 
*Alen Islamović - pjevač
*Zoran Redžić - bas-gitara
*Laza Ristovski - klavijature 

## Izvori 
Kategorija:Albumi iz 1994.
Kategorija:Albumi Bijelog dugmeta
Iz sve snage

**Iz sve snage** je kompilacijski album rok sastava Bijelo dugme. Objavile ga je prvo na kaseti izdavačka kuća Jugoton 1976. godine, a reizdanje ista kompanija sa novim nazivom Croatia Records u CD izdanju 1994. godine. Jedan je od ranih kompilacijskih albuma ovog sarajevskog rok sastava. Sastoji se od 11 pjesama snimljenih u periodu između 1974. i 1976. godine i preuzetih sa prvih singl i LP ploča Bijelog dugmeta.  
Objavljen je iste godine kao i studijski album *"Eto! Baš hoću!"*, koji je snimljen u Londonu 1976. godine.

## Lista pjesama 
# "Top"
# "Tako ti je mala moja kad ljubi Bosanac"
# "Ne spavaj mala moja muzika dok svira"
# "Došao sam da ti kažem da odlazim"
# "Bekrija si cijelo selo viče, e pa jesam, šta se koga tiče"
# "Sve ću da ti dam samo da zaigram"
# "Da sam pekar"
# "Ne gledaj me tako i ne ljubi me više"
# "Hop cup"
# "Da mi je znati koji joj je vrag"
# "Selma" 

## Članovi grupe 
*Željko Bebek - pjevač, bas-gitara
*Goran Bregović - gitara
*Goran Ivandić - bubnjevi
*Vlado Pravdić - klavijature 
*Zoran Redžić - bas-gitara 

## Izvori 
Kategorija:Albumi iz 1976.
Kategorija:Albumi Bijelog dugmeta
Koštanomorfogenetski protein 5

**Koštanomorfogenetski protein 5** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom  **BMP5** sa hromosoma 6.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  454 aminokiseline, a molekulska težina  51.737 Da.
 

1020304050
MHLTVFLLKGIVGFLWSCWVLVGYAKGGLGDNHVHSSFIYRRLRNHERRE
IQREILSILGLPHRPRPFSPGKQASSAPLFMLDLYNAMTNEENPEESEYS
VRASLAEETRGARKGYPASPNGYPRRIQLSRTTPLTTQSPPLASLHDTNF
LNDADMVMSFVNLVERDKDFSHQRRHYKEFRFDLTQIPHGEAVTAAEFRI
YKDRSNNRFENETIKISIYQIIKEYTNRDADLFLLDTRKAQALDVGWLVF
DITVTSNHWVINPQNNLGLQLCAETGDGRSINVKSAGLVGRQGPQSKQPF
MVAFFKASEVLLRSVRAANKRKNQNRNKSSSHQDSSRMSSVGDYNTSEQK
QACKKHELYVSFRDLGWQDWIIAPEGYAAFYCDGECSFPLNAHMNATNHA
IVQTLVHLMFPDHVPKPCCAPTKLNAISVLYFDDSSNVILKKYRNMVVRS
CGCH

## Funkcija
Protein kodiran ovim genom je član porodice TGFβ. Koštanomorfogenetski proteini  poznati su po svojoj sposobnosti da induciraju razvoj kostiju i hrskavice. BMP5 može imati ulogu u određenim kancerima. Kao i drugi BMP, BMP5 inhibiraju hordin i nogin. Eksprimira se u trabekulskoj mreži i glavi očnog živca i može imati ulogu u razvoju i normalnoj funkciji. Također je eksprimiran u plućima i jetri.

Ovaj gen kodira člana porodice koštanomorfogenetskih proteina koja je dio natporodice transformirajućih faktora rasta beta. Natporodica uključuje velike porodice faktora rasta i diferencijacije. Koštanomorfogenetski proteini su prvobitno identifikovani sposobnošću demineralizovanog koštanog ekstrakta da indukuje endohrskavičnu osteogenezu *in vivo* na vanskeletnom mjestu. Ovi proteini sintetiziraju se kao prepropeptidi, cijepaju, a zatim procesuiraju u dimerne proteine. Može djelovati kao važna signalna molekula unutar trabekulske mreže i glave optičkog živca i imati potencijalnu ulogu u patogenezi glaukoma. Ovaj gen je različito regulisan tokom formiranja raznih tumora.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Geni na hromosomu 6
Kategorija:Koštanomorfogenetski proteini
Kategorija:Razvojni geni i proteini
Kategorija:TGFβ domen
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
'Ajmo, curice, 'ajmo, dječaci 2005.

''' 'Ajmo, curice, 'ajmo dječaci 2005. ''' jest kompilacijski album sarajevskog rok sastava Bijelo dugme. Objavila ga je u CD izdanju zagrebačka izdavačka kuća Croatia Records 2005. godine. Jedan je iz serije kompilacijskih albuma, a četvrti po redu nakon raspada ovog sarajevskog rok sastava. Sastoji se od 17 pjesama snimljenih u periodu između 1974. i 1986. godine. Na njemu su objedinjene pjesme s njihovih prvih pet albuma plus pjesma "Hajdemo u planine" s albuma Pljuni i zapjevaj, moja Jugoslavijo. Upravo je uzrečica " 'Ajmo, curice, 'ajmo dječaci " s početka ove pjesme poslužila za naslov ovog kompilacijskog albuma, koji je dio promotivnog programa ponovnog okupljanja Bijelog dugmeta pod sponzorstvom Coca-Cole. Tada su muzičari ovog sastava tokom juna 2005. godine odsvirali oproštajne koncerte u Sarajevu, Zagrebu i Beogradu pred više od dvjesto hiljada gledalaca. Zbog toga je i uočljiv prepoznatljivi znak Coca-Cole na omotnici albuma.

## Lista pjesama 
# "Ha, ha, ha" 3:10
# "Ne spavaj mala moja muzika dok svira" 2:28
# "Bitanga i princeza" 3:53
# "Dede, bona sjeti se, de tako ti svega" 4:56
# "Bekrija si cijelo selo viče, e pa jesam šta se koga tiče" 2:44
# "Sve ću da ti dam samo da zaigram" 4:58
# "Pristao sam biću sve što hoće" 3:13
# "Ne gledaj me tako i ne ljubi me više" 6:46
# " Ipak, poželim neko pismo" 4:28
# "Na zadnjem sjedištu moga auta" 3:55
# Eto! Baš hoću!" 3:53
# "Sve će to mila moja prekriti snjegovi, ružmarin i šaš" 7:57
# "Izgledala je malo čudno u kaputu žutom krojenom bez veze" 3:05
# "Loše vino" 2:57
# "Sanjao sam noćas da te nemam" 6:51
# "Selma" 3:24
# "Doživjeti stotu" 3:37 

## Članovi grupe 
*Željko Bebek - pjevač, bas-gitara
*Goran Bregović - gitara
*Goran Ivandić - bubnjevi
*Điđi Jankelić - bubnjevi
*Mladen Vojičić Tifa - pjevač
*Vlado Pravdić - klavijature 
*Alen Islamović - pjevač
*Zoran Redžić - bas-gitara
*Laza Ristovski - klavijature
* Jadranko Stanković - bas-gitara
*Milić Vukašinović - bubnjevi 

## Literatura 
* Petar Janjatović: EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, str. 33, 

## Izvori 
Kategorija:Albumi iz 2005.
Kategorija:Albumi Bijelog dugmeta
Kategorija:Albumi u izdanju Croatia Recordsa
Best of 1984–1989. 2005.

**Best of 1984–1989. 2005.** je kompilacijski album rok sastava Bijelo dugme. Objavila ga je u CD izdanju ljubljanske izdavačke kuće Menart 2005. godine. Jedan je iz serije kompilacijskih albuma, a peti po redu nakon raspada ovog sarajevskog rok sastava. Sastoji se od 15 pjesama snimljenih u periodu između 1984. i 1989. godine. 
Objavljen je iste godine kad i kompilacijski album "Ajmo, curice, 'ajmo, dječaci" nakon uspješnih  oproštajnih koncerata u Sarajevu, Zagrebu i Beogradu 2005. godine.

## Lista pjesama 
# "Lipe cvatu"
# "Pediculis pubis"
# "Zamisli"
# "Meni se ne spava"
# "Napile se ulice"
# "Šta ima novo"	
# "Evo zakleću se"	
# "Lažeš"
# "Padaju zvijezde"
# "Hajdemo u planine"	
# "Aiaio, radi radio"
# "Ako ima boga"
# "Za Esmu"
# "Ružica si bila"
# "A i ti me iznevjeri"

## Članovi grupe 
*Goran Bregović - gitara
*Goran Ivandić - bubnjevi
*Mladen Vojičić Tifa - pjevač
*Vlado Pravdić - klavijature 
*Alen Islamović - pjevač
*Zoran Redžić - bas-gitara
*Laza Ristovski - klavijature

## Literatura 
* Petar Janjatović: EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, str. 33, 

## Izvori 
Kategorija:Albumi iz 2005.
Kategorija:Albumi Bijelog dugmeta
Erih Koš

**Erih Koš** ( *Erich Kosch*) (15. april 1913 - 25. maj 2010) bio je jugoslavenski i srpski pisac i prevodilac, jevrejskog porijekla. Rođen je u Sarajevu, Bosna i Hercegovina, tadašnjem kondominiumu u Austro-Ugarskoj

## Biografija 
Diplomirao je na Pravnom fakultetu Univerziteta u Beogradu i bio je aktivan kao advokat od 1935. godine. Godine 1941. učestvovao je u narodno-oslobodilačkoj borbi i bio na raznim političkim i kulturnim funkcijama tokom i nakon Drugog svjetskog rata.

Pored pisanja, bavio se i prevođenjem književnih tekstova.

Za roman "Mreža" dobio je NIN-ovu nagradu za književnost 1967. godine.

Za člana Srpske akademije nauka i umetnosti na Odeljenju za jezik i književnost izabran je 1978. godine.

## Radovi 
* *U vatri* - pripovijesti 1947
* *Tri hronike* - pripovijesti 1949
* *Zapisi o mladim ljudima* - 1950
* *Vreme*, kazivanja 1952
* *Čudnovata povest o Kitu Velikom takođe zvanom Veliki Mak*, roman 1956; prevedena na engleski kao *Čudna priča o velikom kitu, poznatom i kao Big Mac*, 1962.
* *Il tifo*, roman iz 1958
* *Kao vuci*, kazivanja 1958
* *Sneg i led*, roman iz 1961
* *Novosadski pokolj*, roman iz 1961
* *Vrapci Van Pea*, roman iz 1962
* *Prvo lice jednine*, kazivanja 1963
* *Imena*, roman iz 1964
* *Taj prokleti zanat spisateljski*, eseji 1965
* *Mreža*, roman iz 1967
* *Satira*, 1968
* *Mešano društvo*, kazivanja 1969
* *Zašto da ne* 1971
* *Dosije Hrabak*, roman iz 1971
* *Cveće i bodlje*, kazivanja 1972
* *Najbolje godine*, naracija dt. 1972
* *Na autobuskoj stanici*, kazivanja 1974
* *U potrazi za Mesijom*, 2 bde., roman 1978
* *Bosanske priče*, kazivanja 1984
* *Satira i satiričari*, eseji 1985
* *Šamforova smrt*, roman 1986
* *Pisac govora*, 1989
* *Uzgredne zabeleške*, Aforizmi 1990
* *Miševi*, roman 1991

## Reference 
Kategorija:Srpski pisci
Kategorija:Umrli 2010.
Kategorija:Rođeni 1913.
Kategorija:Jevreji u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Članovi SANU
Kategorija:Jugoslavenski pisci
Hajrudin Ramadan

**Hajrudin Ramadan** bosanskohercegovački je pisac i novinar rođen u Uroševcu 1952.

## Biografija
U Sarajevu završava Učiteljsku školu, potom Fakultet političkih nauka u Sarajevu. Nakon završetka studija, radi kao novinar na Radio Sarajevu, te sarađuje u Dramskom programu Radio Sarajeva. Za Dramski program Radio Sarajeva piše radio drame *Izgnanik*, o životu i djelu Jamesa Joycea, te radio igru za djecu *Grad tonova*.

Objavio je dvije knjige kratkih priča, *Priče od kiše* i *Uloga Sarajeva* (...). Posthumno mu je objavljena knjiga *Dobri poznavaoci karata*. Umro je 2002. u Sarajevu.

## Nagrade
Zbirka *Priče od kiše* nagrađena je 1997. na Međunarodnom susretu izdavača u Pazinu u Hrvatskoj.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Umrli 2002.
Kategorija:Rođeni 1952.
Kategorija:Biografije, Uroševac
Drvene crkve u Malopoljskoj

**Drvene crkve u Malopoljskoj** dio su srednjovjekovne crkvene tradicije u rimokatoličkoj kulturi. Nalaze se na području historijske regije Malopoljske koja obuhvata karpatsko podnožje sjevernog dijela Zapadnih Karpata, južna i jugoistočna Poljska. Nalaze se u gradovima i selima: Binarowa, Blizne, Dębno Podhalańskie, Haczów, Lipnica Murowana i Sękowa. Izgrađene su tehnikom horizontalnih brvana, uobičajenom u istočnoj i sjevernoj Evropi od srednjeg vijeka

Gradnju crkvi su financirale bogate plemićke porodice i postale su statusnim simbolima. Prve crkve su rađene u stilu gotike, sa višebojnim ukrasima koji su se, zbog drvene građe, bitno razlikovali od tradicionalne poljske gotike od kamena i opeke. Kasnije građevine pokazuju uticaje baroka i rokokoa, ali i snažan uticaj bizantijske arhitekture zbog prisutnosti grko-katoličke crkve u ovom području. Iz evropske arhitekture preuzele su izduženi glavni brod i izdužene tornjeve.

Šest najbolje očuvanih i najstarijih drvenih gotičkih crkava 2003. godine upisane su na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine
* Crkva svetog Arhanđela Mihovila, oko 1500, Binarowa, a 1595. godine završena je dogradnjom tornja na zapadnom pročelju. Početkom 17. stoljeća crkva je zatvorena vanjskom arkadom, prozorski otvori su povećani i nove višebojne slike su zamijenile starije slikocrteže.
* Crkva Svih Svetih, 1470, Blizne,  je bogato oslikana s prizorima "Posljednjeg suda" iz 15. stoljeća. U 18. stoljeću je opremljena drvenim namještajem i ponovno je oslikana.
* Crkva svetog Arhanđela Mihovila, 15 stoljeće, Debno Podhalańskie. Ona ima jedinstvene srednjovjekovne ukrase, slikocrteže, na svodu i zidovima iz 15. i 16. stoljeća. Ukrasi se sastoje od 77 motiva, uključujući arhitektonske gotičke oblike, životinjske, svjetovne i vjerske prizore.
* Crkva Uznesenja Marijina i svetog Arhanđela Mihovila, 1338, Haczów, je najstarija drvena gotička crkva u Evropi, sa izvornim višobojnim ukrasima iz 15. stoljeća. Početkom 17. stoljeća je zatvorena obrambenom zidom zemljanih bastiona.
* Crkva svetog Leonarda, kasno 15. stoljeće, Lipnica Murowane. Iz 15. stoljeća su preživjeli dijelovi višebojnih ukrasa na svodu glavnog broda. Crkva se nalazi izvan obrambenih gradskih zidina i služila je kao grobna crkva sve do danas. Obnavljana je više puta, ali nije narušen njen oblik i prostorni raspored.
* Crkva svetog Filipa i svetog Jakova, 15 stoljeće, Sękowa
 
## Reference 
Kategorija:Svjetska baština u Poljskoj
Kategorija:Drveni vjerski objekti
Neolitski rudnici Krzemionki

**Neolitski rudnici Krzemionki** nalaze se oko 8&nbsp;km. sjeveroistočno od grada Ostrowiec Świętokrzyski, Poljska. To je kompleks rudnika kremena iz doba neolita i bronzanog doba, od 3.900 - 1600. Zajedno sa Grimes Graves u Engleskoj i Spiennes u Belgiji, čine najveće rudnike u Evropi iz toga doba. Kompleks se sastoji od četiri sastavna dijela: 
* glavnog rudarskog polja Krzemionki Opatowskie 
* dva manja rudarska polja, Borownia i Korycizna, poređana na istoj geološkoj strukturi  
* stalno naselje neolitskih rudara Gawroniec koje je dobivalo poluproizvode kremenih sjekira iz rudnika za doradu i poliranje prije distribucije.

U rudnicima se vadio i prerađivao prugasti kremen, koji se uglavnom koristio za izradu sjekira. Sa svojim podzemnim rudarskim građevinama, radionicama kremena i oko 4.000 okna i jama, kompleks sadrži jedan od najsveobuhvatnijih prahistorijskih podzemnih sistema za vađenje i preradu kremena do sada poznatih. 

## Svjetska baština 
Otkriveni su 1922. god. U periodu 1958 - 1961. su intenzivno istraživani, a rezultati su pružili izuzetna svedočanstva o vađenju kremena za proizvodnju alata u ljudskoj istoriji. Ovdje je otkriveno okno sa površinom od preko 500 m2 koje nije poznato ni na jednom drugom lokalitetu. 
Eksploatisana je i jedinstvena vrsta kremena – prugasti kremen isprepleten izuzetnim šarama poput zebre naizmjeničnim nijansama sive – i oblikovan u sjekire koje su pronađene na prostoru radijusa i od 650&nbsp;km od kompleksa, u Njemačkoj, Češkoj, Slovačkoj, Ukrajini, Bjelorusiji i Litvaniji

Tokom 1967. godine rudnici su proglašeni za arheološki, a zatim i rezervat prirode, čime su postali dostupni turistima. Obilaze se rutom dugom 465 m i najnižom tačkom 11,5 m ispod nivoa zemlje.

Rudnici su 2019. godine upisani na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine
 
## Reference 
Kategorija:Svjetska baština u Poljskoj
Kategorija:Neolitski arheološki lokaliteti
Azerbejdžanska sovjetska enciklopedija

**Azerbejdžanska sovjetska enciklopedija** (azerski: *Азәрбајҹан Совет Енсиклопедијасы*, skraćeno *АСЕ*, *Azərbaycan Sovet Ensiklopediyası*, ruski: *Азербайджанская советская энциклопедия*, skraćeno *АСЭ*) prva je opća enciklopedija na azerskome jeziku. Izdana je između 1976. i 1987. u 10 svezaka. Planiran je i 11. svezak o Azerbejdžanskoj Sovjetskoj Socijalističkoj Republici.

## Historija 
Prvi pokušaj izdavanja Azerbejdžanske sovjetske enciklopedije bio je 1934. – 1935. Stvoren je državni komitet pod Sovjetom narodnih komesara (Sovnarkom) Azerbejdžanskog SSR-a. Za glavnog urednika izabran je I. Ismailov, a za znanstvenog sekretara Veli Hulufu. 1935. godine izdan je rječnik za prvi svezak Azerbejdžanske sovjetske enciklopedije. S početkom represija i uhićenja članova redakcije, projekt bio je napušten.

Radovi na stvaranju Azerbejdžanske sovjetske enciklopedije nastavljeni su 1965. godine kada je stvoren Glavna redakcija Azerbejdžanske sovjetske enciklopedije.

## Urednici 
Predsjednik uredništva bio je Rasul Rza a glavni urednik Džamilj Guliev.
## Svesci 
## Također pogledajte 
* Velika sovjetska enciklopedija
* Azerbejdžanska nacionalna enciklopedija

## Reference
Kategorija:Azerbejdžanske enciklopedije
Kategorija:Enciklopedije na azerbejdžanskom jeziku
Kategorija:Azerbejdžanska SSR
Kategorija:Kultura Azerbejdžana
Nekropola Grčko groblje u Šćepan Polju

** Nekropola Grčko groblje u Šćepan Polju** (ili nekropola u Zagrađu) nalazi se u općini Plužine, Crna Gora. Nekropola je na listi 28 srednjovjekovnih nekropola stećaka koje su 2016. godine proglašene Svjetskom baštinom UNESCO-a. Na listi su 22 nekropole u Bosni i Hercegovini, po 3 u Srbiji i Crnoj Gori, a 2 u Hrvatskoj.

U mnogim krajevima nekropole stećaka se pripisuju "grčkom" stanovništvu. Mještani ne pamte ko se tu sahranjivao. Zaboravljena tradicija dovela je do toga da se ovi spomenici poimaju kao obilježja nekih drugačijih i tuđih pokojnika. Prema narodnom predanju, navodno su ti "Grci" poslije niza gladnih godina i teških zima napustili svoja ognjišta, a iza njih su ostala "grčka" groblja. Naučno objašnjenje naziva je da nije riječ o groblju Grka nego ljudi s ovih prostora. Stećci su kasnije generacije podsjećali na nešto "daleko i staro", za šta im je sinonim bila *Stara Grčka*, te je tako nastalo "grčko groblje".

Ovi monolitni kameni nadgrobni spomenici (stećci) nastali su u periodu od druge polovine 12. do 16. vijeka, iako su se najintenzivnije izrađivali tokom 14. i 15. stoljeća. Stećci su izuzetno svjedočanstvo o duhovnim, umjetničkim i historijskim aspektima srednjovjekovnih kultura jugoistočne Evrope, područja u kojem su se tradicije i utjecaji evropskog zapada, istoka i juga ispreplitali s ranijim tradicijama. Ističu se po svojoj međukonfesionalnosti, a ispod njih su sahranjivani pripadnici sve tri srednjovjekovne kršćanske zajednice, uključujući pravoslavnu, katoličku i crkvu bosansku

## Opis 
U Plužinama, u Zagrađu, u listopadnoj šumi ispod Soko-grada, smešteno je groblje na kome je sačuvano 16 stećaka, od kojih tri sljemenjaka (dva na četiri i jedan na dvije vode), dva sanduka (od kojih jedan s natpisom) i 11 ploča, od kojih je jedna amorfna, tj. nepravilnog, a ostale pravougaonog oblika. Rađeni su od lokalnog kamena, finije su obrade, ali su većinom neukrašeni.
  
Nekropolom dominira prvi stećak u obliku monumentalnog sanduka, u literaturi poznat kao stećak Petka Krstjanina.

Nekropola je u lošem stanju. Stećci su obrasli u niže i više rastinje, prekriveni su mahovinom, zemljom, lišćem, granama i travom.

## Reference 
Kategorija:Stećci svjetska baština u Crnoj Gori‎
Kategorija:Stećci u Crnoj Gori
Kategorija:Stećci sa natpisom
Nekropola Grčko groblje u Novakovićima

** Nekropola Grčko groblje u Novakovićima** nalazi se u općini Žabljak, Crna Gora. Na listi je 28 srednjovjekovnih nekropola stećaka koje su 2016. proglašene Svjetskom baštinom UNESCO-a. Na listi su 22 nekropole u Bosni i Hercegovini, po tri u Srbiji i Crnoj Gori, a dvije u Hrvatskoj.

Ovi monolitni kameni nadgrobni spomenici (stećci) nastali su u periodu od druge polovine 12. do 16. vijeka, iako su se najintenzivnije izrađivali tokom 14. i 15. stoljeća. Stećci su izuzetno svjedočanstvo o duhovnim, umjetničkim i historijskim aspektima srednjovjekovnih kultura jugoistočne Evrope, područja u kojem su se tradicije i utjecaji evropskog zapada, istoka i juga ispreplitali s ranijim tradicijama. Ističu se po svojoj međukonfesionalnosti, a ispod njih su sahranjivani pripadnici sve tri srednjovjekovne kršćanske zajednice, uključujući pravoslavnu, katoličku i crkvu bosansku.

## Opis 
Lokalitet Grčko groblje smješten je na 1.431 m nadmorske visine i 11,4&nbsp;km jugoistočno od Žabljaka, u zaseoku Novakovići, na istom seoskom putu koji vodi do nekropole Bare Žugića, s tim što je Grčko groblje bliže Žabljaku za 2,3&nbsp;km. Nekropola je na lijevoj strani puta, 200 metara sjeverozapadno od njega i obale Ribljeg jezera.

U neposrednoj blizini od Žabljaka vodi put prema Njegovuđu i površinama koje se koriste za tradicionalnu privredu, livade za ispašu stoke i Riblje jezero za vodu za piće. Sa druge strane puta i jezera podignuta je seoska crkva i groblje za vjerske i pogrebne svrhe.

Formirana je na blagom travnatom brijegu, izduženog elipsoidnog oblika, koje se pruža pravcem sjever – jug. To je manja nekropola, koja se sastoji od 49 stećaka, od kojih je: 10 ploča, 27 sanduka, 12 sljemenjaka. Centralni dio nekropole vidljiv je s nižih kota okolnog terena, jer je na tom mjestu jedan stećak, tipa sljemenjak, monumentalnih dimenzija. Osim pet primjeraka tipa ploče koje su amorfnog i prirodnog oblika, preostali stećci su fine izrade i oblika. Ukrašena su 22 primjerka, i to 12 sanduka i 10 sljemenjaka. 

Stećci su rađeni od lokalnog bjeličasto – sivog krečnjaka, različitih su veličina, kvaliteta obrade i stanja očuvanosti. Od ukrasa zastupljeni su uklesani i reljefni dekorativni, simbolični i figuralni motivi i predstave na stećcima. Najbrojniji dekorativni motivi su trake sa kosim crtama kao friz ili okvir na vertikalnim stranama stećka ili kao bordura na gornjoj vodoravnoj površini sanduka i ploča.

## Reference 
Kategorija:Stećci svjetska baština u Crnoj Gori‎
Kategorija:Stećci u Crnoj Gori
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2022 – 15 km

**Takmičenje u utrci ba 15&nbsp;km** na Zimskim olimpijskim igrama 2022. u Pekingu održalo se u biatlonskom kompleksu Centar za nordijsko skijanje i biatlon Kuyangshu u gradu Zhangjiakou, okrugu Chongli, koji se nalazi u kineskoj pokrajine Hebei 7. februara 2022. s početkom u 17:00 sati po lokalnom vremenu (10:00 CET).

## Pravila takmičenja
Disciplina 15 km je disciplina u biatlonu, koja se za žene održava na kružnoj stazi od 15 kilometara. Trči se 5 krugova po 3,5&nbsp;km. Takmičarke počinju trku pojedinačno, a startuju u intervalu od 30 sekundi. U toku trke gađa se četiri puta: poslije prvog i trećeg kruga iz ležećeg, a poslije drugog i četvrtog iz stojećeg položaja,ukupno 20 meta. Svaki promašaj donosi dodatnu minutu.

## Zemlje učesnice 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Rezultati 
Start utrke bio je u 17:00.

## Osvojene medalje 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Miha Baloh

mini|Miha Baloh
**Miha Baloh** (21. maj 1928, Jesenice – 6. decembar 2022, Ljubljana) bio je slovenski glumac. Počeo je učestvovati u lokalnim pozorišnim predstavama nakon Drugog svjetskog rata, a na kraju se upisao na AGRFT u Ljubljani, gdje je diplomirao 1952. Sljedeće godine počinje saradnju sa Stalnim slovenskim gledališčem u Trstu. Tamo je radio s režiserom Jožetom Babičem, koji mu je ponudio i prvu veliku filmsku ulogu. Od 1967. radio je i na međunarodnim produkcijama na projektima poput austrijske humorističke serije *Leni*, njemačkih filmova o Winnetouu i francusko-njemačke serije o Omer-paši. Tokom karijere nastavio je raditi u pozorištu.

## Odabrana filmografija 
* *Svet na Kajžarju* (1952)
* *Ne čakaj na maj* (1957)
* *Veselica* (1960)
* *Ples v dežju* (1961)
* *And Love Has Vanished* (1961.)
* *Rana jesen* (1962)
* *Svanuće* (1964)
* *Among Vultures* (1964.)
* *Po isti poti se ne vračaj* (o1965)
* *Amandus* (1966.)
* *Winnetou and the Crossbreed* (1966.)
* *Winnetou and Old Firehand* (1966.)
* *Grajski biki* (1967)
* *Nevidni bataljon* (1967.)
* *Bitka na Neretvi"
* *Maškarada* (1971)
* *Lov na jelene* (1972)
* *Ko pride lev* (1972)
* *The Bloody Vultures of Alaska* (1973.)
* *Draga moja Iza* (1979)
* *Naš človek* (1985)
* *Čaruga'' (1991)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1928.
Kategorija:Umrli 2022.
Kategorija:Biografije, Jesenice
Kategorija:Slovenski glumci
Kategorija:Bitka na Neretvi (film)
Ultimate Collection 2007.

**Ultimate Collection 2007.** je kompilacijski album rok sastava Bijelo dugme. Objavila ga je u dvostrukom CD izdanju zagrebačka izdavačka kuća Croatia Records 2007. godine. Jedan je iz serije kompilacijskih albuma, a šesti po redu nakon raspada ovog sarajevskog rok sastava. Sastoji se od 35 pjesama snimljenih u periodu između 1974. i 1989. godine. 
Objavljen je dvije godine nakon kompilacijskih albuma "Ajmo, curice, 'ajmo, dječaci" i "Best of 1984–1989. 2005.".

## Lista pjesama 
CD1:  
# "Top"
# "Da sam pekar"
# "Ne spavaj mala moja muzika dok svira"
# "Tako ti je mala moja kad ljubi Bosanac"
# "Hop cup"
# "Požurite konji moji"
# "Dede bona, sjeti se, de tako ti svega"
# "Izgledala je malo čudno u kaputu žutom krojenom bez veze"
# "Ne dese se takve stvari pravome muškarcu"
# "Bitanga i princeza"
# "Ala je glupo zaboravit`njen broj"
# "Na zadnjem sjedištu moga auta"
# "Doživjeti stotu"
# "Čudesno jutro u krevetu gđe. Petrović"
# "Ha, ha, ha"
# "Drugarice i drugovi"
# "U vrijeme otkazanih letova"
# "Kosovska"
# "Lipe cvatu"
# "Hajdemo u planine"

CD2:  
# "Ima neka tajna veza"
# "Selma"
# "Blues za moju bivšu dragu"
# Došao sam da ti kažem da odlazim"
# "Ne gledaj me tako i ne ljubi me više"
# "Šta bi dao da si na mom mjestu"
# "Sanjao sam noćas da te nemam"
# "Loše vino"
# "Ipak, poželim neko pismo"
# "Kad zaboraviš juli"
# "Sve će to mila moja, prekriti ruzmarin, snjegovi i šaš"
# "Pristao sam biću sve što hoće"
# Ako možeš, zaboravi"
# Ružica si bila"
# "Nakon svih ovih godina" 

## Članovi grupe 
*Goran Bregović - gitara
*Željko Bebek - pjevač
*Điđi Jankelić - bubnjevi
*Goran Ivandić - bubnjevi
*Mladen Vojičić Tifa - pjevač
*Vlado Pravdić - klavijature 
*Alen Islamović - pjevač
*Zoran Redžić - bas-gitara
*Laza Ristovski - klavijature
*Milić Vukašinović - bubnjevi 

## Literatura 
* Petar Janjatović: EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, str. 33, 

## Izvori 
Kategorija:Albumi iz 2007.
Kategorija:Albumi Bijelog dugmeta
Nekropola Žugića Bare

** Nekropola Žugića Bare**  nalazi se u općini Žabljak, Crna Gora. Nekropola je na listi 28 srednjovjekovnih nekropola stećaka koje su 2016. godine proglašene Svjetskom baštinom UNESCO-a. Na listi su 22 nekropole u Bosni i Hercegovini, po 3 u Srbiji i Crnoj Gori, a 2 u Hrvatskoj. Iz UNESKA su prepoznali vrijednost stećaka kao jedinstvenog, za to vrijeme novog, kulturnog fenomena koji nije vezan za naše granice, već za 4 države sa ovih prostora.

Ovi monolitni kameni nadgrobni spomenici (stećci) nastali su u periodu od druge polovine 12. do 16. vijeka, iako su se najintenzivnije izrađivali tokom 14. i 15. stoljeća. Stećci su izuzetno svjedočanstvo o duhovnim, umjetničkim i historijskim aspektima srednjovjekovnih kultura jugoistočne Evrope, područja u kojem su se tradicije i uticaji evropskog zapada, istoka i juga ispreplitali sa ranijim tradicijama. Ističu se po svojoj međukonfesionalnosti, a ispod njih su sahranjivani pripadnici sve tri srednjovjekovne kršćanske zajednice, uključujući pravoslavnu crkvu, katoličku crkvu i bosansku

## Opis 
Nekropola stećaka Žugića Bare predstavlja lokalitet - arheološko nalazište. Nekropola predstavlja jedinstveni primjer srednjovjekovne umjetnosti i stvaralaštva Durmitorskog prostora od sredine XIV i tokom XV vijeka. Formirana je na neravnini blagog uzvišenja.

Sadrži 300 stećaka od kojih je 240 ploča, 50 sanduka i 10 sljemenjaka. Finije obrađeni stećci se nalaze u sjevernom i središnjem dijelu nekropole, dok se većina tanjih ploča nalazi u južnom i jugoistočnom dijelu nekropole. Stećci su uglavnom postavljeni u nizovima, pravcem istok-zapad. Nejednake su veličine, nivoa obrade, ukrašenosti i stanja očuvanosti. Ukrašen je mali broj stećaka (23) od ukupnog broja na nekropoli.

Najčešći motivi na stećcima su vrpce, okviri ili bordure, obične i tordirane vrpce, obični i stilizovani krstovi i lukovi sa strijelama. U manjem broju su zastupljene arkade, povijene lozice sa trolistovima, vrpcom spojena tri koncentrična kruga, rozete, polumjeseci, mač i štit. Javljaju se i horizontalni ukrasi sa cik-cak linijama, biljna stilizacija, jabuka i dr.

Nekropola Žugića Bare ima vidna oštećenja zbog pozicije i uticaja faktora i slijeganja terena. Stećci su pomjereni sa svog prvobitnog ležišta (prevrnuti). Pojedini su izvaljeni na stranu zbog svoje težine i proporcija, a istovremeno su i utonuli u tlo. Na svim stećcima ima većih ili manjih pukotina, koje će u daljem procesu lomiti stećak na manje djelove. Površine svih stećaka prekrivene su lišajevima raznih vrsta kao i mahovinama u manjem obimu.

## Reference 
Kategorija:Stećci svjetska baština u Crnoj Gori‎
Kategorija:Stećci u Crnoj Gori
Nuklearne sile

mini|300x300piksel| Boje koje označavaju nuklearne sile:
**Nuklearne sile** su države koje raspolažu nuklearnim oružjem. Ovih pet država se smatraju nuklearnim silama i sve su potpisnice NPT-a, a to su: Sjedinjene Američke Države, Rusija (bivši SSSR ), Ujedinjeno Kraljevstvo, Francuska i Kina .

Tri nuklearne države koje nisu potpisale sporazum o zabrani širenja nuklearnog oružja (NTP) su: Indija, Pakistan i Sjeverna Koreja. Vjeruje se da Izrael ima oko 200 nuklearnih bojevih glava, ali nikada nisu priznali postojanje nuklearnog programa niti potpisali sporazum u vezi širenja nuklearnog oružja.

## Pet nuklearnih sila 
#### Sjedinjene Američke Države 
#### Rusija 
#### Ujedinjeno Kraljevstvo 
#### Francuska 
#### Kina 
## Druge zemlje sa vojnim nuklearnim programom 
#### Indija 
#### Pakistan 
#### Sjeverna Koreja 
## Države koje nisu priznale vojni nuklearni program 
Izrael

Iran

Kategorija:Nuklearno oružje
Kategorija:Hladni rat
Kategorija:Nuklearna proliferacija
Stanovništvo Ukrajine

desno|mini|230x230piksel| Kriva stanovništva Ukrajine
desno|mini|230x230piksel| Starosna struktura Ukrajine
[lijevo|mini|200x200piksel| Ukrajinske djevojke u tradicionalnim košuljama [višivankama.]]
desno|mini|230x230piksel| Prirodni priraštaj stanovništva Ukrajine
**Stanovništvo Ukrajine** su uglavnom Ukrajinci sa 77,8% (popis iz 2001.) ukupnog stanovništva Ukrajine.

Najbrojnije manjine su: Rusi 17,3% (uglavnom u istočnoj Ukrajini) i 0,9% Rusini. Važno je napomenuti da ukrajinska vlada ne priznaje Rusine kao posebnu manjinu, već ih smatra Ukrajincima, a njihov jezik smatra dijalektom ukrajinskog jezika. Hrvatska i Srbija priznaju Rusine kao zasebnu etničku grupu. Ostale manjine u Ukrajini su Rumuni, Moldavci (0,8%), Bjelorusi (0,6%), Krimski Tatari (0,5%), Bugari (0,4%) i drugi.

Službeni jezik u Ukrajini je ukrajinski, ali znanje ruskog je od velike važnosti. Oko 55% stanovništva govori ukrajinski, dok 45% govori ruski kao maternji jezik.

Gustina naseljenosti je 45 stanovnika po km2. Stanovništvo je u stalnom opadanju, a prirodni priraštaj je negativan od 1960-ih. Stopa mortaliteta je veća od stope nataliteta. Ukrajina je bila 10. u svijetu 1919. godine, a danas je 30. (8. u Evropi). 69% stanovništva živi u gradovima, a 31% na selu.
lijevo|mini|266x266piksel| Devojka sa tradicionalnim ukrajinskim vijencem.
Usled stalnog pada nataliteta u prošlom veku, udeo dece je smanjen sa oko 40% početkom 20. vijrka na 15% stanovništva početkom 21. vijeka. Udio radno aktivnog stanovništva se sporo mijenja i kreće se od 60% do 62%. Sa povećanjem očekivanog životnog vijeka i smanjenjem mortaliteta, došlo je do povećanja udjela stanovništva starijeg od 60 godina - sa 3,4% početkom 20. vijeka na 21% početkom 21. stoljeća.

U Ukrajini je sljedeći popis stanovništva planiran za 2016, što je dosta vremena od posljednjeg popisa iz 2001, koji je bio jedini zvanični popis u nezavisnoj Ukrajini.

Pored pravoslavnih crkava, vodeća crkva u Ukrajini je Ukrajinska grkokatolička crkva sa 3.825 registrovanih vjerskih jedinica. U ovoj crkvenoj podružnici upisano je 2.424 sveštenika. Rimokatolička crkva u Ukrajini ima 1.081 registrovanu vjersku jedinicu (od toga 909 župa) i 579 registriranih svećenika. U Ukrajini postoji 2.705 registrovanih protestantskih vjerskih jedinica, odnosno 1.595 evangelističkih. U mnogo manjoj mjeri u Ukrajini djeluju druge vjerske zajednice, uključujući i one jevrejskih, islamskih i budističkih vjerovanja.

## Izvori 
Kategorija:Demografija
Kategorija:Ukrajina
Bono Benić

**Fra Bono Benić** (Čatići kod Kaknja, 1708 – Kraljeva Sutjeska, 27. marta 1785) bio je bosanski franjevac, ljetopisac, historičar i provincijal Bosne Srebrene.

## Biografija 
Rođen je u selu Ćatići kod Kaknja 1708. godine. Prvo obrazovanje je dobio u Sutješkom samostanu, gdje je kao petnaestogodišnjak stupio u Franjevački Red. Poslije toga je studirao filozofiju i teologiju u Italiji. Po završetku studija postao je lektor filozofije u Šibeniku 1731. godine, a zatim i u Zaostrogu 1733. godine. Nakon kratkog boravka u Zaostrogu prelazi u Kraljevu Sutjesku, gdje je preuzeo brigu za odgoj franjevačkih novaka. Iako još mlad, godine 1736. postaje gvardijan u Kraljevoj Sutjesci. Iza toga je bio gvardijan u Kreševu i Fojnici, a potom opet u Kraljevoj Sutjesci. Godine 1748. postao je definitorom (vijećnikom) Bosanske provincije, a 1759. godine njezinim kustosom. U tom periodu, također je bio u tri navrata župnik u Varešu (1735, 1741. i 1759. godine). Poslije je obavljao funkciju provincijala (od 1765. do 1768. i od 1774. do 1777. god.). Poznavao je tri jezika; latinski, talijanski i ponešto turskog. Umro je u Kraljevoj Sutjesci 25. 3. 1785. godine u 77-oj godini života.

## Djela 
mini|Primjer bosančicom pisanog teksta Ljetopisa sutješkog samostana fra Bono Benića
Njegovo djelo *Protocollum conventus Suttiscae* je veoma važan kao izvanredan dokument za poznavanje historije i društveno-političkih događaja u Bosni u 18. stoljeću. Benić vrlo kratko prikazuje opću historiju, sliku historije Bosanske provincije u cjelini do 1757. godine i prošlost njezinih samostana do početka 18. stoljeća. Najvažniji treći dio prati događaje u Bosni i Sutješkom samostanu u vrijeme njegovog života. Ovaj ljetopis nije pisao samo jedan čovjek, nego četvorica. Prvi i glavni pisac *Ljetopisa* je sam fra Bono Benić. On je napisao uvod i vodio hroniku prateći događaje od 1759. pa do svoje smrti, 1785. godine. *Ljetopis* je nastavio pisati fra Dominik Franjić, bosanski provincijal, tek 1822. godine. On opisuje događaje od 1785. do 1802. godine. Poslije njega *Ljetopis* je nastavio pisati fra Stjepan Marijanović, koji je popunio događaje od 1802. do 1822. godine, a pisao ih je 1828. i dalje. Posljednji dio *Ljetopisa* je popunio fra Mato Mikić koji je pisao događaje od 1822. do 1838. godine. 
### Djela: 
* **Cum auctor Epitome** (1777),
* **Protocollum conventus Suttiscae**, tj. *Ljetopis sutješkoga samostana* (priredio fra Ignacije Gavran, 1979)

## Reference 
Kategorija:Biografije, Kakanj
Kategorija:Rođeni 1708.
Kategorija:Umrli 1785.
Kategorija:Bosanskohercegovački historičari
Kategorija:Franjevci (svećenici)
Kategorija:Provincijali Bosne Srebrene
Spolne oznake

**Spolne oznake** su fizičke osobine ili osobine ponašanja organizama (tipski za seksualno dimorfne organizme) koje ukazuju na njegov biološki spol. To može uključivati spolni organ koji se koristi za reprodukciju i sekundarne spolne oznake koje razlikuju spolove vrste, ali koji nisu direktno dio reproduktivnog sistema.

## Ljudi 
Kod ljudi, spolni organi ili primarne seksualne karakteristike, koje su one sa kojima je osoba rođena, mogu se razlikovati od sekundarnih polnih karakteristika, koje se razvijaju kasnije u životu, obično tokom pubertet. Razvoj oba je kontroliran seksualnim hormonima koje proizvodi tijelo nakon početne fetalne faze gdje prisustvo ili odsustvo Y-hromosoma i/ili SRY gena određuju razvoj.

Hormoni koji izražavaju spolnu diferencijaciju kod ljudi uključuju:
* estrogeni
* progesteron
* androgeni kao što je testosteron

## Tipska spolna obilježja 
Sljedeća tabela navodi tipske seksualne karakteristike kod ljudi:

## Beskičmenjaci i biljke
Kod beskičmenjaka i biljki, hermafroditi (koji imaju i muške i ženske reproduktivne organe bilo u isto vrijeme ili tokom svog životnog ciklusa) su uobičajeni, a u mnogim slučajevima i norma.

U drugim varijantama višećelijskog života (npr. gljive, Basidiomycota) seksualne karakteristike mogu biti mnogo složenije i mogu uključivati mnogo više od dva spola. Za detalje o seksualnim karakteristikama gljiva, pogledajte: Hifa i Plazmogamija.

## Također pogledajte
* Trudnoća
* Reprodukcija
* Spolna i rodna diferencijacija
* Spolna diferencijacija

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Anatomija spola
Kategorija:Anatomija čovjeka
Aziridin

**Aziridin** je organski spoj koje se sastoji od tročlanog henerociklusa (CH2)2NH. To je bezbojna, toksična, isparljiva tečnost koja je od značajnog praktičnog interesa.  Aziridin je otkrio hemičar Siegmund Gabriel 1888. Njegovi derivati, takođe poznati kao aziridini, su od šireg interesa u medicinskoj hemiji.

## Struktura 
Ugao veze u aziridinu je približno 60°, znatno manji od normalnog ugljikovodičnog veznog ugla od 109,5°, što rezultira deformacijom ugla kao u uporedivom ciklopropanu i molekuli etilen-oksida. U takvim spojevima vezu objašnjava model banana-veza. Aziridin je manji bazan od acikličnih alifatskih amina, sa pKa od 7,9 za konjugirtanu kiselinu, zbog povećanja orbitalne hibridizacije slobodnog elektronskog para dušika. Ugaona deformacija u aziridinu takođe povećava barijeru za inverziju dušika. Ova visina barijere dozvoljava izolaciju odvojenih *invertomera*, naprimjer *cis* i *trans* invertomera *N*-hloro-2-metilaziridina.

## Sinteza i upotreba
Aziridin se industrijski proizvodi iz aminoetanola na dva srodna načina. Nippon Shokubai proces zahtijeva oksidni katalizator i visoke temperature da bi se izvršila dehidracija. U Wenkerovoj sintezi, aminoetanol se pretvara u sulfat-ester, koji se podvrgava eliminaciji sulfata izazvanoj bazom. Stariji metodi su detaljno opisali aminaciju 1,2-dihloretana i ciklizaciju 2-hloretilamina.

## Također pogledajte 
*Binarni etilenimin, dimerni oblik aziridina
*Etilamin

## Reference 
Kategorija:Funkcionalne grupe
Kategorija:Karcinogene grupe 2B po IARC
Kategorija:Aziridini
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2022 – 7,5 km

**Takmičenje u sprintu u ženskoj konkurenciji** na Zimskim olimpijskim igrama 2022. u Pekingu održalo se u biatlonskom kompleksu Centar za nordijsko skijanje i biatlon Kuyangshu u gradu Zhangjiakou, okrugu Chongli, koji se nalazi u kineskoj pokrajine Hebei 11. februara 2022. s početkom u 17:00 sati po lokalnom vremenu (10:00 CET).

## Pravila takmičenja
Sprint je disciplina u biatlonu, koja se za žene održava na kružnoj stazi od 7,5 kilometara. Trče se 3 kruga po 2,5&nbsp;km. Takmičarke počinju trku pojedinačno u vremenskim razmacima (obično 30 sekundi). U toku trke gađa se dva puta: poslije prvog kruga iz ležećeg, a poslije drugog iz stojećeg položaja, ukupno 10 meta. Svaki promašaj donosi kazneni krug trčanja od 150 metara. Prvih 60 prvoplasiranih na kraju takmičenja plasiraju se za disciplinu potjera.

## Zemlje učesnice 
Učestvovale su 89 takmičarki iz 29 zemalja.

## Rezultati 
## Osvojene medalje 
|}
Kategorija:Šabloni biatlona na ZOI

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Nekropola Grčko groblje u Hrti

** Nekropola Grčko groblje u Prijepolju** (ili nekropola Hrta), nalazi se u općini Prijepolje, Srbija. Nekropola je na listi 28 srednjovjekovnih nekropola stećaka koje su 2016. godine proglašene Svjetskom baštinom UNESCO-a. Na listi je 20 nekropola u Bosni i Hercegovini, po 3 u Srbiji i Crnoj Gori, i 2 u Hrvatskoj.

Teritorija Polimlja je bila sastavni deo srednjovekovne srpske Raške države. Kasnije, u vrijeme srpskog kralja i cara Stefana Dušana, a potom i njegovog sina Uroša, ovim područjem kao i najvećim dijelom Raške države, zajedno sa primorskim dijelom prema Bosni sve do Dubrovnika, upravljali su članovi, porodice Vojinović-Altomanović. Godine 1373. posjedi Nikole Altomanovića uz dolinu Lima su podijeljeni između kneza Lazara i bosanskog bana Tvrtka I. Granica sa Bosnom je prolazila rijekom Lim kod Prijepolja.

## Opis 
Nekropola se nalazi u selu Hrta koje je nastalo u 19. stoljeću, 16&nbsp;km jugozapadno od Prijepolja, u izrazito planinskom kraju. Sastoji se od dva dijela, Donje i Gornje groblje, međusobno udaljena 100 metara, sa nadgrobnim spomenicima okruženim seoskim putem i potokom. Orijentirani su istok-zapad.

Tokom priprema za nominaciju u ljeto 2013. godine obavljeno je uređivanje lokacije. Spomenici su očišćeni i oprani, uklonjeni su slojevi mahovine i lišajeva. U procesu nisu korištene nikakve hemijske supstance. Za arheološko nalazište Grčko groblje u selu Hrta pripremljena je kompletna dokumentacija o pronađenom i sadašnjem stanju.
 
Gornje groblje se sastoji od 33 nadgrobna spomenika: 12 ploča, 18 sanduka i 3 amorfna spomenika. Sedamnaest nadgrobnih spomenika je sa  različitim motivima ukrašavanja: konop i valovita linija oivičena kružićima, cik-cak ornamenti, mali krug sa upisanim krstom ili veliki krug u kome je upisan krst čiji se krakovi završavaju koncentričnim krugovima, mač, štit i jelen sa naglašenim rogovima i konturom tijela, u položaju skoka ili kretanja. Na bočnim stranama većih sanduka arkade imaju oblik plitke niše i pri vrhu su oblikovane polukružno ili kao prelomljen luk sa međuprostorima između stubova. Na tri sanduka su uklesane šest ili četiri niše na širim bočnim stranama ili samo dvije niše na bočnim užim stranama koje formiraju arkade.

Donje groblje je formirano na tumulusu iz ilirskog doba. Sadrži ukupno 44 spomenika od kojih je ukrašena samo jedna ploča.
## Reference 
Kategorija:Stećci svjetska baština u Srbiji
Kategorija:Prijepolje
Kategorija:Stećci u Srbiji
Aminokiselinski transporter

**Aminokiselinski transporter ** je membranski transportni protein koji prenosi aminokiseline. Oni su uglavnom iz porodice rastvornih nosača.

## Porodice 
Postoji nekoliko porodica proteina koje funkcioniraju u transportu aminokiselina; neke od njih uključuju:
* TC# 2.A.3 – Natporodica APC aminokiselina-poliamina
* TC# 2.A.18 –  Porodica AAAP permeaza
* TC# 2.A.23 – Dikarboksilat/aminokiselina:kation (Na+ ili H+) Porodica simportera (DAACS) 
* TC# 2.A.26 –  Amino kiselina razgranatog lanca:porodica kationskih simportera (LIVCS)
* TC# 2.A.42 –  Porodica Hidroksi/Aromatskih aminokiselinskih permeaza (HAAAP)
* TC# 2.A.78 – Porodica eksportera aminokiselina razgranatog lanca
* TC# 2.A.95 –  Porodica 6TMS transportera neutralnih aminokiselina(NAAT)
* TC# 2.A.118 –  Porodica aminokiselinskih antiportera (ArcD)
* TC# 2.A.120 –  Porodica navodnih aminokiselinskih permeaza (PAAP
*

Primjeri poorodice rastvornih nosača
* (1) Glutamatni transporter visokog afiniteta i  neutralnih aminokiselina
* (3) Teške podjedinice heteromernih aminokiselinskih transportera
* (6) Bakterijski transporter leucina (LeuT)
* (7) Transporter kationskih aminokiselina/povezan s glikoproteinom
* (15) Protonski oligopeptidni kotransporter
* (17) Vezikulski transporter glutamata
* (18) Vezikulski transporter amina
* (25) Neki mitohondrijski nosači
* (26) Multifunkcijski anionski izmjenjivač
* (32) Vezikulski inhibitorni transporta  aminokiselina
* (36) Proton-spregnuti transporter aminokiselina
* (38) Sistem A & N natrij-spregnutog transportera aminokiselina

### VIAAT
Vezikulski inhibitorni transporter  aminokiselina (VIAAT) odgovoran je za skladištenje GABA i glicina u neuronskim sinapsnim vezikulama.

## Ljudski proteini s ovim domenom  
SLC32A1;   SLC36A1;   SLC36A2;   SLC36A3;   SLC36A4;   SLC38A1;   SLC38A2;   SLC38A3;   SLC38A4;   SLC38A5;   SLC38A6.

## Također pogledajte
* Porodica rastvornih nosača
* Sistemi transporta aminokiselina
* Poremećaj transporta aminokiselina
* Aminokiselina
* Baza podataka o klasifikaciji transportera

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Porodica rastvornih nosača
Kategorija:Proteinski domeni
Vezikulski inhibitorni aminokiselinski transporter

**Vezikulski inhibitorni aminokiselinski transporter** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom  **SLC32A1**  sa hromosoma 20.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 525 aminokiselina, a molekulska težina  57.415 Da.
 

1020304050
MATLLRSKLSNVATSVSNKSQAKMSGMFARMGFQAATDEEAVGFAHCDDL
DFEHRQGLQMDILKAEGEPCGDEGAEAPVEGDIHYQRGSGAPLPPSGSKD
QVGGGGEFGGHDKPKITAWEAGWNVTNAIQGMFVLGLPYAILHGGYLGLF
LIIFAAVVCCYTGKILIACLYEENEDGEVVRVRDSYVAIANACCAPRFPT
LGGRVVNVAQIIELVMTCILYVVVSGNLMYNSFPGLPVSQKSWSIIATAV
LLPCAFLKNLKAVSKFSLLCTLAHFVINILVIAYCLSRARDWAWEKVKFY
IDVKKFPISIGIIVFSYTSQIFLPSLEGNMQQPSEFHCMMNWTHIAACVL
KGLFALVAYLTWADETKEVITDNLPGSIRAVVNIFLVAKALLSYPLPFFA
AVEVLEKSLFQEGSRAFFPACYSGDGRLKSWGLTLRCALVVFTLLMAIYV
PHFALLMGLTGSLTGAGLCFLLPSLFHLRLLWRKLLWHQVFFDVAIFVIG
GICSVSGFVHSLEGLIEAYRTNAED

## Funkcija
Protein kodiran ovim genom je integralni membranski protein uključen u gama-aminobuternu kiselinu (GABA) i unos glicina u sinapsne vezikule. Kodirani protein je član porodice transportera amino kiselina/poliamina II.

## Također pogledajte
* Porodica rastvornih nosača

## Reference
## Dopunska literatura
*
*
*
*
*
*
*
*
*

Kategorija:Geni na hromosomu 20
Kategorija:Porodica rastvornih nosača
Kategorija:Neurotransmiterski transporteri
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika