Rinosinusitis

**Sinusitis**, također poznat kao **rinosinusitis**, je upala sluzokože koja oblaže sinuse, što rezultira simptomima koji mogu uključivati proizvodnju guste nazalne sluzi, začepljenost nosa, začepljenost lica, bol u licu, pritisak u licu, gubitak mirisa ili groznicu.''''*
## Znaci i simptomi
Akutni sinusitis može se manifestirati kao bol i osjetljivost lica koja se može pogoršati pri ustajanju ili savijanju, glavobolja, kašalj, loš zadah, začepljenost nosa, bol u uhu, pritisak u uhu ili iscjedak iz nosa koji je obično zelene boje i može sadržavati gnoj ili krv. Može se javiti i zubobolja. Jedan od načina za razlikovanje zubobolje od sinusitisa je taj što se bol povezana sa sinusitisom obično pogoršava naginjanjem glave prema naprijed ili izvođenjem Valsalvinog manevra.
Hronični sinusitis se manifestuje suptilnijim simptomima nazalne opstrukcije, sa manjom temperaturom i bolom. Simptomi uključuju bol u licu, glavobolju, noćni kašalj, pogoršanje prethodno blagih ili kontroliranih simptoma astme, opću malaksalost, gusti zeleni ili žuti iscjedak iz nosa, osjećaj punoće ili zategnutosti lica koji se može pogoršati pri savijanju, vrtoglavicu, bol u zubima i loš zadah iz usta. Često, hronični sinusitis može dovesti do anosmije, gubitka čula mirisa. Do zabune dolazi dijelom i zato što migrena uključuje aktivaciju trigeminusnih živaca, koji inerviraju i sinusnu regiju i moždane ovojnice koje okružuju mozak. Kao rezultat toga, teško je precizno odrediti mjesto odakle bol potiče. Ljudi s migrenama obično nemaju gusti iscjedak iz nosa koji je čest simptom infekcije sinusa.

### Po lokaciji
Četiri parna paranazalna sinusa su frontalni, etmoidni, maksilarni i sfenoidni sinusi. Etmoidni sinus se dalje dijeli na prednje i stražnje etmoidne sinuse, čija je podjela definirana kao bazalna lamela srednje nosne školjke. Pored težine bolesti, o kojoj će biti riječi u nastavku, sinusitis se može klasificirati prema sinusnoj šupljini koju zahvata:
* Maksilarni sinus – može uzrokovati bol ili pritisak u maksilarnoj (obraznoj) regiji, često se osjeća kao zubobolja ili glavobolja.
* Sfenoidni – može uzrokovati bol ili pritisak iza očiju, iako se često osjeća na vrhu glave, preko mastoidnih nastavaka ili potiljku.

#### Orbitne komplikacije 
Chandlerova klasifikacija se koristi za grupiranje orbitnih komplikacija u pet faza na osnovu njihove težine. Stadij I, poznat kao preseptalni celulitis, nastaje kada se infekcija razvije ispred orbitalnog septuma. Smatra se da je rezultat ograničene venske drenaže iz sinusa i utiče na mehko tkivo kapaka i druge površinske strukture. To može rezultirati prethodno opisanim simptomima u suprotnom oku, a u težim slučajevima i meningitisom.

#### Koštane komplikacije 
Rijetka komplikacija akutnog sinusitisa je infekcija kostiju, poznata kao osteomijelitis, koja utiče na frontalni dio i druge kosti lica. Konkretno, kombinacija frontalnog sinusitisa, osteomijelitisa i formiranja subperiostalnog apscesa naziva se Pottov natečeni tumor. Odontogeni sinusitis se često može proširiti na obližnje sinuse, uključujući etmoidni, frontalni, sfenoidni sinusi i kontralateralnu nosnu šupljinu. U rijetkim slučajevima, ove infekcije se mogu proširiti na orbitu, što dovodi do orbitnog celulitisa.

## Uzroci
### Akutni
Akutni sinusitis obično je uzrokovan ranijom infekcijom gornjih disajnih puteva, uglavnom virusnog porijekla, uglavnom uzrokovanom rinovirusima (pri čemu RVA i RVC uzrokuju težu infekciju od RVB), koronavirusima i Orthomyxoviridae virusima influence, a ostale uzrokuju Adenoviridae adenovirusi, humani parainfluenza virusi, humani respiratorni sincicijski virus, enterovirusi koji nisu rinovirusi i metapneumovirusi. Ako je infekcija bakterijskog porijekla, najčešća tri uzročnika su *Streptococcus pneumoniae* (38%), *Haemophilus influenzae* (36%) i *Moraxella catarrhalis* (16%). Do nedavno, *H. influenzae* je bio najčešći bakterijski agens koji uzrokuje infekcije sinusa. Međutim, uvođenje vakcine protiv *H. influenzae* tipa B (Hib) dramatično je smanjilo ove infekcije, a sada se netipizirani *H. influenzae* (NTHI) pretežno viđa u klinikama. Ostali bakterijski patogeni koji uzrokuju sinusitis uključuju *S. aureus* i druge streptokokne vrste, anaerobne bakterije i, rjeđe, gram-negativne bakterije. Virusni sinusitis obično traje sedam do 10 dana..

### Hronični
#### Definicija i nomenklatura
Po definiciji, hronični sinusitis traje duže od 12 sedmica i može biti uzrokovan mnogim različitim bolestima koje imaju hroničnu upalu sinusa kao zajednički simptom. Podijeljen je na slučajeve sa i bez nosnih polipa. Kada su prisutni polipi, stanje se naziva hronični hiperplazijski sinusitis; međutim, uzroci nisu dobro shvaćeni. Može se razviti s anatomskim poremećajima, uključujući devijaciju nosne pregrade i prisustvo *concha bullosa* (pneumatizacija srednje konhe) koje inhibiraju oticanje sluzi, ili s alergijskim rinitisom, astmom, cistastom fibrozom i zubnim infekcijama.
Hronični rinosinusitis predstavlja multifaktorijalni upalni poremećaj, a ne samo perzistentnu bakterijsku infekciju. Ako lijekovi ne djeluju može biti potrebna operacija.

Učinjeni su pokušaji da se obezbijedi konzistentnija nomenklatura za podtipove hroničnog sinusitisa. Prisustvo eozinofila u sluzokoži nosa i paranazalnih sinusa dokazano je kod mnogih ljudi, a to je nazvano eozinofilni mucinski rinosinusitis (EMRS). Slučajevi EMRS-a mogu biti povezani s alergijskom reakcijom, ali alergija nije često dokumentirana, što rezultira daljnjom podkategorizacijom na alergijski i nealergijski EMRS.

#### Gljive
Noviji, i još uvijek raspravljani, razvoj hroničnog sinusitisa je uloga koju gljive imaju u ovoj bolesti. Da li su gljive definitivno faktor u razvoju hroničnog sinusitisa ostaje nejasno, a ako jesu, koja je razlika između onih koji razviju bolest i onih koji ostanu bez simptoma. Ispitivanja antifungalnih tretmana imala su različite rezultate.

#### Teorija jednog disajnog puta
Nedavne teorije o sinusitisu ukazuju na to da se često javlja kao dio spektra bolesti koje pogađaju respiratorni trakt („tj.“ teorija "jednog disajnog puta") i često je povezan sa astmom.

#### Pušenje
I aktivno i pasivno pušenje povezani su s hroničnim rinosinusitisom.

#### Zagađenje zraka
Izloženost finim česticama (PM2.5), koje se sastoje od čestica promjera manjeg od 2,5 mikrometra, povezana je s povećanim rizikom od razvoja rinosinusitisa. PM2.5 čestice mogu prodrijeti duboko u respiratorni trakt, dospjeti do sluznice nosa i sinusa, što dovodi do upale i oštećenog mukocilijarnog klirensa. Osobe koje žive u područjima s višim koncentracijama PM2.5 imaju pojačane simptome i pogoršanje kroničnog rinosinusitisa. Fine čestice uzrokuju oksidativni stres i upalu, doprinoseći patogenezi rinosinusitisa.

Iako i PM10 (čestice manje od 10 mikrometara) i PM2.5 mogu uticati na respiratorni sistem, PM2.5 čestice su bliže povezane sa rinosinusitisom zbog svoje sposobnosti da dopru dublje u sinusne šupljine. Ove manje čestice zaobilaze mehanizam filtriranja nosnih dlačica i talože se u sluznici sinusa, što dovodi do većih upalnih reakcija.

Svjetska zdravstvena organizacija (SZO) preporučuje da prosječne godišnje koncentracije PM2.5 ne bi trebale prelaziti **5&nbsp;μg/m3**, a 24-satna prosječna izloženost ne bi trebala prelaziti **15&nbsp;μg/m3** kako bi se zdravstveni rizici sveli na minimum. Izloženost koncentracijama iznad ovih pragova povezana je s povećanom učestalošću i težinom rinosinusitisa i drugih respiratornih bolesti.

#### Ostale bolesti
Druge bolesti poput cistaste fibroze i granulomatoze s poliangiitisom također mogu uzrokovati hronični sinusitis.

### Maksilarni sinus
Maksilarni sinusitis se također može razviti zbog stomatoloških problema. Procijenjeno je da ovi slučajevi čine oko 40% u jednoj studiji i 50% u drugoj. Podijeljen je na dva fenotipa koji zavise od prisustva ili odsustva nosnih polipa. Smatra se da hronični rinosinusitis sa nosnim polipima i hronični rinosinusitis bez nosnih polipa imaju dva različita upalna puta, pri čemu je drugi oblik vođen Th1 odgovorom, a prvi Th2 odgovorom T pomoćničkih ćelija]].
* Akutni sinusitis – Nova infekcija koja može trajati do četiri sedmice i simptomski se može podijeliti na tešku i netešku. Neki koriste definicije do 12 sedmica.

### Akutni
Zdravstveni radnici razlikuju bakterijski i virusni sinusitis pažljivim čekanjem.
Snimanje rendgenskim snimkom, CT-om ili MRI-jem se uglavnom ne preporučuje osim ako se ne razviju komplikacije. Bol uzrokovan sinusitisom se ponekad miješa s boli uzrokovanom pulpitisom (zuboboljom) maksilarnih zuba i obrnuto. Klasično, pojačana bol pri naginjanju glave prema naprijed razlikuje sinusitis od pulpitisa.
Za slučajeve maksilarnog sinusitisa, ograničeno polje snimanja CBCT, u poređenju sa periapikalnom radiografijom, poboljšava sposobnost otkrivanja zuba kao izvora sinusitisa. Korisna može biti i koronalna CT slika.

Nazalna endoskopija i klinički simptomi se također koriste za postavljanje pozitivne dijagnoze. Nazalna endoskopija uključuje umetanje fleksibilne fiber-optičke cijevi sa svjetlom i kamerom na vrhu u nos kako bi se pregledali nosni prolazi i sinusi.

Infekcije sinusa, ako uzrokuju zubobolju, obično se manifestiraju bolom koji zahvata više od jednog gornjeg zuba, dok zubobolja obično zahvata jedan zub. Stomatološki pregled i odgovarajuća radiografija pomažu u isključivanju boli koja nastaje zbog zuba.
## Dodatne slike

Slika:Sinuses and Sinusitis (5937085231).jpg| CT hroničnog sinusitisa
Slika:CT of chronic sinuitis.jpg|CT skeniranje hroničnog sinusitisa, koje prikazuje ispunjen desni maksilarni sinus sa sklerotskim zadebljanjem kosti
Slika:Brain MRI 112010 rgbca.png| MRI snimak koji prikazuje sinusitis. Edem i zadebljanje sluznice pojavljuju se u oba maksilarna sinusa.
Slika:RtmaxobitinfectteethCT.png| Maksilarni sinusitis uzrokovan zubnom infekcijom povezanom s periorbitalnim celulitisom
Slika:FrontalSinusitisMark.png|Frontalni sinusitis
Slika:Maxilar sinusites.jpg|Rendgenski snimak lijevog maksilarnog sinusitisa označenog strelicom. Nedostaje transparentnost zraka, što ukazuje na tekućinu u odnosu na drugu stranu.

## Liječenje
Preporučeni tretmani za većinu slučajeva sinusitisa uključuju odmor i pijenje dovoljno vode za razrjeđivanje sluzi. Antibiotici se ne preporučuju u većini slučajeva.
Udisanje pare visoke temperature, poput one iz vrućeg tuša ili grgljanja, može ublažiti simptome. Postoje okvirni dokazi za nazalnu irigaciju kod akutnog sinusitisa, naprimjer tokom infekcija gornjih disajnih puteva. Nije jasno da li nazalna irigacija, antihistaminici ili dekongestivni lijekovi djeluju kod djece s akutnim sinusitisom. Ne postoje jasni dokazi da su biljni ekstrakti poput *Cyclamen europaeum'' efikasni kao intranazalna tečnost za liječenje akutnog sinusitisa. Nema konačnih dokaza o tome poboljšavaju li antigljivični tretmani simptome ili kvalitet života.
### Antibiotici
Većinu slučajeva sinusitisa uzrokuju virusi i nestaju bez antibiotika. Međutim, Cochraneov pregled iz 2018. nije pronašao dokaze da osobe sa simptomima koji traju sedam ili više dana prije konsultacije sa ljekarom imaju veću vjerovatnoću da obole od bakterijskog sinusitisa, jer je jedna studija otkrila da oko 80% pacijenata ima simptome koji traju duže od sedam dana, a druga oko 70%. Antibiotici se posebno ne preporučuju osobama sa blagim/umjerenim oblikom bolesti tokom prve sedmice infekcije zbog rizika od neželjenih efekata, rezistencije na antibiotike itd.

Fluorokinoloni i noviji makrolidni antibiotici kao što je klaritromicin ili tetraciklin poput doksiciklina, koriste se kod osoba koje imaju teške alergije na penicilin. Zbog rastuće rezistencije na amoksicilin, smjernice Američkog društva za zarazne bolesti iz 2012. preporučuju amoksicilin-klavulanat kao početni tretman izbora za bakterijski sinusitis. Smjernice također preporučuju protiv drugih često korištenih antibiotika, uključujući azitromicin, klaritromicin i trimetoprim/sulfametoksazol, zbog rastuće otpornosti na antibiotike. FDA je protiv upotrebe fluorokinolona kada su dostupne druge opcije zbog većeg rizika od ozbiljnih nuspojava.

Kratki tretman antibioticima (3-7 dana) izgleda da je jednako efikasan kao i tipski duži tretman antibioticima (10-14 dana) za osobe s klinički dijagnosticiranim akutnim bakterijskim sinusitisom bez ikakve druge teške bolesti ili komplikujućih faktora. Smjernice IDSA sugeriraju da je pet do sedam dana antibiotika dovoljno za liječenje bakterijske infekcije bez podsticanja otpornosti. Smjernice i dalje preporučuju da djeca primaju antibiotsku terapiju deset dana do dvije sedmice. Za slučajeve potvrđene radiologijom ili nazalnom endoskopijom, podržano je liječenje intranazalnim kortikosteroidima, samostalno ili u kombinaciji s antibioticima. Međutim, korist je mala.

Za potvrđeni hronični rinosinusitis, postoje ograničeni dokazi da intranazalni steroidi poboljšavaju simptome i nedovoljno dokaza da je jedna vrsta steroida efikasnija.

Postoje samo ograničeni dokazi koji podržavaju kratkotrajno liječenje kortikosteroidima na usta za hronični rinosinusitis s nosnim polipima. Postoje ograničeni dokazi koji podržavaju oralnu primjenu kortikosteroida u kombinaciji s antibioticima za akutni sinusitis; to ima samo kratkoročni učinak na poboljšanje simptoma.

### Hirurgija
Kod sinusitisa zubnog porijekla, liječenje se fokusira na uklanjanje infekcije i sprječavanje ponovne infekcije uklanjanjem mikroorganizama, njihovih nusprodukata i ostataka pulpe iz inficiranog korijenskog kanala.

Za hronični ili ponavljajući sinusitis, može biti indicirano upućivanje otorinolaringologu, a mogućnosti liječenja mogu uključivati operaciju nosa. Operaciju treba razmotriti samo kod onih osoba kojima lijekovi ne pomažu ili kod onih koje imaju neinvazivni gljivični sinusitis. Nije jasno kako se koristi od operacije mogu porediti sa medicinskim tretmanima kod osoba sa nosnim polipima, jer je ovo slabo proučeno.

Za pristup sinusima može se koristiti nekoliko hirurških postupaka, a oni su se uglavnom prebacili s vanjskih/ekstranazalnih na intranazalne endoskopske pristupe. Prednost funkcionalne endoskopske hirurgije sinusa (FESS) je njena sposobnost da omogući ciljaniji pristup zahvaćenim sinusima, smanjujući poremećaje tkiva i minimizirajući postoperativne komplikacije. Međutim, ako se slijedi tradicionalna FESS s Messerklinger tehnikom, stopa uspjeha bit će niska do 30%, a 70% pacijenata ima tendenciju recidiva u roku od tri godine. S druge strane, korištenje TFSE tehnike zajedno s navigacijskim sistemom, debridiranje i balon sinuplastika ili EBS mogu dati stopu uspjeha od preko 99,9%. Upotreba stentova koji otpuštaju lijekove kao što je implantat propel mometazon furoata može pomoći u oporavku nakon operacije.

Još jedan nedavno razvijen tretman je balonska sinuplastika. Ovaj metod, sličan balonskoj angioplastici koja se koristi za "odčepljivanje" arterija srca, koristi balone u pokušaju proširenja otvora sinusa na manje invazivan način. Može se slučajno otkriti kod osoba koje se podvrgavaju operaciji sinusa. 

### Tretmani usmjereni na infekciju rinovirusom
Studija je pokazala da su pacijenti koji su primili sprej od 0,73&nbsp;mg Tremacamre (receptor rastvorljive molekule interćelijskee adhezije 1 [ICAM-1]) smanjili težinu bolesti.

## Prognoza
Pregled iz 2018. godine pokazao je da je bez upotrebe antibiotika oko 46% pacijenata izliječeno nakon jedne sedmice, a 64% nakon dvije sedmice.

## Epidemiologija
Sinusitis je često stanje, s procijenjenih 24 do 31 miliona slučajeva koji se javljaju godišnje u Sjedinjenim Državama. Hronični sinusitis pogađa otprilike 12,5% ljudi.

## Istraživanje
Na osnovu nedavnih teorija o ulozi koju gljive mogu imati u razvoju hroničnog sinusitisa, antifungalni tretmani su korišteni u probnim fazama. Ova ispitivanja su imala različite rezultate.

## Također pogledajte 
* Gljivični sinusitis
* Odontogeni sinusitis

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Poremećaji nosa
Kategorija:Glavobolje
Kategorija:Upale
Kategorija:Medicinski članci na Wikipediji spremni za prevođenje
Kategorija:Članci o hitnoj medicini na Wikipediji spremni za prevođenje
Kategorija:Rinologija