Denticija

e, očnjake, pretkutnjake i 2 od 3 moguća skupa kutnjaka.]]
**Denticija** je termin koji označava  razvoj zuba i njihov raspored u ustima. Konkretno, karakterističan je raspored, vrsta i broj zuba kod određene vrste u određenoj životnoj dobi. To se odnosi na nicanje, broj, tipu i morfo-fiziološka obilježja (to jest odnos oblika i veličine datog zuba i njegove zaključene funkcije) zuba životinje.

Životinje čiji su zubi iste vrste, kao što je većina kičmenjaka koji nisu sisari imaju *homodontnu* denticiju, dok oni čiji se zubi morfološki razlikuju, imaju *heterodontnu* denticiju. Denticija životinja sa dva slijeda zuba (mliječni, trajni) naziva se  *difiodontna*, dok denticija životinja sa samo jednim setom zuba tokom života je *monofodontna *. Denticija u kojoj se zubi kontinuirano odbacuju i zamjenjuju tokom života naziva se *polifodontna*. Denticija životinja kod kojih su zubi postavljeni u  vilične futrole naziva se *tekodontna*.

## Zubna formula
Budući da su zubi svakog sisara specijalizirani za različite funkcije, mnoge njihove  skupine izgubile su zube koji nisu potrebni u njihovoj adaptaciji. Oblik zuba također je pretrpio evolucijske promjene kao rezultat prirodne selekcije za specijaliziranu ishranu ili druge prilagodbe. S vremenom su različite skupine sisara razvile različite zubne osobine, kako u broju i vrsti zuba, tako i u obliku i veličini žvačne površine.

Broj zuba svake vrste izražava se zubnom formulom za jednu stranu usta ili kvadrant, pri čemu su gornji i donji zubi prikazani u zasebnim redovima. Broj zuba u ustima dvostruko je manji od navedenog jer postoje dvije strane. U svakom su setu redom navedeni sjekutići (I), očnjaci (C) drugi, pretkutnjaci (P) treći, te na kraju kutnjaci (M), što daje  I:C:P:M. Tako, naprimjer, formula 2.1.2.3 za gornje zube označava 2 sjekutića, 1 očnjak, 2 pretkutnjaka i 3 kutnjaka s jedne strane gornjeg dijela usta. Linija dentalne formule označena je malim slovima ispred slova d: na primjer: di: dc: dp.
Denticija životinja koja se odnosi na opadajuće ili trajne zube može se tako izraziti zubnom formulom, ispisanom u obliku frakcije, koja se može napisati kao  ili I.C.P.M / I.C.P.M. Naprimjer, sljedeće formule prikazuju mliječnu i uobičajenu trajnu denticiju svih uskonosnih majmuna, uključujući i ljude:
#Mliječni: (di^2-dc^1-dm^2) / (di_2-dc_1-dm_2) \times 2 =20.

Ovo se može prikazati kao . Nadkript i potskript označavaju gornju i donju vilicu, tj. ne označavaju matematičke operacije; brojevi su broj zuba svakog tipa. Crtice (–) formuli također nisu matematički operatori, već razmaci, što znači "do":  naprimjer, ljudska formula je , što znači da osobe 2 ili 3 kutnjeka na svakoj strani vilice, a  'd' označava opadajuće (tj. mliječne) zube; donji niz ukazuje i na privremene zube. Još jedna napomena je 
#Stalni: (I^2-C^1-P^2-M^3) / (I_2-C_1-P_2-M_3) \times 2 =32., što se može iskazati i kao . 
Kad su formule za zube gornje i donje vilice jednake, neki tekstovi pišu formulu bez frakcije (u ovom slučaju 2.1.2.3), na implicitnu pretpostavku da će čitatelj shvatiti da se mora primjenjivati i na gornji i donji kvadrant. To se vidi na primjer u cijelom Cambridgeovom rječniku biologije i evolucije čovjeka.

Najveći broj zuba u bilo kojem poznatom  kopnenom sisaru sa placentom  bio je 48, s formulom . Međutim, niti jedan živi placentalni sisar nema taj broj. Kod postojećih takvih sisara maksimalna je zubna formula je kod svinja:  . Broj zuba kod sisara obično je identičan u gornjoj i donjoj čeljusti, ali ne uvijek. Naprimjer, polumajmun aj-aj ima formulu , demonstrirajući potrebu za gornjim i donjim kvadrantom.

### Razlike u imenovanju zuba 
Zubi se broje počevši od 1 u svakoj grupi. Dakle, ljudski zubi su I1, I2, C1, P3, P4, M1, M2 i M3. U ljudi treći, molar je poznat kao umnjak ili zub mudrosti]bez obzira na to je li ili nije izbio.

Što se tiče premolara, postoji neslaganje u vezi s tim da li je treći tip mliječnih zuba pretkutnjak (opći konsenzus kod sisara) ili kutnjak  (obično se podržava u anatomiji čovjeka). Zbog toga postoji određena razlika između nomenklatura u zoologiji i stomatologiji. To je zato što pojmovi stomatologije, koji su uglavnom preovladavali s vremenom, nisu uključivali evolucijsku teoriju dentacije  sisara. Izvorno su bila četiri pretkutnjaka u svakom kvadrantu ranih oblika. Međutim, svi živi primati izgubili su barem prvi premolar. Dakle, većina polumajmuna i širokonosnih majmuna imaju tri pretkutnjaka. Neki rodovi su izgubili i više od jednog. Drugi  je izgubljen kod svih uskonosnih majmuna . Preostali stalni premolari tada su pravilno identificirani kao P2, P3 i P4 ili P3 i P4; međutim, tradicijska stomatologija ih naziva P1 i P2.

### Redoslijed nicanja
Redoslijed izlaska zuba kroz desni poznat je pod nazivom *zubna erupcija*. Antropoidni primati koji se brzo razvijaju, kao što su makaki , čimpanze i australopitecine imaju erupcijski niz M1 I1 I2 M2 P3 P4 C M3, dok anatomski moderni ljudi imaju niz M1 I1 I2 C P3 P4 M2 M3. Što kasnije započne nastajanje zuba, ranije se prednji zubi (I1 – P4) pojavljuju u slijedu.

## Primjeri zubnih formula 
## Upotreba denticije u arheologiji 
Stomatologija, odnosno proučavanje zuba, važno je područje u arheologiji, posebno specijaliziranih argeologa za proučavanje starijih ostataka. Denticija nudi brojne prednosti u odnosu na proučavanje ostatka samog kostura (osteometrija). Struktura i raspored zuba je konstanta i iako se nasljeđuje, ne podliježe velikim promjenama tiom promjene okoliša, prehrambene specijalizacije ili promjene u obrascima upotrebe. Ostatak kostura će mnogo vjerovatnije pokazati promjene zbog adaptacije. Zubi se također čuvaju bolje od kostiju, pa je tako uzorak zuba dostupan arheolozima mnogo opsežniji i stoga reprezentativniji.

Stomatologija je posebno korisna u praćenju kretanja drevnih populacija, jer postoje razlike u oblicima sjekutića, broju utora na kutnjacima, prisutnosti/odsutnosti umnjaka i dodatnim kvržicama na pojedinim zubima. Te se razlike ne mogu povezati samo s različitim populacijama širom prostora, već se i vremenom mijenjaju, tako da bi proučavanje karakteristika zuba moglo ukazati o kojoj populaciji se radi  i u kojem periodu u historiji te populacije.

## Dinosauri 
Zubi dinosaura uključivali su  sve zube u viličnim kostima, koji se sastoje od samih zubs, gornje vilice, a u nekim slučajevima i kostiju premaksila. Maksila je glavna kost gornje vilicea premaksila je manja kost koja tvori prednju stranu gornje čeljusti životinje. Zub je glavna kost koja formira donju vilicu (mandibule). Predzubna je manja kost koja tvori prednji kraj donje čeljusti kod ornitishijskih (letećih) dinosaura; uvijek je poduprt rožnatim kljunom.

Za razliku od modernih guštera, dinosaurski zubi rasli su pojedinačno u futrolama vilice, poznatih kao alveole. Razlikuju se od zuba drugih kičmenjaka, koji su direktno spojeni sa kostima vilice. Zubi koji su izgubljeni zamijenili su zube ispod korijena u svakoj zubnoj alveoli. Okluzija (grizna površina) odnosi se na zatvaranje usta dinosaura, gdje se susreću zubi iz gornjeg i donjeg dijela vilica. Ako okluzija uzrokuje da zubi iz maksilarnih ili premaksilalarnih kostiju prekrivaju zube izrasle i preksinoćne, kaže se da dinosaurus ima prekomernu preobilnost, što je najčešće stanje u ovoj grupi. Suprotno stanje se smatra podmuklom, što je rijetkost u teropodnim dinosaurima.

Većina dinosaura imala je zube koji su bili sličnih oblika širom čeljusti, ali varirali su u veličini. Oblici zuba dinosaura bili su cilindrični, nalik na klinove, u obliku suze, listova, dijamanta i oštrice. Za dinosaura koji ima različite oblike zuba kažu da ima heterodontsko zubalo. Primjer za to su dinosauri iz skupine Heterodontosauridae i enigmatični rani dinosaur, *Eoraptor*. Dok je većina dinosaura imala po jedan zub na svakoj strani čeljusti, drugi su imali zubne serije gdje su zubi u predjelu obraza spojeni tako da tvore složene zube. Pojedinačno ti zubi nisu bili pogodni za mljevenje hrane, ali kada bi se spojili s ostalim zubima, formirali bi veliku površinu za mehaničku probavu živih biljnih materijala. Ova vrsta zubne strategije je promatrana kod ornitopopa i ceratopskih dinosaura, kao i kod patkastih hadrosaura koji su imali više od stotinu zuba u svakoj zubnoj bateriji. Zubi mesožderskih dinosaura, zvani zifodontni, obično su bili oštri ili konusni, zakrivljeni, s nazubljenim ivicama. Ovaj zub bio je prilagođen za zahvat i rezanje mesa. U nekim slučajevima, kao što je to opaženo kod zuba *Tyrannosaurus rex*, oblikovani tako da probiju i drobe kost. Neki dinosauri imali su izbočene zube koji su se pružali prema naprijed u ustima.

## Također pogledajte
*Zub
*Gornja vilica
*Donja vilica
*Usta
*Stomatologija

## Napomene
## Reference
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Dopunska literatura
* See also preview pages in Google books
* (link provided to title page to give reader choice of scrolling straight to relevant chapter or perusing other material).

## Vanjski linkovi
* Colorado State's Dental Anatomy Page
* For image of skulls and more information on dental formula of mammals.

Kategorija:Anatomija sisara
Kategorija:Zubi
Kategorija:Usta
Kategorija:Anatomija životinja