open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tomas Globočnik

**Tomas Globočnik**, ponegdje i *Tomaž Globočnik* (Kranj, 17. aprila 1972.) je  nekadašnji slovenski biatlonac. Bio je član TSK Triglav iz Kranja.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Nastupio je dva puta na Zimskim olimpijskim igrama: na ZOI 1998. i ZOI 2002. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama bilo mu je jedanaesto mjesto na ZOI 1998. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s dva promašaja i 2:41.1&nbsp;min bio sporiji od pobjednika norveškog biatlonca Halvards Hanevolda; a u ekipnim utrkama desto mjesto na ZOI 2002. u štafeti s Sašom Grajfom, Janezom Maričom i Markom Dolencom kada su s 4:41.3&nbsp;min zaostatka bili sporiji od norveške štafete u sastavu: Halvard Hanevold, Frode Andresen, Egil Gjelland i Ole Einar Bjørndalen.

### Svjetsko prvenstvo 
Globočnik je nastupio na devet Svjetska prvenstva od SP 1995. do SP 2003. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo mu je peto mjesto na SP 2003. u utrci na 20 km, a u ekipnim utrkama dva peta mjesta: na SP 1997. u ekipnoj utrci s Janezom Ožboltom, Janezom Maričom i Tomažom Žemvom; te na SP 2003. u štafeti s Janezom Ožboltom, Janezom Maričom i Markom Dolencom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Globočnika u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1994/95. u Bad Gasteinu 8. decembra 1994. u utrci na 20&nbsp;km, kada je osvojio 49-o mjesto iza Vladimira Dračeva. Najbolji mu je rezultat treće mjesto 7. januara 2001. u sezoni 2000/01. u Oberhofu u utrci masovnog starta na 15&nbsp;km, a u ekipnim utrkama treće mjesto u štafeti 26. januara 2002. u sezoni 2001/02. u Antholzu s Janezom Ožboltom, Markom Dolencom i Sašom Grajfom.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 2003. 

## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1972.
Kategorija:Biografije, Kranj
Kategorija:Slovenski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Slovenski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Živi ljudi
Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2006 – štafeta (muškarci)

Utrka u **biatlonu** u štafeti 4x7,5&nbsp;km na **ZOI 2006.** održana je 21. februara 2006. u Cesana San Sicariou. 

## Rezultati 
## Osvojene medalje 
## Napomene 
## Vanjski linkovi 
## Reference 
Kategorija:Biatlon na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Janez Marič

**Janez Marič**, (Bled, 10. augusta 1975.) je  nekadašnji slovenski biatlonac. Bio je član TSK Bled iz Bleda.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Nastupio je četiri puta na Zimskim olimpijskim igrama: na ZOI 2002, ZOI 2006, ZOI 2010. i ZOI 2014. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama bilo mu je jedanaesto mjesto na ZOI 2010. u utrci na 10&nbsp;km, kada je s dva promašaja i 2:04.7&nbsp;min bio sporiji od pobjednika francuskog biatlonca Vincenta Jaya; a u ekipnim utrkama peto mjesto na ZOI 2014. u štafeti s Peterom Doklom, Jakovom Fakom i Klemenom Bauerom kada su s 1:27.2&nbsp;min zaostatka bili sporiji od njemačke štafete u sastavu: Erik Lesser, Daniel Böhm, Arnd Peiffer i Simon Schempp. Prvo mjesto osvojili su ruski biatlonci, ali im je zbog dopinga oduzeta zlatna medalja 

### Svjetsko prvenstvo 
Marič je nastupio na dvanaest Svjetska prvenstva od SP 1999. do SP 2015. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bila su mu dva deseta mjesta: na SP 2004. u utrci masovnog starta na 15 km; te na SP 2009. u utrci na 10&nbsp;km; a u ekipnim utrkama četvrto mjesto na SP 2007. u mješovitoj štafeti s Tejom Gregorin, Klemenom Bauerom i Tadejom Brankovič Likozar, kada su 1:11.1&nbsp;min bili sporiji od švedske štafete u sastavu: Helena Jonsson, Anna Carin Olofsson, Björn Ferry i Carl Johan Bergman

### Svjetski kup 
Prvi nastup Mariča u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1997/98. u Ruhpoldingu 8. januara 1998. u utrci na 10&nbsp;km, ali utrku nije završio. Najbolji mu je rezultat pobjeda 21. februara 2003. u sezoni 2002/03. u Östersundu u utrci na 20&nbsp;km, a u ekipnim utrkama tri četvrta mjesta u štafeti.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 2015. 

## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1975.
Kategorija:Biografije, Bled
Kategorija:Slovenski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Slovenski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Slovenski biatlonski treneri
Australske teritorije u Indijskom okeanu

**Australske teritorije u Indijskom okeanu** jeste naziv od 1995. za administrativnu jedinicu pod upravom Australskog Ministarstva infrastrukture, transporta, regionalnog razvoja, komunikacija i umjetnosti, koja se sastoji od dvije grupe ostrva u Indijskom okeanu pod australskim suverenitetom:

* Božićno ostrvo (), gdje trenutno administrator boravi.
* Kokosova ostrva (), gdje isti službenik ima nadležnost kao administrator, ali ne boravi.
Svaka od ovih ostrvskih komponenti ima svoje grofovije: grofovija Božićnog ostrva i grofovija Kokosovih ostrva.

Administrativna jedinica nema jurisdikciju nad nenaseljenim ostrvima Ashmore i Cartier, te ostrvima Heard i McDonald, uprkos tome što se ove teritorije nalaze u Indijskom okeanu.

## Administracija 
### Pregled 
Godine 2004. izvršen je pregled administracije. Godine 2012. bila je predmet pregleda tokom posjeta i istrage australskog parlamenta.

Farzian Zainal je predstavnik zajednice i blagajnik Organizacije za regionalni razvoj teritorija Indijskog okeana, kojom upravlja australska vlada.

## Spisak administratora 
## Također pogledajte 
* Savezne države i teritorije Australije
* Kraljevstvo Novi Zeland

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Svjetski državnici: Australija – Božićno ostrvo
* Svjetski državnici: Australija – Kokosova (Keelingova) ostrva

*
Kategorija:Ostrvske države i teritorije u Indijskom okeanu
Kategorija:Zavisne teritorije u Okeaniji
Kategorija:Vlada Australije
Kategorija:Savezne države i teritorije Australije
Marko Dolenc

**Marko Dolenc**, (Ljubljana, 27. septembra 1972.) je  nekadašnji slovenski biatlonac. Bio je član TSK Brdo iz Ljubljanaa.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Nastupio je samo jednom na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2002. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama bilo mu je 13-o mjesto na ZOI 2002. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s dva promašaja i 2:42.5&nbsp;min bio sporiji od pobjednika norveškog biatlonca Olea Einara Bjørndalena; a u ekipnim utrkama deseto mjesto u štafeti s Tomasom Globočnikom, Janezom Maričom i Sašom Grajfom sa 4:41.3&nbsp;min zaostataka iza norveške štafete u sastavu: Halvard Hanevold, Frode Andresen, Egil Gjelland i Ole Einar Bjørndalen.

### Svjetsko prvenstvo 
Dolenc je nastupio na četiri Svjetska prvenstva od SP 2000. do SP 2004. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bila mu je deveto mjesto na SP 2003. u utrci potjere na 12,5 km; a u ekipnim utrkama peto mjesto na SP 2003. u štafeti s s Janezom Ožboltom, Janezom Maričom i Tomasom Globočnikom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Dolenca u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1993/94. na Pokljuki 18. decembra 1994. u utrci na 10&nbsp;km, kada je osvojio 98-o mjesto. Najbolji mu je rezultat treće mjesto 21. februara 2003. u sezoni 2002/03. u Östersundu u utrci na 20&nbsp;km, a u ekipnim utrkama treće mjesto u štafeti u sezoni 2001/02. s Janezom Ožboltom, Tomasom Globočnikom i Aleksanderom Grajfom.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 2004. 

## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1972.
Kategorija:Biografije, Ljubljana
Kategorija:Slovenski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Slovenski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Živi ljudi
Super Max!

**„Super Max!“** je pjesma koju je izveo holandski bend Pitstop Boys, čiji članovi su strastveni fanovi Formule 1 i Maxa Verstappena. Objavljena je 16. jula 2016. i predstavljena kroz zvanični muzički video.

## Pozadina 
Max Verstappen holandski je vozač Formule 1 koji je debitovao u seriji 2015, vozeći za Toro Rosso. 2016. na Velikoj nagradi Španije, zamijenio je mjesto sa Daniilom Kvyatom, te je prešao u Red Bull Racing, odnosno seniorski tim Red Bulla. Pobijedio je u svojoj prvoj trci s Red Bullom, postavši najmlađi pobjednik ikada, najmlađi vozač koji je osvojio podijum i najmlađi vozač koji je ikada vodio u jednom krugu trke Formule 1, oborivši prethodne rekorde koje je držao Sebastian Vettel. Tako je postao prvi Holanđanin koji je osvojio Veliku nagradu i prvi pobjednik Velike nagrade rođen 1990-ih.

Pitstop Boys su grupa od dva, ranije tri, Verstappenova navijača. Sastav su činili Rob Toonen i Jeroen Hilgenberg, a među njima je nekada bio i Marco Mars. Oni su dio "Oranje Leger", što predstavlja kolokvijalni naziv za Verstappenove pristalice.

Nastavak pjesme napravljen je za Verstappenovu borbu za titulu protiv Lewisa Hamiltona u sezoni 2021., pod nazivom "Super Max! Yohé, Yoho!". Kasnije su napravili još jednu pjesmu, "Let's Go Lando", u svrhu podrške britanskom vozaču Formule 1 Landu Norrisu. 2023. napravili su pjesmu pod nazivom "Vamos Fernando", a kako bi podržali Fernanda Alonsa koji se izdvojio po snažnom početku 2023. za Aston Martin.

## Recepcija 
Pjesma je postala popularni hit nakon što je Verstappen nastavio nizati uspjehe u Formuli 1. Korištena je kao borbena pjesma za svaku Verstappenovu pobjedu, kao internet meme za sve što je Verstappen radio i kao skandiranje unutar "Oranje Army". Verstappenu u početku nije bilo ugodno zbog pjesme. Pjesma je puštena prije početka Velike nagrade Holandije 2021, Verstappenove prve domaće utrke u karijeri Formule 1.
 
## Reference 
Kategorija:Pjesme iz 2016.
Radomir Vukosavović

Radomir Raško Vukosavović (1917 – 2010) rođen je 1917 u Podgorici, Crna Gora. Provjeo je rano djetinjstvo u rodnom selu Sotonići, u crnogorskom regionu Crmnica, kraj Skadarskog jezera. Raškov djed Filip, savjetnik na dvoru Kralja Nikole Petrovića, je bio prvi geodeta Crne Gore. Raškova baka Maša je bila deo prve generacije crnogorskih djevojaka koje su pohađale školu i govorila je četri jezika.  Raško je rano izgubio majku, koja je preminula početkom 1919 godine od Španske grznice.

Raško je završio sredju školu na Cetinju 1935 godine. Iste godine je bio i uhapšen tokom demonstracija na Cetinju protiv totalitarnog režima u Jugoslaviji. Posle srednje škole Raško se upisao na Pravni Fakultet u Beogradu i završio je Školu Jugoslovenskih Rezervnih Oficira u Mariboru. Bio je u poslednjoj godini fakulteta kada je mobilisan 1941 godine pred samu inzvaziju Osovinskih snaga na Jugoslaviju.

Posle kraha Jugoslovenske Vojske tokom Aprilskog rata, odbio je da se preda i vratio se u Sotoniće. Tu je sa grupom Crmniča organizovao i učestvovao u Trinaestojulskom ustanku 1941 godine, nakon čega je imenovan za komandanta oslobodjenog grada Vira. Od početka 1942. je komandant bataljona “Jovan Tomašević”. Kada je juna 1942 formirana sada slavna Četvrta Proleterska Crnogorska Brigada postao je komandir njene treće čete, prvog bataljona.  Komandovao je svojom jedinicom u operacijama u Hadžićima, Gornjem Vakufu, Bugojnu, Kupresu, Manjači, Dalmaciji, Livnu, Duvnu, Neretvi, Konjicu, Javorku, Sutjesci, Zelengori i drugim. Tokom 1944 godine je boravio u Italiji i obučavao Italijanske partizane. 

Poslije rata je kao prvi oficir SFRJ poslat na obuku u visoku armijsku školu u Fort Leavenworth, SAD. Bio je vojni ataše u Grčkoj 1954-1957, profesor na Vojnoj akademiji u Beogradu i profesor na Fakultetu u Podgorici. Jedini je u Jugoslaviji odbio pripremljen i odštampan prijedlog da ga proglase za narodnog heroja, tražeći da se prethodno taj orden dodijeli svim hrabro poginulim borcima iz njegove jedinice. 

Raško je umro u Sutomoru 2010 godine. Imao je tri braka i šestoro djece. Prva (nevenčana) supruga Desanka Sekulić je poginula 11. Marta 1943 godine kod Konjica, na dan kada je neprijateljski obruč probijen u Bitci na Neretvi.
Matjaž Poklukar

**Matjaž Poklukar** (Jesenice, 30. januara 1973.) je  nekadašnji slovenski biatlonac. Bio je član ŠD Gorje iz Jesenica

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Nastupio je samo jednom na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2006. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama bilo mu je 47-o mjesto u utrci na 20&nbsp;km, kada je s tri promašaja i 5:44.6&nbsp;min zaostatka bio iza pobjednika njemačkog biatlonca Michaela Greisa; a u ekipnim utrkama deseto mjesto u štafeti s s Janezom Maričem, Klemenom Bauerom i Janezom Ožboltom, kada su s 3:09.9&nbsp;min zaostatka bili sporiji od njemačke štafete u sastavu: Ricco Groß, Michael Rösch, Michael Greis i Sven Fischer.

### Svjetsko prvenstvo 
Poklukar je nastupio na devet Svjetskih prvenstava od SP 1994. do SP 2006. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo mu je 29-0 mjesto na SP 1995. u utrci na 20 km, a u ekipnim utrkama dva sedma mjesta: na SP 1994. u ekipnoj utrci s Jožetom Poklukarom, Juretom Velepecom i Janezom Ožboltom; te na SP 2006. u mješovitoj štafeti s Tejom Gregorin, Janezom Ožboltom i Lucijom Larisi.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Poklukara u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1992/93. u Antholzu 23. januara 1993. u utrci na 10&nbsp;km, kada je osvojio 100-o mjesto iza Pieralberta Carrare. Najbolji mu je rezultat treće mjesto 11. marta 1995. u sezoni 1994/95. u Lahtiju u utrci na 10&nbsp;km, a u ekipnim utrkama treće mjesto u štafeti: 9. marta 1997. u sezoni 1996/97. u Nozawa Onsenu s Tomažom Žemvom, Janezom Ožboltom i Jožetom Poklukarom. 

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 2006. 

## Privatni život 
Njegov brat blizanac Jože Poklukar je nekadašnji slovenski biatlonac.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

Kategorija:Rođeni 1973.
Kategorija:Biografije, Jesenice
Kategorija:Slovenski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Slovenski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Živi ljudi
Brzi plazma reaginski test

**Brzi plazma reaginski test** (**RPR test** ili **RPR titar**) predstavlja brzi dijagnostički test koji u krvi pacijenta otkriva nespecifična antitijela čije prisustvo može ukazivati na infekciju sifilisom ili srodnim nepolno prenosivim treponematozama. Spada u grupu netreponemskih testova za sifilis (zajedno s Wassermannovim testom i VDRL testom). Pojam *reagin* znači da ovaj test ne traži antitijela direktno protiv bakterije *Treponeme pallidum*, već antitijela protiv supstanci koje se oslobađaju iz ćelija kada ih ošteti ova bakterija (kao što su kardiolipin i lecitin). Tradicionalno, serološko testiranje na sifilis započinje netreponemskim testom (NTT), poput RPR ili VDRL testa, a pozitivni rezultati se zatim potvrđuju specifičnim treponemskim testom (TT), kao što su TPA ili FTA-ABS. Ovu metodu preporučuju Američki centri za kontrolu i prevenciju bolesti (CDC) i ona predstavlja standard u mnogim dijelovima svijeta. Nakon skrininga na sifilis, titar se može koristiti za praćenje toka bolesti tokom vremena i procjenu odgovora na terapiju.
## Tačnost 
RPR test je pouzdan skrining test koji je veoma dobar u otkrivanju sifilisa, naročito kod osoba bez simptoma. NTT skrining testovi uvijek trebaju biti praćeni specifičnijim treponemskim testom. Testovi zasnovani na monoklonskim antitijelima i imunoflurescenciji, uključujući test hemaglutinacije *Treponeme pallidum* (TPHA) i flurescentni treponemski test apsorpcije antitijela (FTA-ABS), specifičniji su, ali i skuplji.

Netreponemski testovi (NTT) mjere nivoe imunoglobulina G (IgG) i imunoglobulina M (IgM), koje organizam proizvodi kao odgovor na lipidni materijal (uglavnom kardiolipin) oslobođen iz oštećenih ćelija domaćina. Također se smatra da dio kardiolipina oslobađaju i same spirohete.

## Alternative 
Još jedan test koji se često koristi za skrining na sifilis je VDRL (Venereal Disease Research Laboratory) test na pločici. Međutim, RPR test se uglavnom preferira zbog jednostavnije primjene. Također se razmatraju i druge vrste testova kao moguća alternativa standardnom ručnom RPR testiranju. Jedna od tih alternativa je potpuno automatizovani RPR analizator za sifilis. RPR test može dati pozitivan rezultat i kod drugih, nepolno prenosivih treponematoza, zbog čega se preporučuje da se u tom slučaju uz rezultate testiranja pruži jasno i pažljivo objašnjenje te situacije.

## Reference 
Kategorija:Testovi krvi
Rapidni dijagnostički test

**Rapidni dijagnostički test (RDT)** je medicinski dijagnostički test koji se može brzo i jednostavno uraditi. RDT-ovi su pogodni za preliminarni ili hitni medicinski skrining, te za upotrebu u zdravstvenim ustanovama s ograničenim resursima. Također omogućavaju testiranje na mjestu pružanja zdravstvene zaštite u primarnoj zdravstvenoj zaštiti za stvari koje su se ranije mogle mjeriti samo laboratorijskim testovima. Rezultati su dostupni istog dana, u roku do dva sata, a najčešće za oko 20 minuta.

Evropska unija definiše da rapidni test podrazumijeva kvalitativne ili semi-kvantitativne in vitro dijagnostičke medicinske uređaje, a koji se koriste pojedinačno ili u malim serijama, uključuju neautomatizovane postupke i dizajnirani su da daju brz rezultat. 

Imunohromatografski test vjerovatno su najpoznatiji tip brzih dijagnostičkih testova, a slični su testovima za trudnoću. Postoje i drugi sistemi poput test-trakica, testovi vertikalnog protoka i sl, tj. sve što se može koristiti uz bolesnički krevet, odnosno na mjestu pružanja zdravstvene zaštite. Nova tehnologija, Cornell FeverPhone, omogućava da se jednom kaplju krvi u oko 15 minuta utvrdi uzrok visoke temperature, naprimjer da li je u pitanju virus denge, čikungunje

## Primjeri 
Neki primjeri rapidnih dijagnostičkih testova:

* Rapidni testovi antitijela
** Rapidni HIV test
** Brzi plazma reaginski test
* Rapidni antigenski testovi
** Rapidni COVID-19 test
** Rapidni test na influenzu
** Antigenski test detekcije malarije
** Rapidni test na streptokoke
** Rapidni ureazni test
** Rapidni NEMIS test za otkrivanje patogena

## Također pogledajte 
* Point-of-care testiranje
* Imunohromatografski testovi

## Reference
Zgrada kompanije Shepard

Zgrada kompanije Shepard predstavlja vrijedno historijsko zdanje smješteno u samom urbanom jezgru Providencea, Rhode Island, na uglu ulica Westminster i Washington. Ovaj objekat je bio jedno od najprepoznatljivijih obilježja grada, jer je u njemu djelovala robna kuća Shepard’s, najugledniji trgovački centar u Providenceu i jedan od najvećih u cijeloj regiji Nove Engleske u periodu od 1903. do 1974. godine. Kompleks je započeo svoj razvoj kao pojedinačna zgrada podignuta tokom 1870-ih godina na raskršću ulica Clemence i Washington. Kontinuiranim urbanim rastom, objekat je na kraju zauzeo čitav gradski blok omeđen ulicama Westminster, Clemence, Washington i Union.
mini|Logo robne kuće Shepard's
Nakon gašenja robne kuće Shephard, zgrada je bila napuštena skoro dvije decenije, sve dok Društvo za očuvanje Providencea nije organizovalo javnu  raspravu kako bi se odredila njena budućnost. To je rezultiralo kupovinom države Rhode Island, a sada se u njoj nalaze kampus Providence Univerziteta Rhode Island, Odjel za obrazovanje Rhode Islanda i druge državne kancelarije i obrazovne ustanove. 

## Historija 
lijevo|mini|Zgrada nakon požara 1923. godine.
Zgrada je postepeno rasla, počevši kao skromna trospratna građevina u italijanskom stilu na uglu ulica Clemence i Washington 1880. godine. Od 1896. godine kompanija je krenula u intenzivan proces ekspanzije, koju je dizajnirala firma Martin &amp;amp; Hall, a koja je uglavnom okončana do 1903. godine. Već do 1909. prodajni kompleks bio je izuzetno razvijen, s restoranom kapaciteta oko 4.100 gostiju, vlastitom praonicom rublja, rashladnim i postrojenjem za proizvodnju leda, skladištem krzna te potpuno opremljenom štamparijom. 

Zgrada je zahvaćena požarom u martu 1923. godine, što je rezultiralo štetom od preko milion dolara.   Obnovljena pod Hallovim nadzorom. 

Poslovanje robne kuće značajno je oslabilo tokom 1960-ih, ponajprije usljed širenja predgrađa i pojave modernih trgovačkih centara.  Godine 1973. robna kuća je doživjela bankrot, nakon čega ju je kupila kompanija Eastern Dry Goods.  Robna kuća je trajno zatvorena 1974. 

Tokom 1990-ih godina, Društvo za očuvanje Providencea iniciralo je i organiziralo skup s ciljem razmatranja buduće namjene ove zgrade. 

Godine 1993. objavljeno je da je Uprava luke Rhode Island kupila ovu značajnu zgradu za "približno 2,3 miliona dolara".  Prema planu, prvih nekoliko spratova trebali su biti pretvoreni u historijski muzej, kojim bi upravljao Centar za baštinu Rhode Islanda, 

## Vanjski linkovi 
* 
Kategorija:Koordinate na Wikipodacima
Kategorija:Stranice s nepregledanim prevodom
Jock Clear

**Jock Clear** (rođen 12. septembra 1963.)   engleski je viši inženjer performansi koji radi za Scuderiu Ferrari. Trenutno je na poziciji trenera vozača za Charlesa Leclerca,  zajedno s Calumom MacDonaldom kao viši inženjer performansi vozača. Prije nego li je prešao u Ferrari, radio je u Mercedesu, gdje je bio inženjer performansi za Lewisa Hamiltona (2013–14) i Michaela Schumachera ( 2011–12 ). Također je obavljao funkciju trkaćeg inženjera za Nica Rosberga ( 2010–2011 ), Rubensa Barrichella ( 2006–2009 ), Takumu Sata ( 2003–2005 ), Jacquesa Villeneuvea ( 1996–2003 ), Davida Coultharda ( 1995 ) i Johnnyja Herberta (1994 ) .

## Rani život 
Rođen je u Portsmouthu, Hampshire,  te je pohađao Portsmouth Grammar School.  Diplomirao je mašinstvo na Univerzitetu Heriot-Watt u Edinburghu 1987. godine. 
lijevo|mini|Jock Clear sa British American Racingom na Velikoj nagradi SAD-a 2004. godine
U vrijeme studiranja na Heriot-Wattu, Clear je obavljao ulogu rezervnog igrača za prvi XV ragbi tim univerziteta.

## Karijera 
Karijera u motosportu započinje je u Lola Cars, gdje je radio kao inženjer dizajna, a sve to prije nego li je 1989. godine prešao na poziciju šefa dizajna kompozitnih materijala u Benetton Formuli.1992. gofine počinje raditi kao viši dizajner u Leyton House Racingu, nakon čega se pridružuje Team Lotusu gdje je 1994. godine postaje trkaći inženjer Johnnyja Herberta. Kada se Lotus srušio krajem godine, prelazi u Williams F1 gdje je konstruirao Davida Coultharda,  koji je osvojio svoju prvu Veliku nagradu u Portugalu i završio treći u prvenstvu vozača .  Partnerstvo se nastavila do Velike nagrade Japana 2003. godine, kada Villeneuve napušta tim uoči utrke. Takuma Sato je preuzeo upražnjeno mjesto i na svom debiju za tim ostvario šesto mjesto.  Clear je ponovo radio sa Satom 2004–2005. , a zatim s Rubensom Barrichellom od 2006. do 2009. godine.  Nakon osvajanja Brawn GP 2009. godine,  Barrichello je osvojio Veliku nagradu Evrope  i Italije,  te završio na trećem mjestu na Svjetskom prvenstvu. 

U novembru 2007. godine, Clearu je Univerzitet Heriot-Watt dodijelio počasni doktorat iz inženjerstva, u znak priznanja za njegov izvanredan uspjeh u primjeni inženjerskih nauka u najzahtjevnijim i najkompetitivnijim okruženjima i kao uzor mladim inženjerima." 

U decembru 2014. godine saopćeno je da je Clear pristao na ugovor s Ferrarijem i da će od sezone Formule 1 2015.godine postati član njihovog tima. 

## Reference 
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Rođeni 1963.
Adelijina zemlja

**Adelijina zemlja** () dio je Antarktika koji je Francuska proglasila svojim 21. novembra 1924, a čije su granice definisane 1. aprila 1938. Međutim, ti zahtjevi međunarodno su suspendovani Antarktičkim ugovorom, koji je Francuska također potpisala.

## Geografija 
Proteže se od dijela obale Južnog okeana sve do unutrašnjosti do Južnog pola. Francuska njime upravlja kao jednim od pet okruga Francuskih južnih i antarktičkih teritorija od 1955. i primjenjuje pravila Antarktičkih ugovora od 1961. Članak 4. Antarktičkog ugovora bavi se teritorijalnim zahtjevima i iako se ne odriče niti umanjuje bilo koji postojeći zahtjev za suverenitet, također ne dovodi u pitanje položaj ugovornih strana u njihovom priznavanju ili nepriznavanju teritorijalnog suvereniteta. Francuska ima stalnu stanicu od 9. aprila 1950. Adelijina zemlja nalazi se između 136. istočnog meridijana (blizu Pourquoi Pas Point na ) i 142. istočnog meridijana (blizu Point Alden na ), s dužinom obale od oko 350&nbsp;km i s kopnenim dijelom koji se proteže kao kružni isječak oko 2600&nbsp;km prema Južnom polu. Graniči s Australskom antarktičkom teritorijom i na istoku i na zapadu, naime s Clarie Land (dijelom Wilkesove zemlje na zapadu i Zemljom Đorđa V na istoku. Osim toga, to je jedini teritorij na koji se traži pravo unutar Francuskih južnih i antarktičkih zemalja, a koji nije otok.

## Historija 
Obalu Adelijine zemlje otkrio je u januaru 1840. francuski istraživač Jules Dumont d'Urville, a nazvao ju je po svojoj supruzi Adèle Dumont d'Urville. To je osnova francuskog polaganja prava na ovo antarktičko područje. Prva francuska istraživačka stanica, Port Martin, izgrađena je 1950. Uništena je u požaru 1952, a zamijenjena je stanicom Dumont d'Urville 1956. Stanica Charcot bila je francuska baza u unutrašnjosti, koja je bila naseljena od 1957. do 1960. Kamp Cap Prud'Homme, talijansko-francuska baza, otvoren je 1994. Prud'Homme i Dumont d'Urville jedine su preostale aktivne stanice.

## Divlje životinje 
[thumb|Kolonija [Adelijski pingvin|adelijskih pingvina u blizini stanice Dumont d'Urville]] Dio Geološkog arhipelaga na Adelijinoj zemlji proglašen je Antarktičkim posebno zaštićenim područjem (ASPA-120)  Prije 2017. procijenjenih 18.000 parova adelijskih pingvina živjelo je u Adelijinoj zemlji. Zbog porasta morskog leda 2017. prisilio je pingvine da putuju dalje kako bi stigli do mora. Zbog toga su gotovo svi novorođeni pingvini uginuli od gladi i iscrpljenosti. Stanica Dumont d'Urville nalazi se u blizini adelijskih pingvina, carskih pingvina i tuljana.

## Vidi također 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*
Kategorija:Francuske južne i antarktičke teritorije
Kategorija:Teritorije Antarktika
Kategorija:Francuska na Antarktiku
Kategorija:Geografija Francuskih južnih i antarktičkih teritorija
Kategorija:Regije Antarktika
Kategorija:Teritorijalne pretenzije na Antarktiku
Očinska veza

thumb|right| Otac se igra sa svojom djevojčicom
**Očinska veza** je ljudska veza između oca i njegovog djeteta.

## Veza između oca i djeteta
Dojenčad se može vezati za svoje očeve. Veza između majke i djeteta je bila uobičajena tema istraživanja domaćinstava; međutim, više studija u Sjedinjenim Državama i Evropi fokusiralo se na detalje vezanosti između oca i djece. U knjizi, *Rod u međukulturalnoj perspektivi* (*Gender in cross-cultural perspective*),  Barry Hewlett pokazao je da dojenčad stvaraju veze sa svojim očevima. Objasnio je kako se nedavno rođena djeca povezuju sa svojim očevima u sličnoj dobi tokom razvoja. Statistike pokazuju da nivo testosterona kod očeva ima tendenciju opadanja nekoliko mjeseci prije rođenja djeteta. Budući da su visoki nivoi testosterona povezani s agresivnijim ponašanjem, niski nivoi mogu poboljšati sposobnost razvoja nove ljubavne veze.

Očevi također imaju važnu ulogu u povezivanju nakon rođenja djeteta. Očevi pronalaze mnogo načina da ojačaju vezu između oca i djeteta sa svojom djecom, kao što su umirivanje, tješenje, hranjenje (izdojeno majčino mlijeko, umjetna formula za dojenčad ili hrana za bebe), mijenjanje pelena, kupanje, oblačenje, igranje i maženje. Nošenje dojenčeta u nosiljci ili ruksaku ili guranje u nosilici za bebe može izgraditi vezu, kao i sudjelovanje u bebinoj rutini prije spavanja. Ovo su široke aktivnosti koje očevi dijele kako bi razvili vezu između oca i dojenčeta. Očevi također imaju specifične uloge povezivanja koje se razvijaju iz njihovih različitih kultura i društava.

### Evropska i američka kultura
[thumb|right| Američki otac se igra sa sinom i kćerkom tokom zabave na [vrata prtljažnika|vratima prtljažnika. Izleti poput sportskih događaja često omogućavaju očevima da se povežu sa svojom djecom kroz hobije i aktivnosti.]]
Evropski i američki očevi imaju agresivniji i energičniji odnos sa svojim djetetom. To ne znači štetno; međutim, to znači da postoji fizička i vrlo stimulativna interakcija između oca i djeteta. Ovo pokazuje da prisustvo oca daje djetetu raznolikost u načinu na koji komunicira s različitim ljudima. Grubo držanje djeteta nije važno samo za veze koje djeca stvaraju s ocem, već im pomaže i da nauče životne lekcije. Gruba igra pomaže u učenju samokontrole, pomaže djeci da razumiju odgovarajuće društvene uloge, pomaže im da shvate kada treba koristiti određene emocije i pomaže im da razumiju tuđe emocije i izraze lica.

Četiri faktora koja su ključna za povezivanje oca i djeteta:
# Razumijevanje djeteta: Očinstvo se također može utvrditi između muškarca i mlađe osobe, obično prilikom usvajanja, bez da su ta dva biološki povezana.
## Također pogledajte
*Efekat Pepeljuge
*Očevi kao osobe za vezanost
*Pokret za prava očeva
*Majčinska veza
*Roditeljsko odsustvo
*Lični odnos
*Odgovorno očinstvo
*Zajednička zarada/Zajedničko roditeljstvo Brak

## Reference
Kategorija:Evolucijska psihologija
Kategorija:Očinstvo
Kategorija:Intimni odnosi
Južni magnetni pol

mini|upright=1.35|Posmatrani južni dipoli tokom perioda 1903–2000. jesu žuti kvadrati. Lokacije polova od 1590. do 2020. dobijeni pomoću modela IGRF-12 jesu krugovi koji napreduju od plave do žute boje.
**Južni magnetni pol** jest tačka na Zemljinoj južnoj hemisferi gdje su linije geomagnetnog polja usmjerene okomito na nominalnu površinu. Geomagnetni južni pol, srodna tačka, jest južni pol idealnog dipolnog modela Zemljinog magnetnog polja koji najviše odgovara stvarnom Zemljinom magnetnom polju.

Iz historijskih razloga "kraj" slobodno visećeg magneta koji je (otprilike) usmjeren prema sjeveru naziva se "sjeverni pol" magneta, a drugi kraj, usmjeren prema jugu, naziva se "južni pol magneta". Budući da se suprotni polovi privlače, Zemljin južni magnetni pol fizički je zapravo sjeverni magnetni pol (također pogledajte ).

Južni magnetni pol stalno se pomjera zbog promjena u Zemljinom magnetnom polju.

Od 2005. izračunato je da je na , što ga smješta u blizini obale Antarktika, između Adelijine i Wilkesove zemlje. Godine 2015. bio je na  (procjena). Ta je tačka izvan Antarktičkog kruga. Zbog pomjeranja polova, pol se pomiče prema sjeverozapadu za 10–15&nbsp;km godišnje. Njegova trenutna udaljenost od stvarnog geografskog južnog pola iznosi približno 2860&nbsp;km.

Prvi proračun magnetne inklinacije za lociranje južnog magnetnog pola obavio je 23. januara 1838. hidrograf Clément Adrien Vincendon-Dumoulin, član ekspedicije Dumonta d'Urvillea na Antarktiku i u Okeaniji na korvetama *Astrolabe* i *Zélée* 1837–1840, koje su otkrile Adelijinu zemlju.

Dana 16. januara 1909. trojica ljudi (Douglas Mawson, Edgeworth David i Alistair Mackay) iz ekspedicije "Nimrod" Ernesta Shackletona tvrdila su da su našla južni magnetni pol, koji je u to vrijeme bio na kopnu. Postavili su jarbol za zastavu na tom mjestu i proglasili ga dijelom Britanskog Carstva. Međutim, sada postoji određena sumnja u to je li njihova lokacija bila tačna. Približan položaj pola 16. januara 1909. bio je .

## Prilagođavanje globalnim skupovima podataka 
Južni magnetni pol također je procijenjen prilagođavanjem globalnim skupovima podataka, kao što su Svjetski magnetni model (WMM) i Međunarodno geomagnetno referentno polje (IGRF).

## Južni geomagnetni pol 
Zemljino geomagnetno polje može biti približno određen pomoću nagnutog dipola (poput šipkastog magneta) postavljenim u centru Zemlje. Južni geomagnetni pol tačka je u kojoj osa ovog najbolje prilagođenog nagnutog dipola siječe Zemljinu površinu na južnoj hemisferi. Od 2005. izračunato je da je na , blizu stanice Vostok. Budući da polje nije egzaktan dipol, južni geomagnetni pol ne poklapa se s južnim magnetnim polom. Nadalje, južni geomagnetni pol luta iz istog razloga iz kojeg luta i njegov sjeverni geomagnetni pandan.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Australski antarktički program

Kategorija:Polarne regije Zemlje
Kategorija:Istočni Antarktik
Kategorija:Geografija Antarktika
Kategorija:Geomagnetizam
Kategorija:Orijentacija (geometrija)
Burzitis

**Burzitis** je upala jedne ili više burza koje se nazivaju i sinovijalne vrećice sinovijalne tekućine u tijelu. Obložene su sinovijalnom membranom koja luči podmazujući sinovijalnu tekućinu. U ljudskom tijelu postoji više od 150 burza.  Zdrave burze stvaraju glatku, gotovo bez trenja funkcionalnu kliznu površnu, što kretanje čini bezblonim. 

Međutim, kada se pojavi burzitis, kretanje se oslanja na upaljenu burzu te hodanje postaje otežano i bolno. Štaviše, kretanje tetiva i mišića preko upalene burze pogoršava njenu upalu, produžujući problem.

## Znakovi i simptomi 
thumb|3D slika pokazuje normalnu burzu (lijevo) i burzitis (desno)
thumb|Snimak ultra zvuka koji pokazuje uvećanu ratrocalcenalnu burzu sa tečnošću što odgovara retrocalcanealnom burzitisu.
Burzitis obično zahvata površinske burze što uključuje subakromijalne, prepatelarne, reptrokalkanealne i pes anserinus burze ramena, koljena, pete i potkoljenice. ali i na anamnezi povrede i fizičkog pregledu. Ultrazvuk ili Magnetna rezonanca se koriste također za otkrivanje burzitisa.

## Liječenje 
Važno je ralzikovati inficirani i neificirani burzitis. Osobe mogu imati okolno celulitis a sistemski simptomi uključuju groznicu. Burzu treba aspirirati akko bi se isključio infektivni proces.

Burze koje nisu inficirane mogu se simpomatski liječiti odmorom, ledom, fizoterapijom i protuupalnim lijekovima. Pošto je burzitis uzrokovan povećanim trenjem, kompresijski zavoj se ne preporučuje jer bi kompresija napravila još veće trenje oko zgloba.

Hronični burzitis može se riješiti burzektomijom i aspiracijom.

Inficirane burze zahtijevaju daljna istraživanja i terapiju antibioticima. Može se koristiti i terapija steroidima.

## Reference 
Kategorija: Burzitis
Prizivanje: Đavo me natjerao da to uradim

***Prizivanje: Đavo me natjerao da to uradim*** jest američki horor film koji je premijerno prikazan 26 maja 2021. godine. Režirao ga je Michael Chaves, a scenarij je napisao David Leslie Johnson-McGoldrick. Film je nastavak Prizivanja prvog i drugog dijela. Prvobitna premijera je trebala biti u septembru 2019. godine ali je zbog pandemije premjepten na septembar 2020. godine. Film je zaradio 206 miliona dolara uz budžet od 39 miliona dolara i dobio različite kritike. Nastavak, Prizivanje: Posljednji slučaj je premijerno prikazan u septembru 2025. godine.

## Radnja 
Godine 1981. demonolozi Ed i Lorraine Warren su dokumnetovali egzorcizam osmogodišnjeg Davida Glatzela. Arne Johnson poziva demona da uđe u njegovo tijelo umjesto u Davidovo. Ed je svjedočio kako demon ulazi u Arnea bap kada je Ed dobio srčani udar, što je također uzrok demona. 

Arne ubija čovjeka ubadajući ga 22 puta te uz podršku Warrenovih, njegiv slučaj postaje prvo američko suđenje za ubistvo u kojem se demonska ospjeduntost smatra odbranom. 

## Uloge 
* Vera Farmiga kao Lorraine Warren
* Patrick Wilson kao  Ed Warren
* Ruairi O'Connor kao  Arne Cheyenne Johnson
* Sarah Catherine Hook kao  Debbie Glatzel
* Julian Hilliard kao David Glatzel
* John Noble kao Kastner
* Eugenie Bondurant kao Isla 
* Shannon Kook kao Drew 
* Ronnie Gene Blevins kao Bruno 
* Keith Arthur Bolden kao Sergeant Clay
* Steve Coulter kao Father Gordon
* Vince Pisani kao Father Newman
* Ingrid Bisu kao Jessica 
* Andrea Andrade kao Katie 
* Ashley LeConte Campbell kao Meryl
* Sterling Jerins kao Judy Warren
* Paul Wilson kao Carl Glatzel
* Charlene Amoia kao Judy Glatzel

## Produkcija 
### Razvoj 
Godine 2016. Wan je izjavio da bi moglo biti još filmova Prizivanja jer Warrenovi imaju mnogo priča. U junu 2017. godine najavljeno je da će treći dio u razvoju.  U augustu 2017. godine, Wan je izjavio da osobe koje su učestvovale u stvaranju filma radili naporno te da ne želi žuriti s trećim dijelom jer žele biti sigurni da je scenarij dobar jer je dosta ljudi uživalo gledajući prvi i drugi dio.

### Snimanje 
Snimanje filma počelo je 3. juna 2019. godine u Atlanti, Geoorgiji. Dodatno snimanje je planirano za april 2020. godinu ali je odgođeno zbog epidemije. 

## Premijera 
Film je premijerno prikazan u Ujedinjenom Kraljestvu 26. maja 2021. godine. a u SAD 4. juna 2021. godine. 

## Recepcija 
### Zarada 
Film je zaradio 65,6 miliona dolara u SAD i Kanadi, te 140,8 miliona dolara širom svijeta što je ukupno 206,4 miliona dolara širom svijeta. 

### Kritike 
Na stranici Rotten Tomatoes, data je prosječna ocjena 5,8/10, a 55% od 256 recenzija su pozotivne. Na Metacrticu film pima prosječnu ocjenu 53 od 100 na osnovu 39 kritičara. CinemaScore dala je filmu prosječnu ocjenu B+ na skali od A+ do F. 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija: Američki filmovi iz 2021.
Kategorija: Filmovi iz 2021.
Papin egzorcist

***Papin Egzorcist*** je horor film koji je premijerno prikazan 5. aprila 2023. međunarodno a 14. aprila 2023. godine u SAD. Film je dobio različite kritike i zaradio je 77 miliona dolara širom svijeta.

## Radnja 
Godine 1987. godine otac Gabriele Amorth, papin egzorcist, posjećuje italijansko selo u kojem je tinejdžer Enzo opsjednut demonom. Amorth se tokom egzorcima rugao demonu izazivajući ga da opsjedne svinju a kada to učini, on ubija svinju puškom. Amorth se zbog ovoga našao pod optužbom na sudu koji sumnja u postojanje Đavola. Branio je se riječima da zlo postoji ali nije izveo pravi egzoricam, već psihološke trikove kako bi tom mladiću pomogao. 

U Španiji, Julia Vasquez, njen mađi sin Henry i njegova sestra Amy su stigli iz SAD kako bi posjetili staru špansku opatiju, jedino nasljedstvo koje je Julijin muž ostavio svojoj porodici koji je poginuo u saobraćajnoj nesreći. Henry nije od te nesreće progovorio te nakon požara radnici su restaurariali opatiju kako bi je porodica mogla prodati. Henry počinje se čudno ponašati, medicinski testovi nisu ništa abnormalno pokazali. 

Papa dodjeljuje slučaj Amorthu jer se vjeruje da je Henry opsjednut.

## Uloge 
* Russell Crowe kao otac Gabriele Amorth 
* Daniel Zovatto kao otac Esquibel 
* Alex Essoe kao Julia Vasquez 
* Franco Nero kao Papa 
* River Hawkins kao Enzo
* Peter DeSouza-Feighoney kao Henry Vasquez 
* Laurel Marsden kao Amy Vasquez 
* Cornell John kao biskup Lumumba 
* Ryan O'Grady kao kardinal Sullivan
* Carrie Munroe kao Adella
* Bianca Bardoe kao Rosaria
* Ralph Ineson kao Asmodeus

## Produkcija 
### Razvoj 
Produkcija je započela 2020. godine kada je Screen Gems dobio prava na Amorthovu priču.  Režirao ga je Julius Avery, a scenarij su napisali Michael Petroni i Evan Spiliotopoulos.

### Snimanje 
Snimanje filma je trajalo od augusta do oktobra 2022. godina u Irskoj i u Rimu, Italiji. 

## Premijera 
Film je premijerno prikazan u Indiji 7. aprila 2023. godine. U SAD je premijerno prikazan 14. aprila.

### Digitalno izdanje 
Film je dobio digitalno izadnje 2. maja , a na Blu-ray i DVD formatu je dobio 13. juna. Film je emitiran na Netflixu od 16. augusta 2023. godine gdje je devet dana zaredom bio rangiran kao najbolji film u Americi po gledanosti.

## Recepcija 
### Zarada 
Film je zaradio 20 miliona dolara u SAD i Kanadi, te 57 miliona dolara u drugim zemljama što je ukupno 77 miliona dolara širom svijeta. 

U maju 2024. godine film i dalje ima zeleno svjetlo da dobije nastavak ali nema potvrđenih glumaca koji će se vratiti. 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Filmovi iz 2023.
Kategorija:Američki filmovi
Mamma Mia (Lovci na natprirodno)

**"Mamma Mia**" je druga epizode 12. sezone paranormalne televizijske serije Lovci na natprirodno što ukupno s ovom epizodom se serija sastoji od 243 epizode. Emitirana je 20. oktobra 2016. godine. Epizoda je dobila pozitivne kritike.

## Uloge 
* Rick Springfield kao Vince Vincente
* Ruth Connell kao Rowena
* Samantha Smith kao Mary Winchester
* Elizabeth Blackmore kao Lady Antonia "Toni" Bevell
* Bronagh Waugh kao Ms. Watt
* Woody Jeffreys kao Tommy
* Adam Fergus kao Mick Davies

## Sinopsis 
Sam, Dean i Mary se udružuju kako bi spasili Sama od Britanski učenih muškaraca. Lucifer koji je zaposjeo rock zvijezdu Vincea Vincentea, zarobljava Rowenu koji stvara buduće borbe.

## Produkcija 
Scenarij  su napisali Brad Buckner i Eugenie Ross-Leming, a režirao ju je Thomas J. Wright.

## Recepcija 
### Gledanost 
Epizoda je imala 1,61 miliona gledatelja. Ovo je smanjene od 26% u odnosu na prošlu epizodu koja je imala 2,15 miliona pregleda.

### Kritike 
TV Fanatic je dao ocjenu epizodi 3,9 od 5 zvjezida. Iz EW-a su dali epizodi ocjenu B-. A TV Overmmind je dao epizodu ocjenu 4,3 od 5 zvjezdica.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Epizode serije Lovci na natprirodno
Kategorija:Epizode 12. sezone serije Lovci na natprirodno
90. meridijan (zapad)

**90. zapadni meridijan** jest meridijan koji je 90 stepeni zapadno od nultog. Proteže se od Sjevernog pola preko Arktičkog okeana, Sjeverne Amerike, Meksičkog zaliva, Srednje Amerike, Tihog okeana, Južnog okeana i Antarktika do Južnog pola. Tvori ortodromu sa 90. istočnim meridijanom.

Na Antarktiku, meridijan definira zapadnu granicu teritorijalnih zahtjeva Čilea. Zemljište dalje na zapadu ne pripada nijednoj državi. Meridijan također definira zapadnu granicu informativnih regija leta Lima, Antofagasta, Santiago, Puerto Montt i Punta Arenas. 90. meridijan na zapadu formira veliku elipsu sa 90. meridijanom na istoku, koji se nalazi na pola puta između početnog meridijana i 180. meridijana; stoga se sredina zapadne hemisfere nalazi na ovom meridijanu.

U Sjedinjenim Američkim Državama, rijeka Mississippi teče blizu 90. meridijana, presijecajući ga nekoliko puta. Gradovi St. Louis, Memphis i New Orleans nalaze se blizu meridijana. Jedna od četiri tačke dimenzija 45 x 90 nalazi se u Rietbrocku, Wisconsin, gdje se 45. sjeverna paralela siječe sa 90. zapadnim meridijanom, označavajući polovinu između 90° sjeverne geografske širine, 180. meridijana istočno i zapadno, 0° geografske širine i 0° geografske dužine.

## Od pola do pola 
Počevši od Sjevernog pola i krećući se prema jugu do Južnog pola, 90-ti meridijan zapadno prolazi kroz:

:

## Također pogledajte 
* 89. meridijan zapadno
* 91. meridijan zapadno
* 90. meridijan istočno
* Tačke 45 × 90

## Reference 
Kategorija:Meridijani
Kategorija:Granice Čilea
Pljačka u Gelsenkirchenu 2025.

]]
U decembru 2025. godine, iz filijale Sparkasse banke u okrugu Buer u Gelsenkirchenu, u Njemačkoj, ukradeni su predmeti čija se vrijednost procjenjuje na oko 30 miliona eura. Počinioci su koristili veliku mašinu za bušenje kako bi provalili u podzemni trezor banke i otvorili više od 3000 sefova. Ova pljačka spada među najveće u historiji kriminala Savezne Republike Njemačke i izazvala je značajno interesovanje međunarodnih medija.

## Tok događaja 
Provala se dogodila tokom božićnih praznika ili narednog vikenda (27. ili 28. decembra), ali je otkrivena tek u ponedjeljak, 29. decembra, nakon što je aktiviran požarni alarm u 03:58 sati. Počinioci su, polazeći od susjednog podzemnog parkinga, prvo ušli u arhivsku prostoriju, a zatim probili zid od armiranog betona do trezora, koristeći specijalni alat za bušenje.

U noći 27. decembra, svjedoci su primijetili nekoliko osoba velikim torbama u parking garaži. Rano ujutro, 29. decembra, sa parkinga je izašao crni Audi RS6 falsifikovanih registarskih oznaka, u kojem su se nalazile maskirane osobe. Korišten je i bijeli kombi marke Mercedes-Benz. Policija i vatrogasci stigli su na lice mjesta odmah nakon alarma, ali nisu zatekli nikakvu štetu.

## Otuđeni predmeti 
Otvoreno je više od 3000 sefova, s prosječnom osiguranom vrijednošću od oko 10.000 eura po sefu, iako se procjenjuje da stvarna vrijednost može biti znatno veća. Ukradeni predmeti uključuju novac, nakit i plemenite metale i zlato. Procjenjuje se da je provaljeno u oko 95% sefova, a pljačka je pogodila približno 2700 korisnika banke, među kojima su mnogi turskog porijekla.

## Posljedice i reakcije 
Do 30. decembra 2025. identitet počinioca nije bio poznat, te hapšenja nisu izvršena. Policija je također istakla da je pljačka zahtijevala detaljno planiranje i poznavanje rada banke iznutra. Njemačka novinarska agencija *Deutsche Presse-Agentur* navela je da bi ova pljačka mogla biti jedna od najvećih u historiji Njemačke.

## Također pogledajte 
* Pljačka banke u Berlinu 1995.
* Provala u banku u Berlinu 2013.

## Reference 
Kategorija:Krivična djela u Evropi u 2025.
Kategorija:Krivična djela u Njemačkoj 2025.
Kategorija:2025. u Njemačkoj
Kategorija:Gelsenkirchen
Kategorija:Provale u banke
Kategorija:Krađa nakita
Kategorija:Sjeverna Rajna-Vestfalija 2020-ih
A Very Supernatural Christmas (Lovci na natprirodno)

**"A very Supernatural Christmas**" je osma epizoda treće sezone horor dramske serije Lovci na natprirodno. Emitirana je 13. decembra 2007. godine. Kritičari su imali podijeljena mišljena oko radnje u toj epizodi ali su hvalili flashback-ove.

## Radnja 
Sam i Dean istražuju otmice gdje žrtve bivaju izvučene kroz dimnjake, što ih dovodi do otkrića da su za to krivi paganski bogovi, prisiljavajući da se suoče s prošlim božićnim događajima.

## Produkcija 
Eric Kripke, kao jedan od obožavatelja božićnih televizijskih epizoda još od djetinstva želio je napraviti epizodu i u ovoj seriji. Scenarij je napisao Jeremy Carver a režirao J. Miller Tobin. Snimanje epizode se odvijalo u Vancouveru, Britanskoj Kolumbiji.

## Recepcija 
Epizoda je imala 3,02 miliona gledatelja.

Dobila je različite kritike. Iz San Diego Union-Tribunea epizoda je dobila ocjenu C- hvaljeći flashback-ove ali kritikovali su glavnu radnju epizode.. Iz TV Guidea komentarisali su to da su uživali u natprirodnom stvorenju u epizodi ali da su više pratili priče od braće Vinčestera.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Epizode serije Lovci na natprirodno
Kategorija:Epizode 3. sezone serije Lovci na natprirodno
Napadi Sjedinjenih Američkih Država u Venecueli 2026.

Dana 3. januara 2026, Sjedinjene Američke Države su pokrenule zračne napade na više lokacija širom sjeverne Venecuele, uključujući glavni grad Caracas. To se smatra velikom eskalacijom tekućeg sukoba u regiji.

U 5:21 ujutro po VET-u, Donald Trump je u objavi na Truth Social tvrdio da su predsjednik Venecuele Nicolás Maduro i njegova supruga Cilia Flores zarobljeni i avionom deportovani iz zemlje.

Eksplozije su se dogodile tokom pojačanih tenzija između Venecuele i Sjedinjenih Američkih Država.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://news.sky.com/story/venezuela-latest-explosions-heard-in-capital-of-caracas-13489831?postid=10786063#liveblog-body
* https://www.bbc.com/news/live/c5yqygxe41pt
* https://www.barrons.com/news/eu-urges-restraint-respect-for-international-law-in-venezuela-d246d57e
* https://www.nbcnews.com/world/latin-america/live-blog/venezuela-explosions-trump-maduro-live-updates-rcna251053/rcrd95067?canonicalCard=true

Kategorija:Nicolás Maduro
Kategorija:2026. u Venecueli
Kategorija:2026. u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:Ratovi s učešćem Sjedinjenih Američkih Država
Kategorija:Ratovi s učešćem Venecuele
The Foundry (Lovci na natprirodno)

"**The Foundry**" je treća epizoda 12. sezone horor dramske serije Lovci na natprirodno, koja čini ukupno 244. epizodu. Emitirana je 27. oktobra 2016. godine. Epizoda je dobila pozitivne kritike, a kritičari su hvalili Castielovu i Crowley-jevu priču u epizodi.

## Radnja 
Sam, Dean i Mary istražuju ukletu kuću u St. Paulu gdje sablasni zvukovi vode do smrti, prisiljavajći Mary da se suoči s prošlošću dok je opsjeda duh. Castiel se udružuje s Crowleyjem kako bi uhvatili Lucifera.

## Produkcija 
Scenarij je napisao Robert Berens a režirao Robert Singer.

## Recepcija 
Epizodu je gledalo 1,68 miliona gledatelja. Ova epizoda donosi povećanju gledanost od 4% u odnosu na prethodnu epizodu, koju je gledalo 1,61 milion gledatelja. Serija je bila druga najgledanija na The CW tog dana, odma iza Legends of Tomorrow.

Iz TV Fanatica je epizoda dobila ocjenu 4,3 od 5 zvjezdica. Hunter Bishop iz TV Overmind-a je dao epizodu ocjenu 3,3 od 5 zvjezdica. Samantha Highfill iz EW je dala ocjenu epizodu "B+".

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Epizode serije Lovci na natprirodno
Kategorija:Epizode 12. sezone serije Lovci na natprirodno