Anatomija konja

**Anatomija konja** odnosi se na grubu i mikroskopsku anatomiju konja i drugih kopitara, uključujući magarce  i zebre. Iako su sve anatomske karakteristike kopitara opisane na isti način kao i za ostale životinje od strane Međunarodnog komiteta za veterinarsku grubu anatomsku nomenklaturu u knjizi  „Veterinarsko anatomsko imenovanje“  (*Nomina Anatomica Veterinaria*), postoji mnogo specifičnih kolokvijalnih pojmova koji se  koriste u konjarstvu.

## Vanjska anatomija 
U anatomiji konja prepoznaju se slijedeće standardizirane komponente.
* **Bradni utor**: dio glave konja iza donje usne i brade, područje koje se lagahno spušta na donju vilicu;
* **Bok**: tamo gdje se spajaju zadnje noge i trup, posebno područje odmah iza rebra i ispred koljenskog zgloba * **Brnja** ili njuška: lice – brada, usta i nosnice;
* **Čelo**: područje između ankete, očiju i luka nosa;
* **Čuperak**: nastavak grive koja visi između ušiju, prema dolje, na čelu;
* **Gležanj**: ponekad se naziva skočni zglob konja, iako to nije ista struktura kostiju kao gležanj kod ljudi; nnatomima poznat kao metakarpofalangeni (prednji) ili metatarzofalangni (stražnji) zglob; homologan "lopti" stopala ili metakarpofalangealnim zglobovima prstiju kod ljudi; 
* **Grben**: gornji dio vrata gdje raste griva: 
* **Hrbat**: područje odmah iza sedla, koje ide od zadnjeg rebra do sapi, anatomski približno slabinski dio  kičme;
* **Kesten**: žuljevita izraslina s unutrašnje strane svake noge;
* **Prednje koljeno**: karpus konja (ekvivalentno ljudskom zglobu), veliki zglob u prednjim nogama, iznad topovske kosti;
*Kopito**: stopalo konja; kopitni zid je žilavi vanjski pokrivač kopita koji dolazi u dodir s tlom i u mnogo je razloga mnogo veća i jača verzija ljudskog nokta;
* **Korijen repa** : tačka na kojoj je rep "postavljen" (pričvršćen) na stražnjicu;
***Lakat**:  zglob prednje noge, na mjestu gdje se trbuh konja susreće s nogom; homologan sa ljudskim laktom;
* **Leđa**: područje na koje se postavlja sedlo, počevši od kraja grebena, protežući se do posljednjih grudnih pršljenova (kolokvijalno uključuje slabine ili "spojnicu", iako je tehnički neispravna upotreba);
* **Lice**: područje između čela i vrha gornje usne;
* **Podlaktica'*: područje prednje noge između koljena i lakta, koje se sastoji od sraslih radijusa i ulne, i svih tkiva oko ovih kostiju; anatomski, *antebrachium*;
***Rame**: sastoji se od lopatice i povezanih mišića, prolazi od grebena do globa na prednjoj strani grudog koša; ugao ramena ima velik utjecaj na kretanje i sposobnost skakanja, a važan je pokazatelj konjske konformacije; 
* **Rep**: duge dlake koje rastu s doka; također može uključivati predreplje; zatvarajući rebarni koš i glavne unutrašnje organe;
***Udlage**: kosti  na svakoj od nogu, s obje strane kosti topa (ukupno 8); djelomično zakržljale, ove kosti podupiru odgovarajuće karpusne kosti na prednjem, a odgovarajuće tarzusne kosti na zadnjem udu; anatomski se naziva korijen šake / metatarzus II (kod ljudi bočni aspekt, izvana);
***Vijenac** ili **krunična traka**: prsten mehkog tkiva neposredno iznad rožnatog kopita koji se stapa s kožom;
***Vrat**, sa grebenom: dio između prvog vratnog i prvog grudnog kičmenog pršljena;
***Vratna ogrlica**: razdvaja glavu i početak vrata:
* **Vratni žlijeb**: linija uvlačenja na donjem dijelu vrata, može se vidjeti s obje strane, odmah iznad dušnika; ispod ovog područja prolaze vratna vena, karotidna arterija i dio simpatičkog stabla ;
* **Vrh grebena**: najviša tačka grudnihih prtšljenova, odmah iznad vrhova lopatica, najbolje se vidi sa  „kvadrantom“ i malo spuštenom glavom; visina konja mjeri se na grebenu;
***Žaba**: visoko elastična klinasta masa na donjoj strani kopita, koja obično stupa u kontakt sa zemljom pri svakom koraku, i podržava kretanje i cirkulaciju; (također, 
vratna kičica, grlo ): tačka na kojoj se dušnik susreće s glavom na donjoj strani vilice,

Od pomenutih struktura i organa, obično se posmatraju; glava,  vrat, plećka , greben, leđa, sapi, leđno-slabinski spoj krsta, korijen repa, kuk, but, koljenski zglob, goljenica, zadnji skočni zglob, stražnja cjevanica, stražnja kičica, lopatično-ramenski zglob, grudi, lakatni zglob, podlaktica, prednji skočni zglob, prednja cjevanica, prednja kičica,  krunica,  kopito  i peta.

Konji se razlikuju po građi i veličini tijela, kao i krznu i njegovom bojom. Ovisno o svrsi uzgoja, dijele se na tri osnovna tipa, hladnokrvne, toplokrvne i punokrvne konje. U hladnokrvne se ubrajaju u pravilu konji čija tjelesna težina prelazi 800 kg. Te pasmine/rase korištene su uglavnom za rad u polju, rudnicima ili za šumske poslove. Suprotno njima, toplokrvni su tipski jahaći konji jer su lahke – gracilne konstitucija i pokretljiviji. Pored toga, oni su dobri dresurni i skakači konji. Punokrvni su prije svega sportski konji, uglavnom vrlo osjetljivi, a u trku dosežu i do 70 km/h (Vršna brzina; najveća prosječna brzina na udaljenost od 160&nbsp;km iznosi oko 12–20&nbsp;km/h

Polukrvnim konjima nazivaju se mješanci toplokrvnih i punokrvnih konja. Nazivi hladnokrvni, toplokrvni i punokrvni ne potiču od topline ili količine krvi konja, nego označavaju njihov temperament. Tako su hladnokrvni obično vrlo pitomi i snažni, pa mirno podnose puno toga, dok se punokrvne općenito smatra "ludim", razdražljivim i ni izdaleka se njima ne može tako jednostavno upravljati kao s hladnokrvnim.

Konji se u hodu oslanjaju samo na treći, srednji nožni prst. Ostali su im zakržljali. Oči konja su smještene postrano na glavi, što im omogućuje vidno polje od gotovo punog kruga (350°). Međutim, ono što se događa neposredno ispred njihovog nosa ili straga, konji primjećuju tek ako okrenu glavu. Nisu slijepi za boje, ali ne razlikuju ih baš dobro, osobito smeđu od zelene i sive, ali boje kao što su bijela, crvena, žuta i plava vide jako dobro.

Imaju vrlo pokretljive ušne školjke i mogu ih okrenuti u bilo kojem smjeru. Okretanjem prema naprijed, konj pokazuje pažnju i znatiželju, no ako ih usmjere prema natrag i priljube uz glavu, to je znak za agresivnosti ili straha. Ako uši mlitavo vise u stranu to je znak da se ne osjeća dobro ili je umoran, no može biti i znak potčinjavanja kao i opuštenosti. Ako su mu pri tome oči poluzatvorene, to može značiti i zadovoljstvo. Uši usmjerene prema natrag znak su nelagode, a kod jahanja, pažljivosti.

Radi zaštite od grabljivica u prvobitnom okruženjuu, konji su razvili različite boje. Jedna od najranijih je svijetli ton smeđe boje. Tipskii pretstavnici konja te boje su norveški fjordski konji, koje uz to odlikuje i uočljiva tamna pruga duž mjesta gdje izrasta griva.

mini|Tačka na prijelazu između vrata i leđa od koje se mjeri visina konja

## Probavni sistem
thumb|right
thumb|Anatomija dehidriranog primjerka
Kao i ostali kopitari, konji  evoluirali su kao biljojedne životinje, putem ispaše , prilagođene jedu čitav dan male količine iste vrste hrane. U divljini se konj prilagodio paši trave u prerijama polusušnih regija i svakodnevnom putovanju na velike udaljenosti, kako bi dobio adekvatnu ishranu.  Stoga je probavni sistem konja dug oko 100 m, a većinom su to crijeva.

### Usta 
Probava započinje u ustima, koja se označavaju i kao i "usna šupljina". Sastoji se od zuba, tvrdog nepca, mehkog nepca, jezika i srodnih mišića, obraza i usana. Konji također imaju tri para pluvačnih žlijezda, parotoidnu (najveću pljuvačnu žlijezdu i nalazi se u blizini tzv. ankete), mandibulsku (u donjoj vilici) i podjezičnu (ispod jezika). Konji biraju komade krme i biraju finiju hranu, kao što je zrno, sa svojim osjetljivim, zahvatajućim usnama. Prednji konjski zubi zubi konja, nazvani sjekutići, odgrizaju krmivo i hrana se zatim jezikom gurne u usta i samelje za gutanje, pomoću  pretkutnjaka i kutnjaka.

### Jednjak 
Dužina jednjaka je otprilike  4/ 5  m, a  prenosi hranu do želuca. Mišićni prsten, nazvan srčani sfinkter, povezuje želudac s jednjakom. Ovaj sfinkter je vrlo dobro razvijen u konja. To i kosi ugao pod kojim se jednjak spaja sa želucem objašnjava zašto konji ne mogu povraćati.

U želucu, razne kiseline i enzim pepsin razgrađuju hranu. Pepsin omogućava daljnju razgradnju proteina u aminokiselinske lance. Ima tri dijela: dvanaestopalačno crijevo, jejunum i ileum. Većina probave događa se u dvanaestopalačnom, dok se većina apsorpcije događa u jejunumu. Žuč iz jetre pomaže u probavljanju masti u dvanaestopalačnom crijevu, u kombinaciji sa enzimima iz gušterače i tankog crijeva. Konji nemaju žučni mjehur, pa žuč neprestano ističe.  Ove bakterije  hrane se probavnim himusom, a također proizvode određene vitamine topive u mastima (kao što su  B i K) koje konj apsorbira. Kobila ima dvije mliječne žlijezde, koje su manje kod ždrijebica. Imaju po dva kanala koji se otvaraju napolje.

### Pastuh
Reproduktivni sistem pastuha odgovoran je za njegovo seksualno ponašanje i sekundarne spolne karakteristike (kao što je veliki greben). Vanjske genitalije uključuju mokraćovod i testise, čija je prosječna dužina 8 do 12&nbsp;cm, penis, koji je smješten unutar prepucija  i dug oko 50&nbsp;cm i prečnika 2,5  do 6&nbsp;cm, sa distalnim krajem od 15 do 20&nbsp;cm, a  kada se dostigne erekcija poveća se za 3 do 4 puta. Unutrašnje genitalije pomoćne polne žlijezde su vezikulske žlijezde, prostata i bulbomokraćovodne žlijezde, koje doprinose tečnosti u sjemenu pri ejakulaciji , ali nisu strogo neophodne za plodnost.

## Zubi 
Konjski zubi uključuju sjekutiće, pretkutnjake, kutnjake , a ponekad i očnjake. Konjski sjekutići, pretkutnjaci i kutnjaci, nakon što se potpuno razviju, nastavljaju nizati tokom svog života dok se površina brušenja troši žvakanjem. Zbog ovog obrasca, pregledom zuba može se napraviti okvirna procjena starosti konja. Nenormalno trošenje zuba, uzrokovano konformacijskim nedostacima, abnormalnim ponašanjem ili nepravilnom prehranom, može uzrokovati ozbiljne zdravstvene probleme, a može dovesti i do smrti.

## Stopala/ kopita 
thumb|250px|1 –  petni perioplij, 2 – bulbus  3 – žaba 4 – žabina pukotina 5 – bočni žlijeb 6 –  peta 7 – pregrada  8 – ležište žulja  9 – pigmentirani zidovi 10 – vodena linija11 – bijela linija 12 – vrh žabe 13 – sapi14 – nožni prst15 – kako izmjeriti širinu kopita (plava tačkasta linija)16 – kvadrant17 –kako izmjerite dužinu (plava isprekidana linija)
kopito konja obuhvaća drugu i treću falanga  donjeg dijela udova, analogno vršku prsta ili nožnog prsta čovjeka. U suštini konj hoda na prstima. Zid kopita je mnogo veća, deblja i jača verzija ljudskog nokta ili nokta na nogama, sastavljena od sličnih materijala, prvenstveno keratina, vrlo jake molekule proteina. Konjsko kopito sadrži visok udio sumpora iz aminokiselina, što doprinosi njegovoj otpornosti i žilavosti. Strukture nalik na vaskularne nabore nazvane lamine suspenduju distalnu falangu sa kopitnog zida.

## Skeletni sistem
thumb|left|Skelet konja
Kostur konja ima tri glavne funkcije u tijelu. Štiti vitalne organe, pruža okvir i podupire mehke dijelove tijela. Konji imaju  205 kostiju, koje su podijeljene na pomoćne (noge) i osovinski kostur (lobanja, kičmeni stub, grudna kost i rebra). I karlični i grudni udovi sadrže isti broj kostiju,  20 kostiju po ekstremitetu. Ove kosti su povezane s mišićima putem tetiva, a ostale kosti ligamentima. Kosti se koriste i za skladištenje minerala i mjesto su nastanka crvenih krvnih zrnaca. 
* Apendiksni sistem uključuje udove konja;
* Aksijalni (osovinski) sistem sastoji se od kičme, rebara i lobanje;
Kosti konja su iste kao i kod ostalih domaćih vrsta, ali treća metakarpusna i metatarzusna su mnogo razvijenije, a druga i četvrta su nerazvijene, a imaju prvu i petu metakarpusnu i metatarzusnu.

## Ligamenti i tetive
### Ligamenti
Ligament pričvršćuju kost za kost ili kost za tetivu i vitalni su za stabilizaciju zglobova kao i potpornih struktura. Izrađeni su od vlaknastih materijala koji su uglavnom prilično čvrsti. Zbog relativno slabe opskrbe krvlju, ozljede ligamenata obično dugo zarastaju.

### Tetive 
Tetive su trake vezivnog tkiva koji pričvršćuju mišiće za kosti, hrskavicu ili druge tetive. One glavne doprinose apsorpciji i amortizaciji  udara, a neophodne su za potporu tijelu konja i prevode silu koju generiraju mišići u pokretu. Tetive su klasificirane kao fleksori (savijanje zgloba) ili ekstenzori (proširenje zgloba). Međutim, neke će tetive saviti više zglobova dok se  druge istežu (ekstenzori savijača zadnjeg uda, naprimjer, savjat će gležanjski vjenčić, krzno i pastern, ali ekstendirati  gležanjski zglob). U ovom su slučaju tetive (i pridruženi mišići) imenovani po njihovom najdaljem djelovanju (savijanje prstiju).

Tetive se u embrionu formiraju iz fibroblasta koji postaju čvršće upakirani kako tetiva raste. Kako se tetive razvijaju ugrađuju kolagen, koji je glavni strukturni protein vezivnog tkiva. Budući da  tetive prolaze u blizini koštanih izbočina, zaštićene su sinovijalnom strukturom ispunjenom tečnošću, bilo kao tetivni omotač ili vrećica koja se naziva burza.

Tetive se lahko oštete ako su pod prevelikim naprezanjem, što može rezultirati bolnom, a zbog ozljede možda i završnicom karijere trkaćih, sportskih  i teglećih konja. Tendinitis se najčešće javlja kod konja visokih performansi koji galopiraju ili skaču. Kada je tetiva oštećena, proces zacjeljivanja je spor, jer tetive imaju lošu opskrbu krvlju, smanjujući dostupnost hranjivih sastojaka i kisika u tetivi. Kada je tetiva oštećena, ona će uvijek biti slabija, jer se kolagenska vlakna teže posložiti u nasumičnom rasporedu umjesto jačeg linearnog obrasca. Ožiljačno tkivo unutar tetive smanjuje ukupnu elastičnost i na oštećenom dijelu tetive, što uzrokuje povećanje opterećenja susjednog neozlijeđenog tkiva.

## Mišićni sistem
250px|thumb|Kas
thumb|250px
thumb|250px| Galop
thumb|250px|Polugalop

thumb|Mišići konjskog trupa
Kada se mišić kontrahira, povlači tetivu koja djeluje na kosti konja pa ih pomjera. Mišići su obično raspoređeni u parovima tako da se suprotstavljaju jedni drugima (oni su „antagonisti“), s tim da jedan savija zglob (mišić fleksor), a drugi ga isteže (mišić ekstenzor). Prema tome, jedan mišić u paru mora biti opušten kako bi se drugi mišić u paru pravilno stegnuo i opustio. Mišić se sastoji od nekoliko mišićnih snopova, koji se pak sastoje od mišićnih vlakana. Mišićna vlakna imaju miofibrile , koji se mogu kontrahirati, zbog sastavnih aktina i miozina. Mišići, zajedno sa svojim tetivnim i koštanim nastavcima čine ekstenzore ili fleksore. U širem smislu mišićni i skeletni sistem čine lokomocijski aparat konja. Harmonizacija ovog kompleksa omogućava konjima različite nodele kretabja, kao što su korak, kas, lahki galop i galop. Organiziraju se i trke zaprega, radne i paradne smotre i druga takmičenja. Najpoznatiji hipodrom i najmasovnije konjičke trke, sa međunarodnim učešćem,  u Bosni i Hercegovini organizuju se širom Bihaćke krajine, osobito u Velikoj Kladuši.

## Respiratorni sistem i čulo  mirisa 
Dišni sistem konja sastoji se od nosnica, ždrijela, grkljana, dušnika, dijafragme i pluća. Pored toga, nosnosuzni kanal i sinusi povezani su s nosnim prolazom. Konjski respiratorni sistem, ne samo da omogućava životinji da diše, već je važan i u njuhu (čulu sluha) konja, kao i u komunikaciji. Mehko nepce blokira ždrijelo iz usta (usne šupljine) konja, osim kada guta. To pomaže u sprečavanju da konj udiše hranu, ali također znači da konj ne može koristiti usta za disanje kada je u respiratornom distresu – konj može disati samo kroz nosnice, zvan i  ima obavezno nosno disanje. Iz istog razloga, konji također ne mogu dahtati, u pocesu termoregulacije. Rod *Equus'' također ima jedinstveni dio respiratornog sistema koji se naziva grlena vrećica, za koji se smatra da izjednačava pritisak zraka na bubne opne. Smješten između mandibule, ali ispod potiljka, a puni se zrakom kada konj proguta ili izdahne.

## Cirkulacijski sistem 
Kardiovaskularni sistem konja uključuje četverokomorno srce prosječne težine oko 8,5&nbsp;kg (ljudsko teži oko 200-425 grama , kao i toplu krv  i krvne sudove.  Njegova glavna svrha je pumpanje i cirkuliranje krvi tijelom, kako bi dopremala kisik i hranljive materije u tkiva i iz njih uklanjala otpadne tvari. Kopito (uključujući žabu – V oblika na dnu konjskog kopita) vrlo je važan dio konjskog krvotoka. Kako konj stavlja težinu na kopito, kopitni zid se gura prema van i žaba se komprimira, tjerajući iz nje krv, iz  jastučića prstiju  i lamela kopita. Kada se težina ukloni s kopita, otpuštanje pritiska ponovo povlači krv nazad u stopalo. Ovo efikasno stvara pomoćni sistem za ispumpavanje krvi na kraju svake noge. Dio ovog efekta može se izgubiti kad se konj potkuje (uklanjajući širenje i skupljanje kopitnog zida i podižući žabu više od tla).

## Vid
Konj ima jedno od najkrupnijih očiju od svih kopnenih sisara. Oko konja je postavljeno sa strane  lobanje, što je u skladu s očima životinja koje su plijen (što im omogućava da izbjegnu predatore). Konj ima široko polje monokularnog vida, kao i dobru oštrinu vida. Konji imaju dvobojne ili dihromatsk vid, što je otprilike poput crveno-zelenog sljepila za boje kod ljudi. Budući da je viđenje konja usko povezano s ponašanjem, vizuelne sposobnosti  često se uzimaju u obzir prilikom rukovanja i dresure životinje.

## Sluh
Sluh konja je dobar, , superiorniji od ljudskog, a školjka svakog uha može se okretati do 180 °, dajući potencijal za 360 ° hvatanja zvuka, bez potrebe za pomicanjem glave. Oko konja često gleda u istom smjeru u kojem je usmjereno i uho, što omogućava koordiniranu reakciju životinje.
 
## Također pogledajte
*Konj
*Konji
*Zebra
*Magarac

## Reference
## Vanjski linkovi
* Veterinary Anatomical lllustrations, University of Wisconsin Digital Collections

*
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Fiziologija životinja