Šangajska organizacija za saradnju

**Šangajska organizacija** za saradnju, poznata i kao **Šangajski pakt**, je transkontinentalni politički, ekonomski, bezbjednosni i vojni savez. Po geografskom obimu i broju stanovnika, najveća je svjetska regionalna organizacija, koja pokriva cca. 60% površine Evroazije, 40% svjetske populacije i više od 30% globalnog BDP-a.

Šangajski pakt je nasljednik **Šangajske petorke**, međusobnog sigurnosnog sporazuma koji je formiran 1996. između Kine, Kazahstana, Kirgizije, Rusije i Tadžikistana. Dana 15. juna 2001. godine, lideri ovih nacija i Uzbekistana sastali su se u Šangaju da najave novu organizaciju sa dubljom političkom i ekonomskom saradnjom; Povelja SCO potpisana je 7. jula 2002. godine, a stupila je na snagu 19. septembra 2003. godine. Njeno članstvo se od tada proširilo na osam država, a Indija i Pakistan su im se pridružile 9. juna 2017. Iran je pristupio kao punopravni član u septembru 2021. na samitu u Dušanbeu (Tadžikistan). Nekoliko zemalja je angažovano kao posmatrači ili partneri.

ŠOS-om upravlja Vijeće šefova država (HSC), njegovo vrhovno tijelo za donošenje odluka, koje se sastaje jednom godišnje. Vojne vježbe se također redovno izvode među pripadnicima radi promoviranja saradnje i koordinacije protiv terorizma i drugih vanjskih prijetnji, te održavanja regionalnog mira i stabilnosti.

## Porijeklo 
Grupa Šangajska petorka nastala je 26. aprila 1996. potpisivanjem Ugovora o produbljivanju vojnog povjerenja u pograničnim regionima u Šangaju od strane šefova država Kine, Kazahstana, Kirgistana, Rusije i Tadžikistana.

Iste zemlje su 24. aprila 1997. godine na sastanku u Moskvi potpisale Ugovor o smanjenju vojnih snaga u pograničnim oblastima. Dana 20. maja 1997. ruski predsjednik Boris Jeljcin i kineski lider Jiang Zemin potpisali su deklaraciju o "multipolarnom svijetu".
[mini| Ruski predsjednik [Vladimir Putin, predsjednik Kazahstana Nursultan Nazarbajev, predsjednik Kine Jiang Zemin, predsjednik Kirgizije Askar Akajev i predsjednik Tadžikistana Emomali Rahmon, svojevremeno su bili lideri Šangajske petorke.]]
Naknadni godišnji samit grupe Šangajske petorke održan je u Almatiju u Kazahstanu 1998. godine, u Biškeku u Kirgistanu 1999. godine i u Dušanbeu u Tadžikistanu 2000. godine. Na samitu u Dušanbeu, članovi su se složili da se "suprotstave intervenciji u unutrašnje stvari drugih zemalja pod izgovorima 'humanitarizma' i 'zaštite ljudskih prava';' i podržavaju jedni druge napore u očuvanju nacionalne nezavisnosti, suvereniteta, teritorijalnog integriteta i društvene stabilnosti pet zemalja."

Godine 2001. godišnji samit se vratio u Šangaj. Tamo je pet zemalja članica prvi put primilo Uzbekistan u mehanizam Šangajske petorke (i na taj način ga je transformiralo u Šangajsku šestorku). Zatim je svih šest šefova država potpisalo 15. juna 2001. *Deklaraciju Šangajske organizacije za saradnju*, hvaleći dosadašnju ulogu mehanizma Šangajske petorke i nastojeći da ga transformira na viši nivo saradnje. 

U junu 2002. šefovi država članica ŠOS-a sastali su se u Sankt Peterburgu u Rusiji. Tamo su potpisali *Povelju* ŠOS-a u kojoj su izloženi ciljevi, principi, strukture i oblici djelovanja te organizacije i utvrđeni u međunarodnom pravu. 

U julu 2005, na samitu u Astani, Kazahstan, s predstavnicima Indije, Irana, Mongolije i Pakistana koji su po prvi put prisustvovali samitu ŠOS-a, predsjednik zemlje domaćina Nursultan Nazarbajev pozdravio je goste riječima koje nikada nisu bile ranije korišteno u bilo kom kontekstu: "Lideri država koje sjede za ovim pregovaračkim stolom su predstavnici polovine čovječanstva".

Do 2007. ŠOS je pokrenuo preko dvadeset velikih projekata koji se odnose na transport, energetiku i telekomunikacije i održavao redovne sastanke sigurnosnih, vojnih, odbrambenih, vanjskih poslova, ekonomskih, kulturnih, bankarskih i drugih zvaničnika iz svojih država članica.

U julu 2015. godine u Ufi, Rusija, ŠOS je odlučio da Indiju i Pakistan primi kao punopravne članice. Obojica su potpisali memorandum o obavezama u junu 2016. godine u Uzbekistanu, čime je započeo formalni proces pristupanja ŠOS-u kao punopravni članovi. Indija i Pakistan su se 9. juna 2017. godine na samitu u Astani zvanično pridružile ŠOS-u kao punopravne članice. 

ŠOS je uspostavio odnose sa Ujedinjenim nacijama 2004. (gdje je posmatrač u Generalnoj skupštini), Zajednicom nezavisnih država 2005, Udruženjem nacija jugoistočne Azije (ASEAN) 2005, Organizacijom ugovora o kolektivnoj sigurnosti 2007. Organizacija za ekonomsku saradnju 2007, Ured Ujedinjenih naroda za droge i kriminal 2011., Konferencija o interakciji i mjerama za izgradnju povjerenja u Aziji (CICA) 2014. i Ekonomska i socijalna komisija Ujedinjenih naroda za Aziju i Pacifik 2015. godine. Regionalna antiteroristička struktura SCO (RATS) uspostavila je odnose sa Afričkim centrom Afričke unije za proučavanje i istraživanje terorizma (ACSRT) 2018.

ŠOS se naširoko smatra "savezom Istoka", zbog svoje rastuće centralne pozicije u Aziji i Pacifiku, i bio je primarni sigurnosni stub u regionu.

## Organizaciona struktura 
Vijeće šefova država je najviše tijelo koje donosi odluke u ŠOS-u. Ovo vijeće se sastaje na samitima ŠOS-a, koji se održavaju svake godine u jednom od glavnih gradova država članica. Zbog strukture vlasti, premijer parlamentarnih demokratija Indije i Pakistana prisustvuje samitima Vijeća šefova država SCO-a, jer su njihove odgovornosti slične predsjednicima drugih zemalja SCO-a. Sadašnje Vijeće šefova država čine: 

* Xi Jinping (Kina)
* Narendra Modi (Indija) (nije  šef države)

Sekretarijat ŠOS-a, sa sjedištem u Pekingu, Kina, primarno je izvršno tijelo organizacije. Služi za implementaciju organizacionih odluka i uredbi, izrađuje nacrte predloženih dokumenata (kao što su deklaracije i dnevni red), funkcionira kao depozitar dokumenata za organizaciju, organizuje specifične aktivnosti u okviru ŠOS-a i promovira i širi informacije o ŠOS-u. Generalni sekretar ŠOS-a bira se na trogodišnji mandat. Trenutni generalni sekretar je Zhang Ming iz Kine, koji je preuzeo dužnost 1. januara 2022.

Izvršni komitet Regionalne antiterorističke strukture (RATS) sa sjedištem u Taškentu, Uzbekistan, je stalni organ ŠOS-a koji služi za promociju saradnje država članica protiv tri zla terorizma, separatizma i ekstremizma. Direktor Izvršnog odbora SCO RATS bira se na tri godine. Trenutni direktor je Ruslan Mirzaev iz Uzbekistana, koji je preuzeo dužnost 1. januara 2022. godine. Svaka država članica također šalje stalnog predstavnika u RATS.

Zvanični jezici ŠOS-a su kineski i ruski.

## Reference 
Kategorija:Organizacije osnovane 1996.
Kategorija:CS1 upotrebe (ruski)
Kategorija:Pages with unreviewed translations