open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Petar Pavlović

**Petar Pavlović** (? - 1420) je bosanski knez i vojvoda, ugledni je predstavnik bosanske vlastelinske porodice Pavlovići; sin je kneza Pavla Radinovića i brat vojvode Radoslava Pavlovića. 

Poslije smrti kneza Pavla Radinovića augusta 1415. zavladala je pometnja u Bosni koja je potrajala. Tokom 1416. izvori bilježe da je „među velmožama u Bosni veliko i smrtno neprijateljstvo zbog smrti kneza Pavla te da je Bosansko kraljevstvo podjeljeno i u otvorenom sukobu.“. Stariji Pavlov sin Petar preuzeo je vodstvo u porodici Pavlovića i okomio se na Kosače (vojvodu Sandalja Hranića) kriveći ih za smrt svoga oca. Pomoć je našao u Osmanlijama koji su mu, za izraz vazalstva, pomagali. Uspio je da potisne Sandalja u njihovom zajedničkom posjedu u Konavlima 1416.-1417. U Konavlima 1417. Dubrovčani su po narudžbi vojvode Petra gradili cisternu, zdenac za vodu u tvrđavi Sokol, glavnoj vojnoj utvrdi.. Situacija se smirila tokom 1418. Insistiranje Dubrovčana na kupoprodaji Konavala nije rezultiralo pozitivnim stavom vojvode Petra tokom 1419. 

Vojvoda Petar Pavlović stradao je od Osmanlija, od vojvode Ishaka, 1420, prema izvorima zbog izvršene nevjere prema svom senioru, osmanskom sultanu. . Poslije njega vodstvo među Pavlovićima preuzeo je njegov brat vojvoda Radoslav Pavlović..

Na interesantan način, jedan od sinova Radoslava Pavlovića imao je isto ime i prezime i titulu kao i ovdje navedeni vojvoda Petar Pavlović. Pored njih dvojice, takvu identifikaciju isto ime i prezime i titulu ima jedan predstavnik bočne loze Radivojevića-Jurjevića-Vlatkovića, te jedan predstavnik bočne loze Hrvatinića.

## Reference 
## Literatura 
* Đuro Tošić, Vojvoda Petar Pavlović, Jugoslovenski istorijski časopis XXXIV/1-2, Beograd 2001.
* Joseph Gelcich – Ludwig Thalloczy, Diplomatarium relationum reipublicae Ragusanae cum Regno Hungarie, Budapest 1887.
* Ljubomir Stojanović, Старе српске повеље и писма, I/1, Српска краљевска академија, Београд 1929.

Kategorija:Pavlovići
Gospođica Marple

Gospođica **Jane Marple** fiktivni je lik iz romana Agathe Christie.

Ona živi u selu St. Mary Mead. Izgleda kao i svaka usidjelica, zadubljena u vunu i znatiželjna kao niko, no kad je u pitanju zločin ili ubistvo, ima oštar logični um. U najboljim kriminalističkim romanima sramoti "profesionalnu" policiju, najčešće radeći analogiju s nekim mještanom.

## Djela sa Jane Marple 
**Ubistvo u vikarijatu* (1930)
**Trinaest problema* (1933)
**Leš u biblioteci* (1942)
**Prst koji se miče* (1943)
**Najavljeno ubistvo* (1950)
**Trik je u ogledalima* (1952)
**Džep pun žita* (1953)
**U 4.50 s Paddingtona* (ili *Šta je vidjela gospođa McGillicuddy?*) 1957
**Razbijeno ogledalo* (1962)
**Karipska misterija* (1964)
**Hotel Bertram* (1965)
**Šifra Nemesis* (1971)
**Usnulo ubistvo* (pisano oko 1940, izdano 1976)

## Glumice 
Gospođicu Marple u filmovima su tumačile Margaret Rutherford, Angela Lansbury, Elizabeth Taylor, Helen Hayes, Sue Grafton, Joan Hickson, Geraldine McEwan i druge.

## Također pogledajte 
* Posljednji slučajevi gospođice Marple i dvije druge priče
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Marple, Miss
Kategorija:Fiktivni detektivi
Kategorija:Književni likovi
Dobrovojevići

**Dobrovojevići** su srednjovjekovna bosanska feudalna porodica, vlasteličići sa područja Vrsinja (Vrsinje) u današnjoj istočnoj Hercegovini.

Bili su vazali vlastelinske porodice Kosače. Imali su svoje ljude u naselju Rapti kod Trebinja. Porodica je ostala prepoznatljiva po drumskom pljačkanju trgovaca na karavanskim putevima i naročito dubrovačkih podanika u Konavlima (Drumski razbojnici). Najpoznatiji predstavnik porodice bio je Radič Dobrovojević zvani Vrag iz 20-tih i 30-tih 15. vijeka. Po svemu, njegov nadimak govori o njegovim karakteristikama. Pored pljačkanja upamćen je i po zločinstvima nad trgovcima. Drumskim pljačkama isticao se u Konavoskom ratu (Konavoski rat), iako je njegov gospodar vojvoda Sandalj Hranić Kosača zvanično bio neutralan tokom tog sukoba. Dubrovčani su ga zarobili i zatvorili. Sandalj Hranić se za njega zauzimao kod Dubrovčana ali ga nije mogao osloboditi. Njegov brat Branko Dobrovojević nastavio je njegovim stopama.

## Literatura 
* Михаило Динић, Хумско-требињска властела, Српска академија наука и уметности, Посебна издања 397, Одељење друштвених наука 54, Београд 1967, 53. 
* Esad Kurtović, Pljačke i nasilja Dobrovojevića, ljudi vojvodeSandalja Hranića sa područja Vrsinja, Godišnjak CBI 32, Sarajevo 2005, 269-289. 
* Đuro Tošić, Требињска област у средњем вијеку, Историјски институт, Посебна издања, Књига 30, Београд 1998.

Kategorija: Vlastela Vrsinja

Kategorija:Srednjovjekovna bosanska vlastela
Etimologija

**Etimologija** je grana lingvistike koja proučava porijeklo riječi.

Riječi mijenjaju oblik i značenje kroz vijekove, a mogu se i "posuđivati" iz drugih jezika, moguće u promijenjenom obliku (izvorišne riječi se zovu etimoni). Kroz proučavanje starih tekstova i usporedbom s drugim jezicima, etimolozi pokušavaju rekonstruirati historiju riječi - kada su ušle u jezik, iz kojeg izvora, te kako su se mijenjali njihov oblik i značenje.

Etimolozi također pokušavaju rekonstruirati podatke o jezicima o kojima nemamo nikakvih direktnih informacija (na primjer, tekstova). Uspoređujući riječi u srodnim jezicima, mogu se izvesti zaključci o njihovom zajedničkom pretku. Naprimjer tako se pokušava rekonstruirati indoevropski prajezik.

Sama riječ *etimologija* dolazi iz grčkog *ἔτυμον* (*étymon*, pravo značenje, od 'etymos' pravi) i *λόγος* (*lógos*, riječ).

## Narodna etimologija 
**Narodna etimologija** naziv je za jezičnu pojavu - sami govornici analiziraju riječi pomoću elemenata (drugih riječi) koje slično zvuče, ali su zapravo nevezane, i nakon toga mijenjaju izvorne riječi. Npr. riječ *buldožer* se dovodi u vezu sa *žderati* i mijenja u *buldožder*.

Narodna etimologija česta je u geografskim nazivima koji su često nasljeđeni od stanovništva koje je prije živjelo na nekom području. Na taj je način nastao toponim *Crna Vlast* preoblikovanjem starijeg naziva *Črna Vas* (*vas* = *selo*, ali ta riječ nije bila shvaćena od novog stanovništva na tom području).

**Etimološki nejasne** riječi (govornicima nekog jezika to su najčešće tuđice) vrlo se lako usvajaju kao termini za nove pojave, dok se izvedenice koje su etimološki jasne često teže usvajaju. Npr. *odvijač* je zamjena za termin *šrafciger* koja sasvim ne odgovara, jer ljudi shvaćaju da se s tim alatom i *zavijaju* vijci, a ne samo *odvijaju*. Budući da je *šrafciger* riječ koja se ne može analizirati u bosanskom, može poprimiti bilo koje značenje.

## Također pogledajte 
* Leksikologija
* Neologizam
* Filologija

## Vanjski linkovi 
Etimološki rječnici na internetu:
* Online Etymology Dictionary - engleski
* Indo-European Etymological Dictionary (IEED) - indoeuropski
* An Etymological Dictionary of the Gaelic Language - irski
* A comparative and etymological dictionary of the Nepali language - nepalski
* Vasmer's Etymological Dictionary - ruski
* South Dravidian etymology - južnodravidski
Heba

mini|200 px|Antonio Canova: Heba, mramor
**Hebe** (grč. **Ἥβη**, *Hêbê* = mladost) božica je mladosti u grčkoj mitologiji; vrčonoša bogovima na Olimpu. Prikazuju je kao lijepu mladu ženu, najčešće odjevenu u haljinu bez rukava ili polugolu. Često drži vrč, kao njen simbol vinotoče.

Hebe je vrčonoša ambrozije i nektara olimpskim bogovima dok se nije udala za Herakla, nakon čega je zamijenio Ganimed. Pomagala je i Aresu s kočijama te kupala Heru. Bila je Heraklova žena sa kojim je imala dva sina.
mini|200 px|lijevo|Alexander Roslin: Heba

## Također pogledajte 
* Hebefrena shizofrenija

## Vanjski linkovi 
* Heba u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
* Heba u grčkoj mitologiji 

Kategorija:Olimpski bogovi
Ereb

**Ereb** (grč. **Ἔρεϐος**, *Erebos*) praiskonski je bog, personifikacija tame i sjene koja je ispunjavala sve kutove svijeta. Hesiodova *Teogonija *ga identificira kao jedno od prvih pet postojećih bića, rođenih iz Haosa i Niktin brat s kojom je imao kćer Hemeru i sina Etera. Ujedno je to naziv i za dio podzemnog svijeta.

## Etimologija 
Riječ Ereb vjerovatno dolazi iz praindoeuropskog jezika, **hregwos*, koja ima svoju srodnu riječ u starom nordijskom jeziku *roekkr*, gotskom *riqis* = tama, sanskrt *rajani* = noć, toharskom *orkäm* = tama. Još jedna mogućnost jest da je riječ posuđena iz hebrejskog jezika - *erebh* i akadskog jezika -*erebu* = zalazak sunca, večer (otuda povezanost s tamom). Ista etimologija "zalaska sunca" predložena je i za Evropu.

## Mitologija 
Hesiodova Teogonija (8. vijek p. n. e.) prikazuje Ereba kao potomka Haosa, i kao brata Nikte, po kome je on otac Etera i Hemere.

Prema Higinovim *Fabulama*, Ereb, Nikta (Noć), Eter i Dies (Dan) su potomci Haosa i Kaligine (Magle); a Ereb, po Noksu, je otac Sudbine, Starosti, Smrti, Uništenja, Svađe, Sna, Snova, Zamišljenosti, Hedimela, Porfiriona, Epafa, Nesloge, Jada, Gnušanja, Neprijatelja, Vedrine, Prijateljstva, Sažaljenja, Stiksa, Parcae (Clotho, Lachesis i Atropos) i Hesperides (Aegle, Hesperia i Erythea).

U Ciceronovom De Natura Deorum, sljedeća se priča da su djeca Erebusa i Noksa (Noći): Eter, Umire (Dan), Amor (Ljubav), Dolus (Prevara), Metus (Strah), Rad (Trud) , Invidentia (Zavist), Fatum (Sudbina), Senectus (Starost), Mors (Smrt), Tenebrae (Tama), Miseria (Jad), Querella (Lamentacija), Gratia (Usluga), Fraus (Prevara), Pertinacia (Tvrdoglavost ), Parcae (Sudbine), Hesperide i Somnia (Snovi).

Kosmogonija koja se pripisuje Alkmanu (7. vijek p. n. e) očigledno čini Ereba četvrtim bićem koje je nastalo, nakon Tetide, Porosa i Tekmora.

U Aristofanovoj komediji Ptice, Haos, Ereb, Nikta i Tartar bili su prva bića, prije postojanja zemlje, zraka ili neba. Nikta je "složila jaje bez klica u njedra beskrajnih dubina Ereba", iz kojih je došao Eros. Eter se takođe naziva Erebovim sinom.

Ereb funkcioniše kao neantropomorfizirana personifikacija Tame u *Teogoniji*, a malo se pojavljuje u grčkoj mitološkoj tradiciji i književnosti. Iako ne igra nikakvu aktivnu ulogu božanstva u kasnijim radovima, "Ereb" se koristi kao naziv za region grčkog podzemlja gde mrtvi prolaze odmah nakon umiranja, a ponekad se koristi naizmenično sa Tartarom.

## Had
Prema nekim kasnijim legendama, Ereb je bio jedan od dijelova podzemnog svijeta u kojem se nalazila palača boga Hada, gdje on, zajedno sa svojom ženom Perzefonom vlada bogovima podzemnog svijeta i dušama mrtvih. Ereb je istovremeno bio sinonim za Hada, boga podzemnog svijeta, i mračan, sumoran prostor kroz koji su duše ulazile u podzemni svijet. U Erebu su dvije rijeke - Leta i Mnemozina. Duše bi pile vodu iz rijeke Lete, rijeke zaborava, da se ne sjećaju prošlog života nakon reinkarnacije. Onaj ko bi pio iz Mnemozine, sjećao bi se svega i postao sveznajućim.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Ereb u klasičnoj literaturi 


Kategorija:Grčki primordijalni bogovi
Kategorija:Had
Aheront (rijeka)

mini|Aheront na karti
**Aheron** ( ) je rijeka koja se nalazi u regiji Epir u sjeverozapadnoj Grčkoj . Duga je 52 kilometra, sa slivom od 705&nbsp;km2. Izvorište je u blizini sela Zotiko, u jugozapadnom delu regionalne jedinice Janina, a uliva se u Jonsko more u Amudiji, kod Parge. .

## Galerija 

Datoteka:Acheron 2.jpg|Aheron
Datoteka:Acheron 3.jpg|Aheron (još jedan pogled)
Datoteka:Baileybridge over the Acheron river in Gliki - Greece.jpg|Mrežni most preko rijeke Aheron
Datoteka:Remiz pendulinus nest in Greece.jpg|Gnijezdo euroazijske sjenice iznad rijeke

## Mitologija 
**Aheront** (, *Akhérôn*) jest rijeka "boli" ili "jada" u Hadu preko koje je duše umrlih prevozio Haron u svome čamcu. Također, Aheront je bilo i ime boga te rijeke.

Ulijeva se u Kokit ili Stigu možda poznatiju po imenom Stiks ili "rijeka mržnje".
Na obalama Aherona nalaze se duše umrlih i čekaju lađara Harona da ih preveze na drugu stranu rijeke. Haron prevozi samo one koji su pokopani propisno tj. sa novčićem ispod jezika.

Danas je to rijeka u sjeverozapadnoj Grčkoj.

## Literatura 
* Platon je u svom *Fedonu* opisao da je Aheront druga najveća rijeka na svijetu, a prva je Okean. Tvrdio je da je Aheront tekao u suprotnome smjeru, ispod zemlje i pustinjskih mjesta.
* Vergilije je u šestoj knjizi Eneide spomenuo Aheront, zajedno s opisima ostalih rijeka.
:Sama je riječ Aheront često korištena kao sinegdoha za Had.

* Dante u svome *Paklu*, dijelu *Božanstvene komedije*, opisuje da Aheront tvori granice pakla u takozvanom predpaklu.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Aheront u grčkoj mitologiji 

Kategorija:Had
Flegeton

**Flegeton** (, *Phlegéthôn*) ili **Piriflegeton** (, *Puriphlegéthôn*) rijeka je vatre u Hadu. Vjerovalo se da Flegeton gori, ali da za to ne koristi nikakvo gorivo, a također se vjerovalo da je on rijeka ključajuće krvi.
Flegeton teče paralelno s božicom-rijekom Stiks koja se u njega zaljubila, ali bi ju svaki put gasio njegov plamen. Na kraju je Zeus učinio da je vatra ne može ugasiti te se ujedinila sa Flegetonom.

## Vanjski linkovi 
* Flegeton u klasičnoj literaturi 

Kategorija:Had
Mnemozina

**Mnemozina** (grč. **Mνημοσύνη**, *Mnêmosúnê*; *mnếmê* = sjećanje) u grčkoj mitologiji je božica pamćenja i majka Muza; personifikacija pamćenja u grčkoj mitologiji. Pripada Titanidama, Uranova je i Gejina kći. Ujedno je i rijeka u Hadu.

## Porodica 
Titanida, Mnemozina je ćerka Urana i Geje. Mnemozina je postala majka devet muza, čiji je otac bio njen nećak, Zeus:

* Kaliopa (epska poezija)
* Klio (historija)
* Euterpa (muzika i lirska poezija)
* Erato (ljubavna poezija)
* Melpomena (tragedija)
* Polihimnija (himne)
* Terpsihora (ples)
* Talija (komedija)
* Uranija (astronomija)

Higin u svojim Pričama daje Mnemozini drugačije porijeklo, gdje je bila kći Zeusa i Klimene.

## Mitologija 
U Hesiodovoj *Teogoniji*, kraljevi i pjesnici dobijaju moć autoritativnog govora od  Mnemozine i posebnog odnosa s muzama. Zeus, u obliku pastira, i Mnemozina su spavali zajedno devet uzastopnih noći, začevši tako devet muza: Euterpu, Kaliopu, Klio, Erato, Melpomenu, Polihimniju, Terpishoru, Taliju i Uraniju.. Mnemozina je također predsjedavala bazenom u Hadu, sličnom rijeci Leti, prema nizu grčkih pogrebnih natpisa iz 4. vijeka p. n. e. u daktilskom heksametru. Mrtve duše su pile iz Lete kako se ne bi sjećale svojih prošlih života kada se reinkarniraju. U orfizmu, inicirani su poučeni da umjesto toga piju iz Mnemosine, rijeke sjećanja, koja bi zaustavila transmigraciju duše.

### Pojava u usmenoj književnosti 
Iako je bila kategorisana kao jedan od Titana u *Teogoniji*, Mnemozina se nije sasvim uklapala u tu grupu. Titani su jedva obožavani u staroj Grčkoj, a smatrali su ih toliko arhaičnima da pripadaju antičkoj prošlosti. — pojavljuje se i u Ilijadi i u Odiseji, između ostalih — jer joj je govornik tražio pomoć u tačnom pamćenju i izvođenju pjesme dok su se spremali da recituju. Smatra se da je Mnemozina grupisana kao "Titanida" jer je sjećanje bilo toliko važno i osnovno za usmenu kulturu Grka da su je smatrali jednim od bitnih građevinskih blokova civilizacije u svom mitu o stvaranju. Aristofan se također vratio tradiciji u svojoj drami *Lizistrata* kada pijani spartanski ambasador priziva njeno ime dok se šepuri okolo pretvarajući se da je bard iz davnina.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Mnemozina u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
* Mnemozina u grčkoj mitologiji 

Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Titani
Kategorija:Had
Radamant

**Radamant** ili **Radamantis** (grč. **Ραδαμάνθυς**, *Radamánthys*) bio je Zeusov i Europin sin, Minosov i Sarpedonov brat, a odgojio ga je Asterion. Jedan je od tri suca u Hadu, zajedno s Minosom i Eakom.

## Mitologija 
Prema legendi, vladao je Kretom prije Minosa te je donio zakone koje su i sami Spartanci preuzeli. Ljubomoran na njegovu slavu, Minos ga je protjerao iz zemlje nakon što je došao na vlast. Tamo je oženio Alkmenu, Heraklovu majku kojoj je umro muž Amfitrion.

Platon u svojem djelu *Gorgija* govori da je Radamantis, zahvaljujući svojoj nepopustljivosti i čvrstini, postao je jedan od tri suca u Hadu i vladar Elizija. Sudio je svim Azijcima, Eak je sudio Europljanima, a Minos je imao odlučujući glas.

## Vanjski linkovi 
* Radamant u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Kategorija:Mitološki Grci
Kategorija:Had
Eak

**Eak** ili **Ajakos** (grč. **Αἴακος**, *Aiakos*) u grčkoj mitologiji bio je kralj Egine. Jedan je od tri suca u Hadu, zajedno s Minosom i Radamantom.

## Mitologija 
Eak je bio naširoko poznat kao brižan i pravedan vladar. Toliko je bio poznat po tome da je nakon svoje smrti bio postavljen za jednog od tri suca u Hadu, skupa s Minosom i Radamantom. Eak je sudio Europljanima (Grcima), Radmant istočnjacima, a Minos je imao odlučujući glas; kako govori Platon u djelu *Gorgija*. Aleksandar Veliki vukao je po svojoj majci porijeklo od Eaka.

Bio je sin Zeusa i nimfe Egine, kćeri riječnog boga Azopa. Kad mu je kraljevstvo poharala kuga, molio se ocu Zeusu za pomoć koji je pretvorio ondašnje mrave u ljude Mirmidonce, kao što govori Ovidije u 7. knjizi svojih *Metarmorfoza*. Jednom je za vrijeme suše molio oca Zeusa za pomoć koji mu je poslao kišu, a on je sagradio hram u Egini Zeusu te je pomogao Posejdonu i Apolonu da sagrade trojanske zidine.

Po svojoj ženi Endejidi, bio je Telamonov i Pelejev (Ahilejev otac) otac. Po Psamati bio je Fokusov otac.

## Literatura 
* Platon: *Gorgija*
* Ovidije: *Metamorfoze*
* Aristofan: *Žabe*
* Izokrat: *Evagoras*

## Vanjski linkovi 
* Eak u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
* Eak u grčkoj mitologiji 

Kategorija:Mitološki Grci
Kategorija:Had
Ratna avijacija

mini|Harbin Z-19

**Ratna avijacija** je vid oružanih snaga namijenjen za borbeno djelovanje u ili iz zračnog prostora. Sastoji se od aviona i njihovog letačkog i neletačkog osoblja, različitih institucija, instalacija te njihovog pripadajućeg osoblja.

Ratna avijacija se relativno kasno profiliralo kao posebni vid oružanih snaga. Ispočetka je bilo rod kopnene vojske (gdje se kao takvo zadržalo u manjem broju država), odnosno ratne mornarice gdje još uvijek postoji kao mornaričko zrakoplovstvo. 1. april 1918. Velika Britanija je objedinila obje komponente u posebni vid oružanih snaga poznat pod nazivom Royal Air Force, a kasnije su istim primjerom krenule mnoge druge države.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.intechopen.com/chapters/67881

* https://web.archive.org/web/20100116174318/http://www.royal-air-force-90th-anniversary.co.uk/history.asp

Kategorija:Avijacija
Kategorija:Vojska
Vlasi u srednjovjekovnoj Bosni

**Vlasi u srednjovjekovnoj Bosni** predstavljaju sastavnicu društvene strukture srednjovjekovne Bosne. Historijat Vlaha u jugoistočnoj Evropi obuhvaćen je dugim vremenskim razdobljem. Njihova geneza i historijska pojava još uvijek je problemska za istraživače (Vlasi). U srednjovjekovnoj Bosni historijski podaci o Vlasima su brojni za razvijeni i kasni srednji vijek. Prema njima prepoznaje se njihova rasprostranjenost, organizacija i mjesto i uloga u društvu. 

Vlasi se vežu za određeno područje putem katunske organizacije. Katun predstavlja zajednicu jednog ili više rodova Vlaha povezanih u jedan prostor i prepoznatljivu organizacionu cjelinu. Takvi su katuni Burmaza, Bobana, Vlahovića, Kresojevića, Mirilovića, Pliščića, Kutlovića, Predojevića, Nenkovića, Riđana, Ugaraka, Gleđevići na području današnje Hercegovine. Na čelu katuna je katunar, a obično iz jedne porodice se prati nasljedna linija predvodnika katuna. Ti katuni se vremenom raslojavaju na način da predstavnici pojedinih rodova stvaraju nove katune (Teritorijalizacija katuna). Katunska organizacija utiče na razvoj naselja, pa neka današnja naselja upravo za svoje ime duguju katunima Vlaha, kao što su naselja (Gleđevci i Vlahovići). 

Uprkos razvijenoj unutrašnjoj organizaciji i očito određenoj etničkoj podlozi, Vlasi u srednjovjekovnoj Bosni bili su uklopljeni u feudalnu hijerarhiju u specifičnom društvenom statusu. Vlasi su bili vazali bosanskih vladara, a kasnije su, poput drugih regalnih prava raspodjeljivani i bosanskim velmožama. Njihova osnovna djelatnost prepoznaje se u ekonomiji širih područja. Osnovno njihovo zanimanje je stočarstvo i karavanska trgovina.

Spisak katuna i vlaških skupina u srednjovjekovnoj Bosni:

* Vlasi Bančići
* Vlasi Banjani
* Vlasi Bobani
* Vlasi Bogdašići
* Vlasi Dobrieni
* Vlasi Drobnjaci
* Vlasi Gleđevići
* Vlasi Hardomilići
* Vlasi Hrabreni
* Vlasi Kalojurjevići
* Vlasi Kićurići
* Vlasi Kresojevići
* Vlasi Kujavići
* Vlasi Kukuriječ
* Vlasi Kutlovići
* Vlasi Maleševci
* Vlasi Mirušići
* Vlasi Nenkovići
* Vlasi Odrančići
* Vlasi Mirilovići
* Vlasi Pilatovci
* Vlasi Pliščići
* Vlasi Pocrnje
* Vlasi Predojevići
* Vlasi Pribinovići
* Vlasi Primilovići
* Vlasi Priradci
* Vlasi Riđani
* Vlasi Ugarci
* Vlasi Vlahovići
* Vlasi Voihnići
* Vlasi Vragovići
* Vlasi Zupci
* Vlasi Žurovići
* Vlasi Tomići (iz katuna Klapca Tomića)
* Vlasi Nikolići (iz katuna Pribača Nikolića)

## Reference 
* Ковачевић Десанка, "Средњовјековни катуни по дубровачким изворима", Симпозијум о средњовјековном катуну, Научно друштво СР Босне и Херцеговине, Посебна издања, књига II, Одјељење Историјско-филолошких наука I, Urednik Milenko Filipović, Sarajevo 1963, 121-142.
* Esad Kurtović, Seniori hercegovačkih vlaha, „Hum i Hercegovina kroz povijest. Zbornik radova s međunarodnoga znanstvenog skupa održanog u Mostaru 5. i 6. studenoga 2009”, Hrvatski institut za povijest, Zagreb 2011, http://www.academia.edu/3559704/Seniori_hercegovackih_vlaha_Hum_i_Hercegovina_kroz_povijest._Zbornik_radova_s_medunarodnoga_znanstvenog_skupa_odrzanog_u_Mostaru_5._i_6._studenoga_2009_Hrvatski_institut_za_povijest_Zagreb_2011
*
Euglena

**Euglena** je rod protozoa iz reda bičari. Većina ih obično živi u otpadnim vodama, koje im  omogućavaju da prežive nepovoljne uslove. U našim krajevima najpoznatije su  *Euglena gracalis* i *Euglena viridis*. Vrste

Vrste roda Euglene nalaze se u slatkoj i slanoj vodi. Često su obilne u mirnim unutrašnjim vodama gdje mogu procvjetati u broju koji je dovoljan da oboji površinu ribnjaka i jarka u zeleno.

Vrsta *Euglena gracilis* intenzivno se koristi u laboratoriji kao model organizam.

Većina vrsta euglene ima fotosintezirajuće hloroplaste u tijelu ćelije, što im omogućava da se hrane autotrofijom, poput biljaka. Međutim, oni se mogu hraniti i heterotrofno, poput životinja. Budući da Euglena ima obilježja i životinja i biljaka, rani taksonomi, koji su radili u lineovkom sistemu dvaju carstava biološke klasifikacije, teško su ih klasificirali. Bilo je pitanje gdje smjestiti takva „nekvalificirana“ stvorenja koja su natjerala Ernsta Haekela da doda treće životno carstvo (četvrto kraljevstvo *in toto*) *Animale*, *Vegetabile* (i *Lapideum* što znači mineral) Linnaeusovog carstva Protista.

Tijelo im je prekriveno  pelikulom. Pri kretanju  i  metabolizmu  može da se deformira. Na prednjem dijelu imaju je očnu pjegu (fotoreceptor). Imaju po jedan ili dva biča, koji izlazi iz  tzv. ždrijela (citofarinksa). Mnogi predstavnici, u plastidima sadrže hlorofile a i b . Oblik i raspored im je različit i po tome se razlikuju vrste. Ove vrste sa plastidima mogu vršiti fotosintezu tj stvaraju organske materije. Često sadrže materiju sličnu skrobu - paramilonu, koji se sadrži u citoplazmi. Neke vrste se mogu održati u tami uz dovođenje rastvorene organske materije tj mogu preći na heterotrofni način ishrane.

Razmnožavanje je bespolno, koje počinje na prednjem dijelu tijela  koje se uzdužno dijeli. U normalnim uslovima dijeljenje se vrši samo u tami,a sinteza protoplazmatskih struktura na svjetlu.

## Reference
## Vanjski linkovi
*The Euglenoid Project
*Tree of Life web project: Euglenida 
*Protist Images: Euglena
*Euglena at Droplet - Microscopy of the Protozoa
*Images and taxonomy
*

Kategorija:Euglenozoa
Kategorija:Protisti
Filioque

***Filioque*** (u prijevodu s latinskog: *i od Sina*) jest riječ više u rimokatoličkom ispovijedanju (tzv. "kredu") vjere u odnosu na pravoslavno. Odnosi se na ishođenje Svetog duha od Oca, po pravoslavnom tumačenju, kao i od Oca i od sina, po rimokatoličkom. *Filioque* je u jedinstveni simbol vjere umetnuto najvjerovatnije u 5. vijeku u Španiji.

U Nikejsko-carigradskom vjerovanju Zapadna crkva moli o Duhu svetom "koji izlazi od Oca **i** **sina**". Istočna crkva govori "koji izlazi od Oca". Zapadna crkva, zbog različite filozofske terminologije, željela je dodatno objasniti kako je Duh sveti Očev i Isusov duh, što vjeruje i Istočna crkva. Istočna crkva optužila je Zapadnu da je odstupila od pravovjerja ubacivanjem ovog dodatka, međutim, sve je rezultat nerazumijevanja filozofskih izraza Istoka i Zapada. Papa je prije nekoliko godina zajedno s carigradskim patrijarhom izmolio Vjerovanje bez dodatka *filioque*, pokazavši da je vjera ista uprkos različitim izrazima i dodacima.

Kategorija:Kršćanstvo
Kron (vrijeme)

**Kron** (grč. **Χρονος**, *Chronos* = vrijeme) božanska je personifikacija vremena u predsokratskoj filozofiji i kasnijoj književnosti i primordijalno je božanstvo nastalo iz Haosa. Često ga se miješa s Titanom Kronom (grč. **Κρονος**) zbog sličnosti u imenima. Identifikacija je postala raširenija tokom renesanse, što je dovelo do ikonografije Oca Vremena koji rukuje kosom za žetvu.

Grčko-rimski mozaici prikazuju Chronosa kao čovjeka koji okreće točak zodijaka. On je uporediv sa božanstvom **Eon**, kao simbolom cikličkog vremena. Obično ga prikazuju kao starog bešćutnog čovjeka sa gustom sijedom bradom, personificirajući destruktivne i zagušljive aspekte vremena.

## Ime 
Tokom antike, Kron (vrijeme) je povremeno miješan sa Kron (titan).

## Mitologija 
U orfičkoj tradiciji, nestari Kron je bio "rođen" od strane "zemlje i vode", i nastao je iz Etera, Haosa i primodijalnog jajeta. Jaje je proizvelo hermafroditskog boga Fanesa koji je rodio prvu generaciju bogova i krajnji je tvorac kosmosa.

Ferekid iz Sirosa u svom izgubljenom djelu *Heptamychosu* ("Sedam udubljenja"), oko 6. vijeka p. n. e., tvrdio je da postoje tri vječna principa: Kron (vrijeme), Zas (Zeus) i Htonija (htonski). Sjeme Krona postavljeno je u udubljenja Zemlje i proizvelo je prvu generaciju bogova.

## Reference 
mini|Kron spava na grobu, Berlin

## Vanjski linkovi 
* Kron (vrijeme) u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
* Kron (vrijeme) u grčkoj mitologiji 


Kategorija:Grčki primordijalni bogovi
Kerber

[mini|240p|[William Blake: Kerber]]

**Kerber** (grč. **Κέρβερος**, *Kérberos* = demon iz jame) u grčkoj mitologiji troglavi je pas - mitološko biće. Hadov je pas, čuvar ulaza u podzemlje, Had. Njegova sestra bila je Himera, a brat Ort, a potomci Ehidna i Tifon.

## Mitologija 
### Junaci 
Nekoliko puta svladali su ga različiti junaci:
* Heraklo u svom posljednjem zadatku
* Orfej sa svojim muzičkim vještinama uspavao ga je
* Hermes ga je uspavao vodom iz rijeke Lete
* Psiha ga je uspavala otrovanim medenjacima
* Sibila ga je uspavala otrovanim medenjacima da bi Eneja mogao ući u podzemlje (rimska mitologija)

[mini|250p|[Gustave Doré: Kerber, 19. vijek]]

### Heraklo i Kerber 
Heraklov posljednji i najteži zadatak bio je hvatanje Kerbera. Heraklo je morao otići do vrata Hada i tamo se obračunati s tim troglavim psom koji je imao rep zmije, a slina koja je padala na pod stvarala je otrovnu biljku akonitu. Dok je bio u podzemlju, Heraklo je oslobodio Tezeja koji je tamo bio zatvoren jer je pokušao oteti Hadovu Perzefonu.

Heraklo je otišao do Hada i Perzefone i upitao smije li uzeti Kerbera. Bogovi su se složili pod uvjetom da ga ne ozlijedi. Neki kažu da je Perzefona pristala jer je Heraklo bio njen brat. Heraklo je potom uhvatio Kerbera oko vrata i izvukao na svjetlo dana. Čim je izišao iz sjene, Kerber je počeo bijesno lajati i stenjati. Euristej se uplašio čim je vidio Kerbera pa ga je Heraklo brzo vratio u Had.

## Vanjski linkovi 
* Kerber u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Kategorija:Had
Kategorija:Grčka mitološka stvorenja
Uran (mitologija)

[mini|350 px|[Giorgio Vasari: Kastriranje Urana, Kron kastrira Urana, 16. vijek]]
**Uran** (grč. **Οὐρανός**, *Ouranós*) primordijalni je bog neba. Prema Hesiodu Uran je bio sin i muž Geje (Zemlja), s kojom je rodio prvu generaciju Titana i većine ostalih bogova. Ciceron u svom djelu *De natura deorum* tvrdi da je Eterov i Hemerin potomak, a prema orfičkim je Niktin sin. Njegov pandan u rimskoj mitologiji je Cel (lat. Caelus), a u hinduizmu Varuna. Uran je povezan sa Eonom. Nijedan kult upućen direktno Uranu nije preživio do klasičnog doba, a Uran se ne pojavljuje među uobičajenim temama grčke oslikane keramike. Elementarna Zemlja, Nebo i Stiks mogu se, međutim, spojiti u svečanoj invokciji u Homerovom epu.[5] Uran je povezan sa rimskim bogom Celom.

## Etimologija 
Većina lingvista prati etimologiju imena *Οὐρανός* znači "nebo", a potječe od pragrčke riječi *worsanos (Ϝορσανός), od indoevropskog korijena *wers- = "vlažiti, kapati", što znači kiša ili gospodar kiše. Uranovo ime je povezano sa imenom Uranij (Uranov sin - Gigant) i imenom Uranija (muza).

## Kastriranje Urana 
Hesiod u svojoj *Teogoniji* govori da je Uran dolazio svake noći da bi spavao s Gejom, ali je mrzio djecu koju mu je rodila: Titane, Centimane i Kiklope. On ih je zatvorio u Tartar što je Geji uzrokovalo veliku bol. Oblikovala je kremeni srp i zatražila svoje sinove da kastriraju njenog muža, a na to je pristao Kron, najmlađi Titan. Dok je Uran sišao nad Geju da bi spavao s njom, Kron je iz zasjede skočio na njega i kastrirao ga, bacivši njegove testise u more. Od prolivene krvi rođeni su Giganti, Erinije, Melije (nimfe stabla jasena) te Telhine (stanovnike ostrva Roda). Od genitalija bačenih u more rođena je Afrodita. Kron je potom zatvorio Centimane i Kiklope u Tartar. Uran i Geja tada su prorekli da će i samog Krona svrgnuti njegov sin, stoga je on to pokušao izbjeći proždiravši svoju djecu. Međutim, uz pomoć svoje majke Reje, Zeus je preživio i svrgnuo Krona. Urana je poslije držao Titan Atlas, za kaznu, iako neki tvrde da on zapravo drži Geju, Zemlju.
mini|200 px|Eon-Uran i Geja sa četvero djece, mozaik

## Potomstvo 
Uran ima djecu sa Gejom i Talasom. Uranovi potomci:
* Titani - oni su ga svrgnuli.
* Kiklopi - jednooki divovi.
* Centimani - divovi sa sto ruku i pedeset glava, zbog izgleda ih je Uran zatvorio.
* Erinije - božice osvete.
* Giganti - divovi sa zmijskim repovima.
* Melije - nimfe jasena.
* Afrodita - božica ljubavi i ljepote, kćerka Urana sa Talasom, ili je nastala od njegovih genitalija.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Uran u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
* Uran u grčkoj mitologiji 

Kategorija:Mitologija

Kategorija:Grčki primordijalni bogovi
Kokit

**Kokit** (grč. **Κωκυτός**, *Kôkytós* = jadikovanje, jauk) rijeka je jadikovanja, jauka i leleka u Hadu, ulijeva se u Aheront.

## Grčka mitologija 
Kokit je rijeka jadikovanja. Na njegovim obalama ostaju oni koji nemaju čime platiti Haronu da ih preveze preko Aheronta. Njihove su duše osuđene na lutanje cijelu vječnost.

## Božanstvena komedija 
U Danteovoj *Božanstvenoj komediji*, u *Paklu*, Kokit je deveti i najniži krug pakla te je smrznut mahajućim Luciferovim krilima. U *Paklu* se o Kokitu više govori kao smrznutom jezeru, a ne kao o rijeci.

Dante u ovaj krug smješta izdajnike i varalice, a krug je podijeljen na četiri dijela:
* Kaina - po biblijskome liku Kainu - izdajice krvnih srodnika
* Antenora - po Antenoru iz Homerove *Ilijade* - izdajice domovine
* Ptolomeja - po Ptolomeju, jerihonskom guverneru koji je ubijao svoje goste - izdajice svojih posjetitelja
* Judeka - po Judi - izdajice svojih gospodara i dobročinitelja

Lucifer je u centru kruga, njegov je donji dio tijela u ledu, a prikazuje se s trima ustima. Jedna usta proždiru Bruta, a druga Kasija, Cezarove izdajice, a treća Judu.

## Vanjski linkovi 
* Kokit u klasičnoj literaturi 

Kategorija:Had
Feba (mitologija)

[mini|desno|300px|Feba i [Asterija, Berlin]]

**Feba** (grč. *Φοίϐη*, *Phoíbê*) je bioa jedna od prve generacije Titana, Uranova je i Gejina kći. Bila je baka boga sunca Apolona, boginje mjeseca Artemide i boginje vještičarenja Hekate. Prema mitu, ona je bila prvobitni vlasnik Proročišta iz Delfa prije nego što ga je poklonila svom unuku Apolonu. Njeno ime, što znači "svijetla", također je dato brojnim lunarnim boginjama poput Artemide i kasnije rimskih boginja Lune i Dijane, ali sama Feba nije bila aktivno smatrana kao boginja mjeseca u drevnoj mitologiji.

## Porodica 
Feba je Titanida, jedna od dvanaestero (ili trinaestero) božanske djece rođene od Urana (Nebo) i Geje (Zemlji). Febin suprug je bio njen brat Kej, sa kojim je imala dvije kćeri, prvo Leto, koja je rodila Apolona i Artemidu, a zatim Asteriju, zvijezdu boginju koja je rodila jedinu kćer Hekatu.  Hesiod u Teogoniji opisuje Febu kao "χρυσοστέφανος" (khrysostéphanos, što znači "zlatno krunisana").

## Titanida Feba 
Feba sa svojim mužem i bratom Kojem ima djecu - Letu i Asteriju. Febini su unuci Apolon i Artemida. Imena Feb i Feba postali su Apolonovi i Artemidini epiteti i sinonimi. Kao i za Lunu i Sol, lunarnu boginju i solarnog boga, od strane rimskih pjesnika; kasnoantički gramatičar Servije piše da je "Feba Luna, kao što je Feb Sol." Feba upravlja proročišem u Delfima, a to joj je povjerila njena sestra Temida. Febino ime potiče od riječi *phoibos* - "svjetlost", jer je ona jedna od božica Mjeseca. Febu su, poput Artemide, poistovjećivali rimski pjesnici sa rimskom boginjom meseca Dijanom. Feba znači "svijetla", ali je korišteno samo kao ime; u mitologiji, ulogu boginje mjeseca ispunjavaju druga božanstva dok njeni unuci nasljeđuju njeno ime (Artemida).

Prema govoru za koji Eshil tvrdi da je izrekla delfska sveštenica u Eumenidama, Feba je preuzela kontrolu nad Proročištem u Delfima od svoje sestre Temide, koja ga je i sama dobila od njihove majke Geje, a zatim ga je prenijela na Apolona, svog unuka, kao poklon za njegov rođendan.

## Druge Febe 
Druga Feba je nimfa, a to je također ime i jedne Leukipide. 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Feba u klasičnoj literaturi 
* Leukipida Feba u klasičnoj literaturi i umjetnosti 
* Nimfa Feba u klasičnoj literaturi 

Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Titani
Japet (mitologija)

U grčkoj mitologiji, **Japet** (grč. *Ίαπετός*, *Iapetós*; lat. *Iapetus*) bog je Titan, Uranov i Gejin sin,. Njegovo ime je vrlo vjerovatno izvedeno iz riječi *iaptô*.

Japet je pomogao svom bratu Kronu svrgnuti Urana, koji je prvi vladao svemirom. Preko Krona i Reje, Japet je stric-ujak Zeusa.

Japetova supruga je Azija, kćerka njegovog brata Okeana. Sa Azijom ima sinove – on je Prometejev, Atlasov, Epimetejev i Menojtijev otac. U drugim izvorima nazivan je i ocem Bufagusa i Anhialeja.

Japet je bio povezan s Jafetom (יֶפֶת), jednim od Nojinih sinova i rodonačelnikom čovječanstva u biblijskim izvještajima. Praksa ranih historičara i biblijskih učenjaka pri identifikaciji različitih historijskih naroda i etničkih grupa kao potomke Japeta, zajedno sa sličnošću njihovih imena, doveli su do fuzije ovih identiteta, od ranog modernog razdoblja do danas.

## Mitologija 
Japet ("Probijač") je onaj Titan koji Homer spominje u Ilijadi da je u Tartaru sa Kronom. On je brat Krona, koji je vladao svijetom tokom Zlatnog doba, ali je sada zatvoren u Tartaru zajedno sa Japetom, gde do njih ne dopire ni povjetarac niti svjetlost sunca.

Japetova žena se obično opisuje kao kćer Okeana i Tetide po imenu Klimena (prema Hesiodu i Higinu) ili Azija (prema Apolodoru).

U Hesiodovim *Djelima i danima* Prometej se oslovljava kao "Japetov sin", a nijedna majka nije navedena. Međutim, u Hesiodovoj Teogoniji, Klimena je navedena kao Japetova žena i Prometejeva majka. U Eshilovoj drami *Prometej Vezani*, Prometej je sin boginje Temide bez oca (ali ipak sa Atlasom kao bratom). Međutim, u Horacijevim *Odama*, u Odi 1.3 Horace piše "audax Iapeti genus ... Ignem fraude mala gentibus intulit" ("Odvažni Japetov potomak [tj. Prometej] ... donio je vatru ljudima opakom prijevarom").

Hesiod i drugi grčki učenjaci smatrali su Japetove sinove precima čovječanstva i kao takve, za neke od najgorih osobina čovječanstva se govorilo da su naslijeđene od ova četiri boga, od kojih je svaki bio opisan s određenom moralnom greškom koja je često dovodila do vlastite propasti. Na primjer, lukavi i pametni Prometej bi možda mogao predstavljati lukavu spletku; nesposobni i bezazleni Epimetej, budalastu glupost; izdržljiv, najjači i moćni Atlas, pretjeranu smjelost; i arogantni Menojtije, brzopleto nasilje.

Japet je kao rodonačelnik čovječanstva izjednačen s Jafetom (יֶפֶת), Nojevim sinom, na osnovu sličnosti njihovih imena i tradicije, o kojoj izvještava Josif (Jevrejske starine), koja je Jafeta učinila pretkom "Jafeta “, tj. naroda koji govore indoevropski. Japeta su sa Jafetom povezivali teolog iz 17. stoljeća Matthew Poole (a nedavno i Robert Graves).

## Reference 
Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Titani
Okean (mitologija)

**Okean** (grč. **Ὠκεανός**, *Okeanos*) je bio  najstariji od Titana, potomaka Urana i Geje, bog je mora i voda u grčkoj mitologiji. Po Okeanu je ime dobilo veliko more - okean.

Izvorno je bio personifikacija svih slanih voda, uključujući Sredozemlje i Atlantski okean. No, kako se geografija razvijala, Okean je počeo predstavljati nepoznata mora i vode, ponajviše Atlantskog okeana, a Posejdon je postao vladar Sredozemlja.

## Rodoslov 
Okean je bio najstariji od Titana, potomaka Urana (Neba) i Geje (Zemlje). Hesiod navodi njegovu braću i sestre kao Kej, Krij, Hiperion, Japet, Teja, Reja, Temida, Mnemozina, Feba, Tetida i Kron. Okean je oženio svoju sestru Tetidu, i s njom bio otac brojnih sinova, riječnih bogova i brojnih kćeri, Okeanida.

Prema Hesiodu, bilo je tri hiljade (tj. bezbroj) riječnih bogova. Među njima su bili: Aheloj, bog reke Aheloj, najveće reke u Grčkoj, koji je dao svoju ćerku za Alkmeona i bio je poražen od Herakla u hrvanju za pravo da se uda za Dejaniru; Alfej, koji se zaljubio u nimfu Aretuzu i progonio je do Sirakuze gde ju je Artemida pretvorila u izvor; i Skamandra koji se borio na strani Trojanaca tokom Trojanskog rata i uvrijedio se kada je Ahilej zagadio njegove vode velikim brojem trojanskih leševa, te se izlio iz korita i umalo utopio Ahileja.

Okeanova žena je njegova sestra Tetija, a postali su roditelji okeanskim nimfama Okeanidama, a također i svim rijekama, fontanama i jezerima svijeta. U *Titanomahiji* Okean se, zajedno sa Prometejem i Temidom, povukao iz sukoba. Prema mnogim izvorima, Okean također nije bio na Kronovoj strani u njegovom svrgavanju Urana.

On i njegova žena su odgojili Heru.
## Također pogledajte 
* Okeanide

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Okean u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Titani
Tetija (mitologija)

140px|mini|Božica mora Tetija

**Tetija** (grč. Τηθύς, *Têthýs*) je grčka Titanida; božica mora. Ponekad se pogrešno zamijenjuje sa svojom unukom Tetidom, jednom od Nereida, kćerkom Doride. Njeno ime znači "baka". Iako Tetija nije imala aktivnu ulogu u grčkoj mitologiji i nije imala uspostavljene kultove, ona je bila prikazana u mozaicima koji su ukrašavali kupke, bazene i sl. na grčkom istoku, posebno u Antiohiji i njenim predgrađima, bilo sama ili sa Okeanom.

Tetija je Okeanova žena, a postali su roditelji okeanskim nimfama Okeanidama kojih ima 3000, a također i svim rijekama, fontanama i jezerima svijeta.

Za vrijeme rata protiv Titana, u takozvanoj *Titanomahiji*, odgojila je Heru. Nakon šta je Zeus Kalistu i njenog sina Arkada postavio kao sazviježđa Veliki medvjed i Mali medvjed, Heri to se, zbog njegove prijevare, nije svidjelo te je zamolila Tetiju, svoju dadilju, da joj pomogne. Tetija ih je proklela da zauvijek kruže nebom i da nikad ne zađu ispod horizonta.

## Mitologija 
Tetija nije igrala aktivnu ulogu u grčkoj mitologiji. Jedina rana priča o Tetiji je ono što je Homer ukratko ispričao Heri u Ilijadinoj obmani Zeusa. Tamo, Hera kaže da kada je Zeus bio u procesu svrgavanja Krona, dala ju je njena majka Reja Tetiji i Okeanu na čuvanje i da su je oni "s ljubavlju njegovali i negovali u svojim dvoranama". Hera priča o tome dok lažira da je na putu da posjeti Okeana i Tetiju u nadi da će pomiriti svoje udomitelje, koji su ljuti jedno na drugo i više nemaju seksualne odnose.

Prvobitno Okeanova supruga, kasnije se Tetija poistovećivala sa morem, a u helenističkoj i rimskoj poeziji Tetijino ime je počelo da se koristi kao poetski izraz za more.

Jedina druga priča koja uključuje Tetiju je očigledno kasni astralni mit o polarnom sazviježđu Veliki medvjed (Veliki medvjed), za koji se smatralo da predstavlja katasterizam Kalista kojeg je Zeus preobrazio u medvjeda i postavio među zvijezde. Mit objašnjava zašto se sazvježđe nikada ne spušta ispod horizonta, govoreći da joj je Tetija, budući da je bila Zeusova ljubavnica, zabranila da "dodirne Okeanske dubine" iz brige za svoje posvojeno dete Heru, Zeusovu ljubomornu ženu.

Klaudijan je pisao da je Tetija dojila dvoje svojih neflinga u grudima, Helija i Selenu, djecu svoje braće i sestara Hiperiona i Teje, tokom njihovog detinjstva, kada je njihova svjetlost bila slaba i još nije prerasla u svoje starije, svetlije ja.

U Ovidijevim *Metamorfozama*, Tetija pretvara Ezaka u pticu ronioce.

Tetiju su ponekad miješali sa drugom boginjom mora, morskom nimfom Tetidom, Pelejevom ženom i Ahilejevom majkom.
## Kultura 
Po Tetiji je nazvan Saturnov mjesec Tetis te davni Tetiski okean.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Tetija u klasičnoj literaturi i umjetnosti 

Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Titani
Kategorija:Grčke boginje mora
Epimetej (mitologija)

U grčkoj mitologiji, **Epimetej** (grč. Ἐπιμηθεύς, *Epimêtheús* ili Επιμαθεως; lat. *Epimetheus*; njegovo ime dolazi od riječi *epeita* i *mêtis*) jeste bog Titan druge generacije, Japetov i Azijin sin te Prometejev i Atlasov brat, kao i Pandorin muž.

Prometej je oblikovao prve ljude, a Epimetej životinje, šta spominje Platon. Prometej je ukrao vatru od Hefesta i dao je čovjeku, a zbog toga ga je Zeus kaznio i prikovao za stijenu. Zeus je stvorio Pandoru, prvu ženu, i dao ju Epimeteju, znajući da će se zaljubiti u nju, usprkos bratovim upozorenjima koji mu je rekao da nikad ne prihvaća darove od olimpskih bogova sa kojima su Titani bili u sukobu.

Epitemejeva i Pandorina kći zvala se Pira, a udala se za Deukaliona.

Dok je Prometej opisivan kao genijalan i pametan, Epimetej je prikazan kao budala.

## Mitologija 
Prema Platonovoj upotrebi starog mita u svojoj Protagori (320d–322a), blizancima Titanima je povjereno da podijele osobine među novostvorenim životinjama. Epimetej je bio odgovoran za davanje pozitivne osobine svakoj životinji, ali kada je došlo vrijeme da se čovjeku da pozitivna osobina, u nedostatku predviđanja otkrio je da više ništa nije ostalo. Prometej je odlučio da će atributi čovečanstva biti civilizacijska vještina i vatra, koje je ukrao od Atene i Hefesta. Prometeju je kasnije suđeno za ovaj zločin. U kontekstu Platonovog dijaloga, "Epimetej, biće u kojem misao slijedi proizvodnju, predstavlja prirodu u smislu materijalizma, prema kojem misao dolazi kasnije od nepromišljenih tijela i njihovih nepromišljenih kretanja".

Prema Hesiodu, koji je ispričao priču dva puta (Teogonija, 527 i dalje; Radovi i dani 57 i dalje), Epimetej je bio taj koji je prihvatio Pandorin dar od bogova. Postojanje njihovog braka se može (i to od kasnijih autora), ali on nije eksplicitno naveden ni u jednom tekstu. U kasnijim mitovima, kćerka Epimeteja i Pandore bila je Pira, koja se udala za Deukaliona, Prometejevog potomka. Zajedno su jedina dva čovjeka koja su preživjela potop. U nekim izveštajima, Epimetej je imao još jednu kćerku, Metameleju, čije ime znači "žaljenje zbog onoga što se dogodilo" jer će oni koji ne planiraju unaprijed osjećati tugu samo kada ih pogodi nesreća. Drugi kažu da se Epimetejeva žena zvala Efira, kćerka Okeana.

## Mjesec 
Jedan mjesec planete Saturna nazvan je po ovom bogu.
## Također pogledajte 
* Prometej
* Pandora

## Reference 
Kategorija:Titani
Kategorija:Grčka mitologija
Teja

**Teja** (grč. **Θεία**, *Theía*; **Θέα**, *Théa*; **Αἴθρα**, *Aíthra*) je Titanida, djece boginje zemlje Geje i boga neba Urana je kojoj samo ime znači "božica". Poznata je i kao **Eurifesa** ("sjajna"). Bila je božica vida i vizije, a time i boginja koja je obdarila zlato, srebro i dragulje svojim sjajem i suštinskom vrijednošću. Njen muž i brat bio je Hiperion, titan i bog sunca sa kojim je imala troje djece - Helija (Sunce), Eje (Zora) i Selenu (Mjesec).

Čini se da je jedno s Etrom, suprugom Hiperiona i majkom njegove djece u nekim izvještajima. Poput njenog supruga, Teja se rijetko pojavljuje u mitu, uglavnom je važna zbog djece koju je rodila, iako se pojavljuje u nekim tekstovima i rijetkim tradicijama.

## Mitologija 
### Najraniji spomen 
Uobičajeno se smatra da je najstarija kćerka Geje (Zemlje) i Urana (Neba). Sestra je Titana (Okeana, Krija, Hiperiona, Japeta, Keja, Temide, Reje, Febe, Tetije, Mnemozine, Krona i ponekad Diona), Kiklopa, Centimana, Giganata, Melijade, Erinije, i polusestra Afrodite (u nekim verzijama), Tifona, Pitona, Ponta, Taumanta, Forka, Nereja, Euribije i Kete. Po bratu-mužu Hiperionu ona je majka Helija, Selene i Eje. Robert Graves također navodi da se kasnije Teja spominje kao Eurifesa s kravljim očima koja je rodila Helija u mitovima koji datiraju iz klasične antike.

### Kasniji mitovi 
Spojena u kasnijim mitovima sa svojim bratom titanom Hiperionom kao njenim mužem, "Eurifesa blagih očiju, ona daleko sjajna" iz Homerove Himne Heliju, za koju se kaže da je majka Helija (Sunca), Selene (Mjeseca ), i Eje (Zora). Gaj Valerije Katul je opisao ta tri nebeska svetla kao "Tejino slavno potomstvo" u šezdeset i šestoj svojoj karmini.

Pindar hvali Teju u svojoj Petoj istmijskoj odi:Majko Sunca, Teja mnogih imena, za tvoje dobro ljudi poštuju zlato kao moćnije od bilo čega drugog; i kroz vrijednost koju im poklanjaš, o kraljice, brodovi koji se bore na moru i zaprege konja u jarmovima u takmičenjima u brzom kovitlanju postaju čuda.Ona se ovdje čini boginjom blještavila posebno i slave općenito,  Teja se smatrala boginjom od koje je potekla sva svjetlost.

Plutarh je napisao priču nalik na bajku (koja se ponekad kategoriše kao Ezopova bajka) u kojoj je Tejina kćerka Selena zamolila svoju majku da joj satka odjeću po njenoj mjeri; majka, koja ostaje neimenovana, tada je odgovorila da to nije mogla učiniti, jer je Selene stalno mijenjala oblik i veličinu, ponekad punu, zatim u obliku polumjeseca, a druge upola njene veličine, nikada nije ostala ista.

Prema lirskom pesniku Stezihoru iz šestog veka pre nove ere, Teja živi sa sinom u njegovoj palati. Na istočnom Gigantomahijskom frizu Pergamonskog oltara, sačuvana figura boginje koja se bori protiv mladog diva pored Helija pretpostavlja se da je njegova majka Teja.

## Literatura 
* Homerske himne
* *Pindar*: Istmianinska oda

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Teja u klasičnoj literaturi 

Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Titani
Erato (muza)

[mini|[Simon Vouet: Erato]]

**Erato** (grč. **Ἐρατώ**, *Eratô* = ljupka) jedna je od devet Muza, Zeusova i Mnemozinina kći. Zaštitnica je lirike, posebno ljubavne i himničnog pjesništva.

## Karakteristike 
Predstavljana je s lirom u ruci ili kitarom (koju je izumila) u ruci, a često je bila ovjenčana mirtom. Prikazivali su je i dvije golubice koje su jele sjemenke na tlu. Često je prikazivana i kako drži zlatnu strijelu da bi podsjetila na eros, osjećaj koji sve nadahnjuje i ljubav koju šiti. Zbog toga ju je često pratio Eros. Imala je jednog sina, Azana čiji je otac bio Arkad, Kalistin sin.

## Vanjski linkovi 
* Muza Erato u klasičnoj literaturi 
* Nimfa Erato u klasičnoj literaturi 
*

## Reference 
Kategorija:Muze
Euterpa

[mini|[Camille Roqueplan: Euterpa]]

**Euterpa** (grč. **Εὐτέρπη**, *Eutérpê* = razveseljavanje) jedna je od devet Muza, Zeusova i Mnemozinina kći. Zaštitnica je muzike, a poslije je postala zaštitnica lirske poezije te je obično prikazivana s flautom.

Neki joj pripisuju izum *aulosa* (frule), premda većina mitografa govori da je *aulos* Marsijino djelo. Rijeka Strimon oplodila ju je i rodila je sina Reza (Rhesus) kojeg je kasnije, prema Homerovoj *Ilijadi* ubio Diomed u Trojanskom ratu.

## Etimologija
Euterpino grčko ime dolazi od riječi εὖ = dobro i τέρπω = zadovoljiti.

## Također pogledajte 
* Muza

## Vanjski linkovi 
* Euterpa u grčkoj mitologiji 

Kategorija:Muze