Zatajenje srca

**Zatajenje srca ** ili **srčana insuficijencija** – često označavano i kao **kongestivno zatajenje srca** – nastaje kada je srce nije u stanju da pumpa dovoljno snažno za održavanje protoka krvi da zadovolji potrebe organizma. Izrazi **hronično zatajenje srca** i/ili **kongestivno zatajenje srca** često se koriste kao sinonim za kongestivno zatajenje srca. Znakovi i simptomi obično uključuju nedostatak daha, pretjeran umor i periferni oticanje nogu. Kratkoća daha je obično lošija u nedostatku fizičkih vježbi a pojava ležećih apnea i paroksizmalno noćno otežano disanje može noću probuditi osobu. Ograničena sposobnost vježbanja je također i zajednička karakteristika .

## Uzroci
Najčešći uzroci zatajenja srca su bolest koronarnih arterija, uključujući predinfarktno stanje miokarda, srčani udar, visok krvni pritisak, fibrilaciju arterija, bolest srčanih zalistaka, prekomjerno alkoholiziranje, infekciju i kardiomiopatiju nepoznatog uzroka. Ovi uzroci zatajenja srca se odnose na promjenu strukture ili rada srčanog mišića.

Postoje dvije glavne vrste zatajenja srca: *zatajenja srca zbog disfunkcije lijeve komore* i *zatajenje srca s normalnim izbacivanjem frakcija*, u zavisnosti od toga da li utiče na sposobnost lijeve komore ili sposobnost srca da se opusti. Ozbiljnost bolesti se obično ocjenjuje stupanjem sposobnosti vježbanja I opterećenja. Neuspjeh srca nije isto što i infarkt miokarda (u kojem dio srčanog mišića umre) ili srčani zastoj (u kojem se u potpunosti zaustavlja protok krvi). Ostale bolesti koje mogu imati simptome koji liče na zatajenja srca uključuju gojaznost, otkazivanje bubrega, problemi jetre, anemija i bolesti štitnjače.

## Tretman
Stanje se dijagnosticira na osnovu historije simptoma i fizičkog pregleda uz potvrdu nalaza ehokardiografije, krvne slike, elektrokardiografija, a i RTG pluća može biti koristan za određivanje uzroka. 
Liječenje ovisi o težini stanja i uzroku bolesti. U ljudi s kroničnim stabilnim blagim zatajenjem srca, tretman se obično sastoji modifikacije načina života, kao što su prestanak pušenja, fizičke aktivnosti, promjene ishrane i lijekovi. U slučajevima sa srčanom insuficijencijom zbog disfunkcije lijeve komore preporučuju se inhibitor angiotenzin konvertirajućeg enzima ili angiotenzinskih receptora , zajedno sa beta blokatorima. Za one sa teškim bolestima, mogu se koristiti antagonist aldosterona ili hidralazina plus nitrat. Diuretici su korisni za sprječavanje zadržavanja tečnosti. Ponekad, ovisno o uzroku, može se preporučiti i ugradnja uređaja kao što su vještački pejsmejker ili implantirajući srčani defibrilator. U nekim umjerenim ili teškim slučajevima može koristiti i srčana resinhronizacija ili modulacija kontraktilnosti srca. Kod onih s teškim bolestima, bez obzira na sve druge mjere, povremeno se uključuje pomoćni uređaj komore ili transplantacija srca.

## Epidemiologija i historija
Zatajenje srca je uobičajeno, skupo i potencijalno fatalno stanje. U razvijenim zemljama, srčanu insuficijenciju ima oko 2% odraslih osoba, a kod onih starijih od 65 godina, to se povećava za 6-10%. U godinu dana nakon dijagnoze rizik od smrti je oko 35%, nakon čega se, svake godine, smanjuje na ispod 10%. To je slično riziku s više vrsta raka. U Velikoj Britaniji , ova je bolest je za 5% hitne hospitalizacije.

## Također pogledajte
*Srce
*Infarkt miokarda
## Reference
## Vanjski linkovi
* American Heart Association's Heart Failure web site
* Heart Failure Matters

Kategorija:Kardiologija
Kategorija:Starenje
Kategorija:Kardiovaskularne bolesti
Kategorija:Uzroci smrti
Kategorija:Bolesti povezane sa starenjem