Aditivna boja

mini| Crvena, zelena i plava svjetla se kombiniraju reflektirajući se od bijelog zida: sekundarne boje žuta, cijan i magenta nalaze se na sjecištima crvene i zelene, zelene i plave, te plave i crvene. Presjek sve tri osnovne boje zajedno daje bijelu.
[mini| [James Clerk Maxwell, sa svojim kolor top-om koji je koristio za istraživanje vizije boja i aditivne boje]]
**Aditivna boja** ili **aditivno miješanje** je osobina kolor modela koja predviđa izgled boja stvorenih preklapanjem komponentnih svjetlosti, tj. percipirana boja se može predvidjeti sabiranjem numeričkih reprezentacija komponentnih boja. Savremene formulacije Grassmannovih zakona opisuju aditivnost u percepciji boje svjetlosnih mješavina kroz algebarske jednačine. Aditivna boja predviđa percepciju, a ne bilo kakvu promjenu u samim fotonima svjetlosti. Ova predviđanja su primjenjiva samo u ograničenom opsegu eksperimenata usklađivanja boja, gdje posmatrači usklađuju male površine jednolične boje izolirane na sivoj ili crnoj pozadini.

Aditivni kolor modeli se primjenjuju u dizajnu i testiranju elektronskih displeja koji se koriste za prikaz realističnih slika sa raznolikim skupovima boja koristeći fosfore koji emituju svjetlost ograničenog skupa primarnih boja. Pregled dovoljno snažnom lučom povećala otkriva da je svaki piksel u CRT, LCD i većini drugih tipova kolor video displeja sastavljen od fosfora koji emituju crvenu, zelenu i plavu svjetlost, a koji pri gledanju sa uobičajene udaljenosti izgledaju kao različite boje.

Aditivno miješanje boja samo po sebi ne predviđa izgled mješavina štampanih boja, slojeva boje u fotografijama na filmu ili mješavina boja. Umjesto toga, za modeliranje izgleda pigmenata ili boja, kao što su one u bojama i mastilima, koristi se subtraktivno miješanje boja.

Kombinacija dvije od tri uobičajene aditivne primarne boje u jednakim proporcijama stvara aditivnu sekundarnu boju—cijan, magentu ili žutu. Aditivno miješanje boja se također koristi za predviđanje boja iz preklapajućih projektovanih svjetala u boji, koja se često koriste u scenskoj rasvjeti za predstave, koncerte, cirkuske predstave i noćne klubove.

Cijeli spektar boja dostupan u bilo kojem aditivnom kolor sistemu definiran je svim mogućim kombinacijama svih mogućih svjetlina svake primarne boje u tom sistemu. U prostoru hromatičnosti, spektar je ravni konveksni poligon s uglovima na primarnim bojama. Za tri primarne boje, to je trougao.

## Historija 
[mini| Prva trajna fotografija u boji, koju je snimio [Thomas Sutton, na zahtjev Jamesa Clerka Maxwella 1861.]]
Sistemi aditivne boje zasnovani su na teoriji trohromatskog vida boja Young–Helmholtz, koju je oko 1850. godine artikulirao Hermann von Helmholtz, na temelju ranijeg rada Thomasa Younga. Za svoja eksperimentalna istraživanja na ovu temu, James Clerk Maxwell se ponekad smatra ocem aditivne boje. On je angažovao fotografa Thomasa Suttona da fotografiše tartan vrpcu na crno-bijelom filmu tri puta, prvo s crvenim, zatim zelenim, a potom plavim filterom na objektivu. Tri crno-bijele slike su razvijene i potom projektovane na ekran pomoću tri različita projektora, svaki opremljen odgovarajućim filterom boje (crvenim, zelenim ili plavim) koji je korišten prilikom snimanja slike. Kada su slike poravnate, tri slike (crno-crvena, crno-zelena i crno-plava) su formirale punu kolor sliku, čime su demonstrirani principi aditivne boje.

## Također pogledati 
mini| Aditivno miješanje boja sa CD omotima

* Miješanje boja
* Prostor boja
* Teorija boja
* Filmska traka u boji
* Kinemacolor
* Prizma Color
* RGB model boja
* Subtraktivno miješanje boja
* Technicolor
* William Friese-Greene

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* RGB i CMYK sistemi boja.
* http://www.edinphoto.org.uk/1_P/1_photographers_maxwell.htm - Fotografije i priče iz James Clerk Maxwell fondacije.
* Interaktivni Flash demo CS 178 Univerziteta Stanford upoređujući aditivno i subtraktivno miješanje boja.

Kategorija:Boje
Kategorija:Prostori boja