open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Historija

**Historija** () ili **povijest** jest društvena nauka koja proučava prošlost, posebno kako se ona odnosila na ljude. To je termin koji se odnosi na prošle događaje, do kojih se dolazi otkrićem, prikupljanjem, organiziranjem, prezentacijom i tumačenjem informacija o tim događajima. Naučnici koji pišu o historiji zovu se historičari. Događaji koji su se dogodili prije pisanog zapisa se smatraju prahistorijom.

Historija se može odnositi i na akademsku disciplinu koja koristi narativ da ispita i analizira redoslijed događaja iz prošlosti i objektivno utvrdi uzroke i posljedice koje ih određuju. Priče o određenoj kulturi, koje ne podržavaju vanjski izvori (kao što je priča o kralju Arturu) obično se klasifikuju kao kulturno dobro ili legenda. Herodot, grčki historičar iz 5. stoljeća p.n.e., se smatra "ocem historije", i zajedno sa svojim savremenikom Tukididom, postavio je temelje za moderno proučavanje ljudske historije. Njihov rad se i danas čita, a jaz između Herodotove kulture i Tukididove vojne kulture i dalje je kamen spoticaja ili pristupa u modernom historijskom pisanom obliku.

Drevni uticaji su pomogli tumačenje prirode historije koja se razvila tokom stoljeća i nastavlja se mijenjati i danas. Moderno proučavanje historije je široko, te uključuje proučavanje pojedinih regija i proučavanje određenih aktuelni ili tematskih elemenata historijskim istraživanjima. Historija se uči u okviru osnovnog i srednjeg obrazovanja, a akademske studije historije su jedna od glavnih disciplina na univerzitetima.

## Opis 
Historičari pišu u kontekstu svog vremena, vodeći računa o trenutnim dominantnim idejama o načinu kako interpretirati prošlost, a ponekad napišu i lekcije za sopstveno društvo. Prema riječima Benedetta Croce: "*Sva je historija savremena historija*". Historija olakšano formira "pravi diskurs prošlosti" kroz proizvodnju i narativnu analizu prošlih događaja koji se odnose na ljudsku rasu. Moderna disciplina historije posvećena je institucionalnoj proizvodnji ovog diskursa.

Svi događaji koji se pamte i čuvaju u nekom autentičnom obliku predstavljaju historijski zapis. Zadatak historijskih diskursa jest identifikovati izvore koji mogu najkorisnije doprinijeti proučavanju tačne historije. Historija je ponekad klasificirana kao dio humanističkih i drugih društvenih nauka. Ona se može vidjeti kao most između ta dva široka područja, uključujući i metodologiju. U 20. stoljeću francuski historičar Fernand Braudel koristi historijske discipline kao što su ekonomija, antropologija i geografija u proučavanju svjetske historije.

## Reference 

Kategorija:Humanističke nauke
Moj brat Aleksa

***Moj brat Aleksa*** romantizirana je biografija jednog od najvećih bosanskohercegovačkih pjesnika Alekse Šantića. Priča je to o velikom vizionaru i romantičaru s jedne strane, i velikom gubitniku u privatnom životu s druge strane. Suptilno ispričanu priču iz mostarske čaršije majstorski nam priča njegov stariji brat. Veliki Šantić rođen je u strogo patrijarhalnoj, bogatoj mostarskoj trgovačkoj porodici, u srcu konzervativne društvene sredine Bosne i Hercegovine na prijelazu vijeka, u kontroverznim vremenima s kraja 19. i početka 20. vijeka. Šantić se vrlo mlad zaljubljuje najprije u Slavonku Anku Tomlinović, kćerku siromašnog doseljeničkog fotografa, koju na kraju ostavlja pod pritiskom svoje strogo pravoslavne porodice. Nešto kasnije pomalo rezignirani Šantić upoznaje i Zorku Šolinu, mladu i bogatu Mostarku, koja zbog interesa svoje pragmatične porodice napušta pjesnika, ostavljajući mu još jednu ranu na srcu. U svojim zrelim godinama, u osvit Prvog svjetskog rata Šantić se strastveno angažira u društvenom i političkom životu Mostara, dajući jednom čitavom dobu osebujan pečat. Vrlo brzo uslijedit će i razočarenja, siromaštvo, bolest, tuga i usamljenost bremenitih godina. I prije svega izvjesnost prerane smrti.

Film **Moj brat Aleksa** rađen je u koprodukciji sarajevske produkcijske kuće "Forum", Televizije Sarajevo i Televizije Ljubljana, a glavnu ulogu u filmu spretno je tumačio beogradski glumac Branislav Lečić, koji je prenio svu lirsku suptilnost lika legendarnog pjesnika iz Mostara. Ostale su uloge tumačili: Alma Prica, Snežana Bogdanović, Aleksandar Berček, Uroš Kravljača, Nada Đurevska. Muziku za film komponirao je poznati sarajevski dirigent i kompozitor Ranko Rihtman na poetske tekstove Alekse Šantića, a svih je deset brojeva filmskog soundtracka vrsno otpjevao majstor domaće šansone Dragan Stojnić, dijelom i uz potporu zenskog okteta "Collegium Artisticum" ( pod vodjstvom Vinka Kreitmeyer-a i Sanje Drljace) iz Sarajeva.

## Također pogledajte 
* Film
* Spisak filmova

## Vanjski linkovi 
* 
* Cjelokupna djela Alekse Šantića
* Izbor iz Šantićevih pjesama
* Izabrane pjesme

Kategorija:Bosanskohercegovački filmovi
Kategorija:Jugoslavenski filmovi
Kategorija:Filmovi iz 1991.
Ničija zemlja (film)

***Ničija zemlja*** je bosanskohercegovačka ratna drama snimljena 2001. u režiji Danisa Tanovića što je bio njegov prvi dugometražni film. Glavne uloge su tumačili Branko Đurić, Rene Bitorajac, i Filip Šovagović. Film je osvojio brojne filmske nagrade među kojima se ističu Oscar za najbolji strani film, Zlatni globus za najbolji strani film, te nagrada Kanskog filmskog festivala za najbolji originalni scenarij. Na Sarajevskom filmskom festivalu dobitnik je nagrade za najbolji film kao i nagradu publike.

## Radnja 
Radnja se dešava u Bosni i Hercegovini 1993. u vrijeme najtežih borbi, a priča se usredsređuje na dva vojnika, Ninu i Čikija, koji pripadaju dvjema zaraćenim stranama, i nalaze se na ničijoj zemlji, dok je treći vojnik uhvaćen u zamku mine.

## Uloge 
* Branko Đurić - Čiki
* Rene Bitorajac - Nino
* Filip Šovagović - Cera
* Georges Siatidis - Narednik Marchand
* Serge-Henri Valcke - Kapetan Dubois
* Sacha Kremer - Michel
* Alain Eloy - Pierre
* Mustafa Nadarević - stariji srpski vojnik
* Bogdan Diklić - srpski oficir
* Simon Callow - Pukovnik Soft
* Katrin Cartlidge - Jane Livingstone
* Tanja Ribič - Martha
* Branko Zavrsan - Deminer
* Đuro Utješanović - bh. vodič
* Mirza Tanović - bh. oficir

## Kritike 
Internetski preglednik filmova *Rotten Tomatoes* izvještava da je 93% kritičara dalo filmu rejting "Certified Fresh", na osnovu 98 recenzija s prosječnom ocjenom od 7,8/10, s komentarom sajta koji navodi: "Sumoran i mračno duhovit, film *Ničija zemlja* slikovito ilustrira svu besmislenost rata." 

Ed Gonzalez iz *Slant Magazine*-a dao je negativnu kritiku za film.

## Također pogledajte 
* 74. dodjela "Oscara"
* Bosanskohercegovački filmovi kandidati za nagradu Oscar - Najbolji strani film

## Reference 
* http://www.rogerebert.com/reviews/no-mans-land-2001 *Ebertova kritika*
* http://variety.com/2001/film/reviews/no-man-s-land-4-1200468412/
http://emanuellevy.com/review/no-mans-land/

## Vanjski linkovi 
*
*
*
*

Kategorija:Filmovi iz 2001.
Kategorija:Bosanskohercegovački filmovi
Kategorija:Bosanskohercegovački dramski filmovi
Kategorija:Belgijski filmovi
Kategorija:Britanski filmovi
Kategorija:Britanski dramski filmovi
Kategorija:Francuski filmovi
Kategorija:Italijanski filmovi
Kategorija:Filmovi na bosanskom jeziku
Kategorija:Filmovi na engleskom jeziku
Kategorija:Filmovi na francuskom jeziku
Kategorija:Filmovi na njemačkom jeziku
Kategorija:Oscar za najbolji strani film
Kategorija:Filmovi o Ratu u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Crnohumorni filmovi
Kategorija:Politički satirični filmovi
Kategorija:Filmovi United Artistsa
Alija Đerzelez

**Alija Đerzelez** () epski je narodni junak Bošnjaka i Albanaca. Prema tradiciji, sakriven je u pećini u planini u stoljetnom snu, njegov spasilački dolazak se očekuje u odsudnom trenutku. Oblikovan na osnovu historijske stvarne ličnosti Gurz Ilyas-a. Kao godina njegove pogibije uzima se 1491, i to prema jednoj verziji tokom borbi oko tvrđave Sokol na Plivi, i prema drugoj, nedaleko od te tvrđave, u polju današnjeg sela Gerzovo.

Prema predanju, Alija Đerzelez je bio izuzetno pobožan i klanjao je obavezno, a pogotovo prije boja. Priča tako kaže da su neprijatelji na sve načine pokušavali da ga dokrajče, a onda su od neke babe čuli da se Alija može ubiti samo na namazu, pošto je on obavljao namaz u takvoj skrušenosti da ga ni strah da će izgubiti život ne bi omeo u tome. Neprijatelji su mu, dok je bio na namazu, odsjekli glavu. Pečevi piše da je ban Derenčin odsječenu glavu poklonio ugarskom kralju, koji je naredio da se ova ukopa na Budimskom brdu, koje je od tada pozvano Đerzelez brdo. Na tom brdu je u Đerzelezovu slavu, koji se istekao pri zauzeću Budima, sultan Sulejman podigao tekiju.

## Ostavština 
U Sarajevu se nalazi Kuća Alije Đerzeleza u ulici Alije Đerzeleza koju je Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika 2005. godine, kao graditeljsku stambenu cjelinu, proglasila za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Postoji još nekoliko ulica u nekoliko gradova Bosne i Hercegovine imenovanih po njemu, od kojih su Bihać, Gračanica, Zenica.

Ivo Andrić, dobitnik Nobelove nagrade za književnost 1961. napisao je djelo *Put Alije Đerzeleza*, objavljeno 1920, nakon dva fragmenta (*Đerzelez u hanu* i *Đerzelez na putu*) koja su objavljena 1918. i 1919.

## Reference 
## Literatura 
*Mujezinović, Mehmed (1974). Islamska epigrafika u Bosni i Hercegovini: Bosanska krajina, zapadna Bosna i Hercegovina. Sarajevo: Veselin Masleša. p.&nbsp;12. "ĐERZELEZOVO TURBE NA GERZOVU Na Gerzovu Polju, kojih tridesetak kilometara od Mrkonjić-Grada idući prema Šipovu, nalazi se turbe koje narodna predanja pripisuje legendarnom junaku Aliji Đerzelezu.
* Norris, H. T. (1993), Islam in the Balkans : religion and society between Europe and the Arab world, Columbia, S.C.: University of South Carolina Press, p. 159, , OCLC 28067651, http://books.google.rs/ djerzelez , retrieved 25. November 2011, "...They say that this is where his name originated, for Djurzelez means the warior with the mace..."

## Vanjski linkovi 
* http://books.google.rs/ djerzelez defter
Peloponeski rat

mini|desno|200px|Karta Peloponeskog rata
Oružani sukob između Atinskog pomorskog saveza (predvođenog Atinom) i Peleponeskog saveza (predvođenog Spartom). Rat je, sa jednim prekidom, trajao 27 godina (od 431. do 404. god. p. n. e.) i obuhvatio je skoro cijeli antički svijet.

## Prva faza 
Prva faza je trajala deset godina, od 431. do 421. god. p. n. e. Karakterisana je kopnenim prodorima Peleponeskog saveza na Atiku i pustošenjem atinske zemlje. Atinjani, vođeni Periklom, su izabrali da ne ulaze u direktan sukob sa nadmoćnom dorskom vojskom, već su se oslonili na svoju flotu kojom su napadali obale Peleponeza i trudili se da ometu trgovinu Korinta sa Sicilijom. Taj period je obilježen i pojavom kuge, usljed koje je Atina izgubila četvrtinu svoje stanovništva i trećinu hoplita. Prva faza je okončana Nikijinim mirom 421 god. p. n. e.

## Druga faza 
Druga faza je trajala, također, deset godina od 421. do 411. god. p. n. e. Najvažniji događaj je atinski pohod na Siciliju (415. god. p. n. e.), prije svega protiv grada Sirakuze. Ekspedicija se, poslije pomorskog poraza u sirakuškoj luci, završila i katastrofom kopnene vojske. Atinske snage su izgubile preko 200 brodova i 35000 hoplita. Posle poraza Atina se našla u očajnom položaju, bez novčanih rezervi i sa sve nepouzdanijim saveznicima. Vrhunac krize predstavlja oligarhijski prevrat koji na vlast dovodi tzv. Vijeće od četiri stotine i otvoreni raskol prevratnika sa flotom i vojskom stacioniranom u Joniji.

## Treća faza 
Treću fazu (od 411. do 404. god. p. n. e.) odlikuju borbe za kontrolu Helesponta, preko koga se vršio uvoz žita i drvne građe iz oblasti oko Crnog mora. Tokom posljednjih sedam godina, atinska flota je očajnički branila konvoje. Iako su Atinjani imali znatnih uspeha u bitkama kod Abida, Kizika i Arginusa, podlegli su posljednjoj bici kod Egospotama 405. god. p. n. e.
Rat se završio 404. god. p. n. e. kapitulacijom Atine. Flota je zaplijenjena, zidovi koji su spajali grad sa Pirejom, trgovačkom i ratnom lukom su srušeni, a prekomorski posjedi su joj oduzeti.

Kategorija:Ratovi
Kategorija:Antička Grčka
Bitka kod Artemizija

Trodnevna pomorska bitka 480. p. n. e., kod rta Artemizij, između udruženih grčkih gradova i Perzije na početku Grčko-perzijskih ratova. Vođena je u isto vrijeme kad i bitka kod Termopila.
mini|Bitka kod Termopila i kretanje prema Salamini, 480. p. n. e.

Udružena grčka flota iz gotovo svih gradova krenula je u susret Perzijancima kod rta *Artemizij*. Grke je predvodio Temistoklo.
Grci su željeli bitku i time da daju vremena stanovnicima otoka Eubeja da se evakuiraju. Perzijanci su poslali oko 200 brodova južno od Eubeje. Time su htjeli zatvoriti Grcima prolaz i uhvatiti ih u klopku. Grci su od doušnika saznali za plan i poslali svoju flotu u susret perzijskoj. Iako su bili brojčano slabiji, Grci su u prvom boju pobijedili. Glavni razlog su bili pojačani kljunovi na grčkim brodovima. Grci su zarobili 30 perzijskih brodova. Ostali perzijski brodovi su se povukli, ali su nastavili kružiti oko Eubeje. Međutim, zahvatilo ih je veliko nevrijeme iste noći i nanijelo im velike gubitke.

Sutradan je Grcima stiglo pojačanje od još 53 broda pa su grci na prepad uništili nekoliko perzijskih brodova u izviđanju. Trećeg dana, navodno 11. augusta, došlo je do velike bitke. Perzijanci su pokušali iskoristiti brojčanu prednost u brodovima i napravili borbenu formaciju u obliku polukruga. Cilj je bio onemogućiti Grke na povlačenje. Grci su zauzeli odbrambenu formaciju, također polukrug. Zbog brojnosti perzijski brodovi nisu imali dovoljno prostora za manevar. Nakon neodlučnog boja obje su se strane ponovno povukle. Nakon toga Grci saznaju o porazu Leonide I. kod **Termopila** pa se grčka flota povukla.

Gubici iz ove trodnevne bitke nisu poznati. Ipak, Grci su trećeg dana imali poprilične gubitke, bili su konstantno brojčano slabiji, pa bi se morali povući i da nisu saznali za poraz kod Termopila. Grčke snage se bile, prema Herodotu, 333 brodova, a perzijske oko 500 (?) brodova.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Bitke
Kategorija:480. p. n. e.
Albanija

**Albanija** (), zvanično **Republika Albanija** (), država je u Jugoistočnoj Evropi odnosno na Balkanskom poluostrvu. Graniči sa Crnom Gorom i Kosovom na sjeveru, Makedonijom na istoku i Grčkom na jugu. Na zapadu prirodnu granicu čine obale Jadranskog i Jonskog mora, zbog čega se ona ubraja u sredozemne države. Zemlja je članica Ujedinjenih nacija, NATO saveza, CEFTE, ekonomske kooperacije crnomorskih država, Organizacije islamske konferencije, Regionalnog vijeća za saradnju u Jugoistočnoj Evropi (SEECP), OSCE-a te kandidat za pristupanje Evropskoj uniji. Glavni i najveći grad Albanije je Tirana.

## Geografija 
Sa površinom 28.748&nbsp;km2, Albanija je nešto manja od Belgije, a sa 2,82 miliona stanovnika ima približno kao tri četvrtine stanovništva Bosne i Hercegovine.

Albanija ima 362&nbsp;km

### Praznici i blagdani 
* Nova godina (*Festat e Vitit të Ri*) – 1. i 2. januar
* "Dan ljeta" (*Dita e Verës*, paganski praznik) – 14. mart
* Uskrs / Vaskrs (*Dita e Pashkës*) – varijabilan datum
* Praznik rada (*Dita Ndërkombëtare e Punëtoreve*) – 1. maj
* Bajram (Kurban i Ramazanski) (*Dita e Bajramit*) – varijabilni datumi
* Dan beatifikacije Majke Tereze (*Dita e Lumturimit të Nënë Terezës*) – 19. oktobar
* Dan nezavisnosti i dan zastave (*Dita e Pavarësisë dhe Festa e Flamurit*) – 28. novembar
* Dan oslobođenja (*Dita e Çlirimit*) – 29. novembar
* Nacionalni dan mladosti (*Dita Kombëtare e Rinisë*) – 8. decembar (povodom pada komunističkog režima)
* Božić (*Krishtlindjet*) – 25. decembar

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  Vlade Albanije 
* Nacionalna turistička organizacija , zvanična stranica Albanije za informacije o putovanju i turizmu. 
* Slike svijeta: Albanija , mjesta koja se trebaju posjetiti u Albaniji 
*  
* Albanija na "International Futures" 
* Albanija na BBC News 

*
Kategorija:Države svijeta
Kategorija:Države i teritorije osnovane 1912.
Kategorija:Države članice Ujedinjenih nacija
Kategorija:Države albanskog govornog područja
Masa

**Masa** je osobina nekog tijela. U svakodnevnom životu često se zamjenjuje sa težinom što je neispravno jer su to dvije različite fizikalne veličine. Neke razlike: masa je apsolutna dok težina zavisi od gravitacije; masa se mjeri vagom, a težina dinamometrom; masa se izražava u kilogramima [kg], a težina u njutnima [N].

Masa je mjera inercije ili tromosti tijela. Inercija (tromost) je također osobina svakog tijela po kojem to tijelo nastoji ostati u stanju u kojem se našlo (u stanju mirovanja ako je mirovalo, u stanju kretanja ako se kretalo). To znači da su ove dvije veličine međusobno zavisne, direktno proporcionalne – tijelo veće mase ima veću inerciju, a tijelo manje mase ima manju inerciju.

Osnovna mjerna jedinica za mjerenje mase je kilogram [kg].
Masa tijela koje ima masu 1&nbsp;kg jednaka je masi *prautega*; odnosno, mjerna jedinica za masu 1&nbsp;kg izvedena je od mase *prautega* koji se čuva u Muzeju utega i mjera u Sèvresu blizu Pariza.

Masu nekog tijela možemo odrediti vaganjem – uspoređivanjem mase tijela sa masom utega, tijela mase koja se smatra poznatom. Ako vaga pokaže da su mase ovih tijela jednake (dođe do izjednačenja, kazaljka pokazuje 0...) tada se smatra da je masa tijela jednaka *poznatoj* masi utega.

Masu se također može saznati upotrebom formula u kojima se pojavljuju veličine zavisne od mase.
*Primjer*: gustoća tvari od koje je neko tijelo izrađeno jednaka je količniku mase i volumena tog tijela.
Dakle, ako znamo volumen tijela i gustoću tvari od koje je izrađeno lahko možemo zaključiti da će masa biti jednaka umnošku gustoće (izražene u kg/m3 ili g/cm3) i volumena (izraženog u m3 ili cm3, respektivno – zavisno od mjerne jedinice u kojoj je izražena gustoća).

## Formule 
m=p*V

# **m = ρ * V** ,  tj.  Masa = gustoća * volumen    (m – masa, ρ (grč. slovo *ro*) – gustoća, V – volumen)
# **m = G / g** ,  tj.  Masa = težina / ubrzanje Zemljine sile teže (gravitaciono ubrzanje)    (m – masa, G – težina, g – gravitacijsko ubrzanje)
# **m = ΔQ / (c*ΔT)** ,  tj. Masa = promjena topline / (specifični toplinski kapacitet * promjena temperature)    (m – masa, ΔQ – promjena topline, c – specifični toplinski kapacitet, ΔT – promjena temperature)

Kategorija:Osnovne SI veličine
Kategorija:Fizikalne veličine
Stjepan Šiber

**Stjepan Šiber** bio je ratni general Armije Republike Bosne i Hercegovine.

Rođen je 20. juna 1938. u Gradačcu, gdje je završio osnovnu i srednju školu, nakon čega odlazi u Ljubljanu gdje završava Vojnu akademiju. Potom postaje aktivni oficir JNA, koji je kroz niz unapređenja, 1992. godine došao do čina pukovnika JNA. U aprilu 1992, sa početkom rata u Bosni i Hercegovini, stavlja se na raspolaganje Predsjedništvu R BiH, koje ga postavlja za zamjenika komandanta Armije RBiH, te ga 1993. unapređuje u čin brigadnog generala i postavlja na mjesto vojnog atašea u Ambasadi BiH u Švicarskoj. Nakon rata djeluje kao član Republikanske stranke BiH, zajedno sa Stjepanom Kljuićem, ratnim članom predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1938.
Kategorija:Umrli 2016.
Kategorija:Biografije, Gradačac
Kategorija:Generali Armije Republike Bosne i Hercegovine
Kategorija:Oficiri Jugoslavenske narodne armije
Kategorija:Političari Republikanske stranke (Bosna i Hercegovina)
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Marna

mini|250px|lijevo
Rijeka u Francuskoj, duga 514 kilometara, izvire u sjeveroistočnoj Francuskoj i ulijeva se u Senu u blizini Pariza.

U blizini grada Saint-Dizier, dio toka se preusmjerava kroz vještačko jezero Der-Chantecoq. Ovo osigurava i prevenciju od poplava i održavanje minimalnih riječnih tokova u periodima suše.

Marna počinje na visoravni Langres, teče uglavnom na sjever, a zatim savija na zapad između Saint-Dizier -a i Châlons-en-Champagnea, spajajući se sa Seinom kod Charentona uzvodno od Pariza. Njegove glavne pritoke su Rognon, Blaise, Saulx, Ourcq, Petit Morin i Grand Morin.

Poprište je dviju bitki u prvom svjetskom ratu, prve od 5. do 9. septembra 1914, te druge, u kasnoj fazi rata, od 15. do 18. jula 1918.

## Reference 
Kategorija:Rijeke u Francuskoj
Django Reinhardt

mini|desno|Jean Baptiste Reinhardt
**Jean** "**Django**" **Reinhardt** (23. januar 1910 – 16. maj 1953) bio je belgijski džez muzičar. Većinu mladosti proveo je u romskom naselju u blizini Pariza, svirao je violinu i gitaru i nastupao po pariskim plesnim dvoranama. Kada je napunio 18. godina, Reihardt je povrijeđen u požaru koji je zahvatio prikolicu u kojoj je živio sa svojom prvom ženom, tako da su dva prsta na njegovoj lijevoj ruci izgorjeli do te mjere da su se stopili u jedan. Hirurškom intervencijom, prsti su razdvojeni, ali ih više nije mogao koristiti za sviranje gitare. Odlučan da se nastavi baviti muzikom, Reinhardt je izumio novi način sviranja akorda za koji su mu bili dovoljna preostala tri prsta.

Godine 1934. s violinistom Stefanom Grapelijem osniva Quintet Hot Club de France, u kojem su nastupali i Reinhardtov brat Joseph, R. Chaput svirajući gitare i L. Vola svirajući bas. U tom periodu producirao je mnogo ploča i svirao s dosta američkih muzičara, kao što su Coleman Hawkins, Bennz Carter i Rex Stewart.

Početak Drugog svjetskog rata zatiče ga na turneji po Ujedinjenom Kraljevstvu, ali se on odmah vraća u Pariz, gdje ponovo osniva kvintet u kojem je Hubert Rostaing na klarinetu zamijenio Grapelija koji je ostao u UK. Za razliku od mnogih drugih Roma, koji su odvedeni u nacističke koncentracione logore i ubijeni, Reinhardt je rat preživio bez većih problema, a 1943. ponovo se oženio sa Sophie Ziegler, s kojom je imao i sina Babika Reinhardta, koji je također postao slavan gitarist.

Nakon rata, Reinhardt se ponovo udružuje sa Grapelijem u UK, i polaze ne turneju po SAD-u, gdje su bili uvodna tačka za Dukea Ellingtona i svirajući u Carnegie Hallu.

Godine 1951. povlači se u Samois na Seni, pored Fontainbleaua i živi preostale dvije godine života. Dana 16. maja 1953. imao je moždani udar od kojega je i premiunuo.

Kategorija:Rođeni 1910.
Kategorija:Umrli 1953.
Kategorija:Belgijski muzičari
Kategorija:Romi
Kategorija:Gitaristi
Kategorija:Džez
Kategorija:Biografije, Pont-à-Celles
Mihajlo Ivanjikov

Poznat pod nadimkom Deduška. Snimio dokumentarne filmove Put Džinova, 1939. godine, o biciklističkoj trci kroz Srbiju i najbolji dokumentarni srpski film između dva svjetska rata - Priča jednog dana 1941. godine, u režiji Maksa Kalmića, kao i prvi bosanskohercegovački igrani film Major Bauk Po njemu je nazvana i jedna od nagrada koja se dodjeljuje najboljem snimatelju na Festivalu Jugoslovenskog kratkog i dokumentarnog filma.
Da nam livade i pasnjaci budu bolji (documentary short)
## Kinematografija - dio 
* Pod Bukuljom, 1955, kratki dokumentarni
* Dokumenti jednog zivota (dokumentarni film), 1955
* Plodovi udruzenog rada (dokumentarni kratki), 1954
* Lakoatletski dvomeč Velika Britanija - Jugoslavija (kratki), 1951
* Barba Zvane (kao direktor fotografije), 1949
* Trst (dokumentarni kratki)
* Praznik pobede (kratki)
*Prvi maj 1947 godine (kratki)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.imdb.com/name/nm0411998/

Kategorija:Biografije
Kategorija:Film
Juraj Dragišić

**Juraj Dragišić** (1445-1520)
poznat i pod imenom *Georgius Benignus,* bio je bosanski filozof i teolog.

Rođen je u Srebrenici, koju kao mlad franjevac napušta nakon pada Bosne u turske ruke 1463. godine i preko Zadra bježi u Italiju. Uz podršku nekoliko dobrostojećih italijanskih porodica, završava studije u Rimu, Firenci, Padovi, Parizu i Oxfordu. Nakon studija predaje filozofiju i teologiju na nekoliko italijanskih univerziteta, a poznat je i kao tutor budućeg pape Lava X. Krajem 15. vijeka, nakon 30 godina u Italiji prelazi u Dubrovnik "natjeran bijesom neprijatelja, i privučen ljubavlju prema svojima....u nepoznatu domovinu....tuđ braći svojoj i stranac sinovima vlastite majke". Autor je nekoliko značajnih knjiga na latinskom, a neko vrijeme bio je i izaslanik pape na dvoru cara Maksimilijana I u Innsbrucku. 1515. biva optužen za herezu, i u njegovu odbranu ustaje Erazmo Roterdamski. 1514. je predložio reformu kalendara koju je usvojio papa Grgur XIII 1582 - gregorijanski kalendar.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
## Bibliografija 
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
* Originally published in *Annuarium Historiae Conciliorum* **40** (2008).
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
* Reprinted in *Profezia e ragione: Studi sulla cultura del Cinquecento e del Seicento* (Naples, 1974), pp.&nbsp;15–127.
*
*
*

Kategorija:Franjevci (svećenici)
Kategorija:Rođeni 1445.
Kategorija:Umrli 1520.
Kategorija:Bosanskohercegovački filozofi
Fizičar

**Fizičari** su naučnici kojima je područje interesa i istraživanja fizika. Zaposleni su na Univerzitetima kao profesori, predavači ili istraživači, u naučno-istraživačkim institutima kao istraživači ili u industriji, bankama, informatici, novinarstvu... Za uspješno obavljanje naučne karijere fizičar mora proći formalno obrazovanje koje se uglavnom sastoji od dodiplomskog studija i postdiplomskog na kojem se stiče stepen magistra, odnosno doktora nauka.

Neki od najpopularnijih i najpoznatijih fizičara svijeta:

*Arhimed
*Amedeo Avogadro
*John Bardeen
*Henri Becquerel
*Alexander Graham Bell
*Niels Bohr
*Ludwig Boltzmann
*Max Born
*Ruđer Bošković
*Tycho Brahe
*Henry Cavendish
*James Chadwick
*Charles-Augustin de Coulomb
*Marie Curie
*Pierre Curie
*René Descartes
*Paul Dirac
*Markantun de Dominis
*Friedrich Ernst Dorn
*Albert Einstein
*Michael Faraday
*Enrico Fermi
*Richard Feynman
*Galileo Galilei
*Luigi Galvani
*William Gilbert
*Werner Heisenberg
*Joseph Henry
*Heinrich Rudolf Hertz
*Robert Hooke
*Christiaan Huygens
*Ratko Janev
*James Prescott Joule
*Lord Kelvin
*Johannes Kepler
*Gustav Robert Kirchhoff
*Igor Vasiljevič Kurčatov
*Johann Heinrich Lambert
*Gottfried Leibniz
*Hendrik Lorentz
*Guglielmo Marconi
*James Clark Maxwell
*Lise Meitner
*Stjepan Mohorovičić
*Isaac Newton
*Georg Simon Ohm
*Hans Christian Ørsted
*Blaise Pascal
*Auguste Piccard
*Max Planck
*Henri Poincaré
*Wilhelm Conrad Röntgen
*Carlo Rubbia
*Ernest Rutherford
*Erwin Schrödinger
*Werner von Siemens
*Ivan Supek
*Nikola Tesla
*Joseph John Thomson
*Evangelista Torricelli
*Alessandro Volta
*James Watt
*Wilhelm Eduard Weber
*Thomas Young

## Također pogledajte 
* Historija fizike
* Nobelova nagrada za fiziku

Kategorija:Naučna zanimanja
Ivica Propadalo

**Ivica Propadalo** (rođen 13. marta 1950) jest bosanskohercegovački međunarodno priznati slikar, scenograf i dizajner.
Nakon srednje škole završio je i Elektrotehnički fakultet u Sarajevu. Od 1965. do 1977. godine aktivno se bavio muzikom i jedno vrijeme bio je član sarajevskih rock sastava "Teška industrija" i "COD". Od 1977. do 1988. godine radio je kao inženjer u naftnoj kompaniji INA i Končar Elektroindustrija. Bavi se slikarstvom od 1975. godine, a kao samostalni umjetnik djeluje od 1988. godine.
Do sada je izlagao na 70 samostalnih i preko 250 skupnih izložbi u zemlji i inostranstvu, a dobitnik je niz domaćih i međunarodnih nagrada. Kreirao je nekoliko statueta za nagrade kao što su *Porin*, *Dora*, *Plavi* i *Zeleni turistički cvijet*, *Djelatnik godine* i *Zlatna Penkala Hrvatske turističke zajednice*. Dizajnom i scenografijom počeo se baviti 1994. godine, a u Hrvatskoj se pamti po dizajnu nacionalnog izbora za Pjesmu Evrovizije "Dora" i staklene statuete "Porin", koja je simbol muzičke nagrade koja se dodjeljuje u 43 kategorije, 38 za domaću muziku i 5 za inostranu. Njegovo glavno sredstvo umjetničkog izražavanja je akvarel, u kom su nastali njegovi najuspjeliji radovi. Također, Ivica propadalo je u zadnjih deset godina pokazao veliko zanimanje prema obnovi dalmatinskih zdanja te uređenju interijera. Od 1977. godine živi i radi u Zagrebu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Kategorija:Rođeni 1950.
Kategorija:Biografije, Livno
Kategorija:Bosanskohercegovački slikari
Kategorija:Hrvatski slikari
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Hrvatski muzičari
Kategorija:Jugoslavenski slikari
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Bosanskohercegovački scenografi
Kategorija:Hrvatski scenografi
Kategorija:Jugoslavenski scenografi
Kategorija:Bosanskohercegovački dizajneri
Kategorija:Hrvatski dizajneri
Kategorija:Jugoslavenski dizajneri
Bistrica (Plovuča)

**Bistrica** je rijeka u jugozapadnom dijelu Bosne i Hercegovine, koja protiče kroz istočni dio Livanjskog polja. Bistrica je duga oko tri kilometra. Njen prvi kilometar protiče kroz grad Livno, nastavljajući put kroz Livanjsko polje. Pripada Jadranskom slivu rijeka. Tokom ljetnih mjeseci korito je uglavnom plitko, za vrijeme jeseni nabuja od obilnih kiša. Izvire iz brda Bašajkovac, na izvoru Duman. Akcije poribljavanja zadnjih godina nisu urodile nekim većim plodom.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rijeke u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Livno
Kategorija:Ponornice u Bosni i Hercegovini
Seksualnost

Seksualnost čini sve što obuhvata seksualni život i spolni nagon.

## Fizički aspekti 
Ljudska seksualnost može biti pod uticajem hormonalnih promjena u razvoju fetusa tokom trudnoće.

Neki stručnjaci tvrde da manir seksualnog ispoljavanja ovisi u velikoj mjeri o genetskoj predispoziciji.

Drugi opet kažu da izražavanje seksualnosti ovisi o ličnim eksperimentisanjima u ranom životu, kada se seksualna usmjerenost i stvorila.

## Seksualne orijentacije 
- **Heteroseksualnost**: Seksualna sklonost ka osobama drugih spolova (koristi se i fraza "suprotnog spola", koja je neispravna u savremenoj gender teoriji).

- **Homoseksualnost**: Seksualna sklonost ka osobama istog spola. Prema nekim teorijama, procjenjuje se da je 10% stanovništva homoseksualne orijentacije. http://en.wikipedia.org/wiki/Homosexuality#Incidence. Dok je glavni uzrok homoseksualnosti još uvijek nepoznat, mnogi stručnjaci ukazuju na hormonske promjene fetusa tokom trudnoće http://en.wikipedia.org/wiki/Fetal_hormones_and_sexual_orientation.

- **Aseksualnost**: dezignacija ili samo-dezignacija stanovništva koji manjkaju seksualnu atrakciju ili želju prema istom ili drugim spolovima. http://en.wikipedia.org/wiki/Asexual

- **Autoseksualnost**:

- **Panseksualnost**:

- **Monoseksualnost**:

- **Biseksualnost**: Seksualna sklonost ka osobama istog i drugih spolova.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Seksualnost
Bratislava

**Bratislava** je glavni i najveći grad Slovačke sa 426.091 stanovnikom (2007). Leži na Dunavu, na granici s Austrijom i Mađarskom i relativno blizu granice sa Češkom.

Udaljena je samo oko 50&nbsp;km od austrijskog glavnog grada Beča. Bratislava je najgušće naseljeni grad u Srednjoj Evropi. Gradsko područje obuhvata i najzapadniji ogranak Karpata, tzv. Mali Karpati (slovački *Malé Karpaty*). Do raspada Austro-Ugarske 1919. grad se zvao Požun (sl. *Prešporok*, njemački: *Pressburg*, mađarski *Poszony*).

## Stanovništvo 
Broj stanovnika je  (.).

### Etnička pripadnost 
### Religija 
## Dijelovi grada 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica grada
* Info Bratislava
* Bratislava Guide

Kategorija:Glavni gradovi evropskih država
Kategorija:Gradovi u Slovačkoj
*
Kategorija:Naselja na Dunavu
Monako

**Monako** (originalno: Principatu de Munegu, fr.: Principauté de Monaco) je grad-država i mikrodržava na Azurnoj obali u zapadnoj Evropi, na obali Sredozemnog mora. Po unutrašnjem uređenju kneževina, Graniči s Francuskom na sjeveru, istoku i zapadu. Kneževina ima 38.682 stanovnika. Monako je najgušće naseljena država na svijetu i druga najmanja država na svijetu. Ona je poznata kao jedna od najkupljih i najbogatijih mjesta na svijetu. Službeni jezik Monaka je francuski. Osim toga, mnogi stanovnici govore i razumiju monegaski dijalekt, italijanski i engleski jezik.

S površinom od 2,1 km2, druga je najmanja država na svijetu, nakon Vatikana. Monako je najgušće naseljena država na svijetu. Monako ima kopnenu granicu od 5,47&nbsp;km i najkraću obalu na svijetu od približno 3,83&nbsp;km.

## Historija 
Ime Monako dolazi od riječi Monoikos (Μόνοικος), imenu koje je označavalo navodno ligursko pleme koje je na tome području živjelo u 6 stoljeću pr.n.e. Krajem 12. stoljeća pr.n.e., Rimljani su okupirali regiju. Nakon pada Rimskog Carstva (5. stoljeće nove ere), regiju su redovito pljačkal barbari. Tek krajem 10. stoljeća, nakon protjerivanja Sarasina od strane grofa Provanse, obala se polako ponovno naseljava. Godine 2009. Monako je ostvario BDP od 6,1 milijardu USD te najviši BDP po stanovniku na svijetu od 172.676 USD. Glavni izvor prihoda Monaka je turizam, svake godine veliki broj turista privlači kasino i ugodna klima. Godišnje ga posjeti oko 250.000 gostiju, uz još 2 milijuna jednodnevnih posjetitelja.

Građanima kneževine država ne ubire porez, zbog čega u državi živi veliki broj ljudi koji nastoje izbjeći oporezivanje. Monako je porezni raj i za tvrtke koje imaju niske porezne stope, zbog čega mnogi bogataši ne samo da se doseljavaju u Monako, već otvaraju i poslovnice svojih firmi u njemu. Država nema vlastitih energetskih izvora pa u potpunosti ovisi o uvozu. Uprkos otvorenosti tržišta, zadržala je monopol u nekim vitalno važnim sektorima poput telefonije, pošte i duhanske industrije. Monako nije član Evropske unije, ali je vrlo povezan s EU carinskom unijom s Francuskom. Kneževina je izborila pravo izdavanja svojih vlastitih kovanica eura.

## Stanovništvo 
Manji postotak stanovništva je izvorno monegaški, a više od polovine čine Francuzi.

## Kultura 
## Također pogledajte 
## Reference 
Kategorija:Države svijeta
Kategorija:Monako
Kategorija:Mediteranske države
Kategorija:Države članice Vijeća Evrope
Kategorija:Države članice Mediteranske unije
Kategorija:Glavni gradovi evropskih država
Andrzej Zaucha

**Andžej Zauha** (Andrzej Zaucha), rođen 1967. u poljskom gradiću Zakličin pored Tarnuva, poljski novinar i pisac.

Autor je mnogih članaka i reportaža o Rusiji i Čečeniji. U 2003. izdao je knjigu-reportažu "Moskva. Nord-Ost" (Moskwa. Nord-Ost) o krizi sa taocima u moskovskom pozorištu Dubrovka.

Živi u Moskvi, radi za poljski radio RMF FM.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20120928163526/http://www.themoscowtimes.com/news/article/pole-badly-beaten-for-not-yielding-to-car/377406.html
* http://www.newstatesman.com/200409060023

Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Zakličin
Kategorija:U začetku, Biografije
Kategorija:Poljski novinari
Kategorija:Poljski pisci
Hobi

**Hobi** ili slobodno zanimanje je aktivnost kojom se pojedinac bavi zarad ličnog zadovoljstva, obično tokom slobodnog vremena, a od koje nema novčanu dobit.

U hobije mogu spadati sve igre kao i sportovi. U hobije također spadaju skupljanje predmeta koji privlače pažnju prikupljača kao na primjer: skupljanje poštanskih markica (filatelija), skupljanje starih navčanica (numizmatika), razglednica, fotografija, salveta, značkica, igrački itd.

Svaka osoba ima barem jedan svoj hobi koji upražnjava u slobodnom vremenu i koji ga čini sretnim i zadovoljnim, a također, sa hobijem, pojedinac (grupa), korisno iskorištava slobodno vrijeme.

Kategorija:Hobiji
Jigorō Kanō

**Jigorō Kanō** (; 1860–1938) utemeljitelj je džuda.

Nakon četiri godine rada Jigorō je organizovao takmičenje u 15 borbi svojih učenika i starih majstora džuda. Borbe su se održavale u sali na tatamiju i po određenim pravilima. Učenici su pobijedili u 13 borbi, a u dvije izjednačili. To je Jigorōa učinilo popularnim.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Džudo
Dizajn

**Dizajn** je *proces* donošenja serije odluka koje imaju za cilj konstruisanje, oblikovanje ili kreiranje nečega. Dizajn se obično odvija po unaprijed određenom planu, ideji ili zamisli. Svrha dizajna je realizacija plana ili ideje koji mogu biti uzrokovani potrebom da se riješi određen problem. Zbog toga se proces dizajna često definiše i kao proces rješavanja problema.

Kada se govori od dizajnu nekog proizvoda, predmeta ili objekta, obično se pod dizajnom smatra aranžman ili konfiguracija pojedinačnih komponenti koji čine cjelinu proizvoda, predmeta ili objekta.

Riječ *dizajn* ima korijen u latinskim riječima *de* i *signare*.

Danas dizajn ne predstavlja specifičnu profesiju niti disciplinu jer je pojam preširok. Postoje mnogobrojne discipline dizajna. Neke od njih su:

* industrijski dizajn
* interijer dizajn
* grafički dizajn
* modni dizajn
* type dizajn

Razvojem tehnologije i shodno potrebama društva, nameću se nove oblasti dizajna koje su tek u začetku razvoja kao što su:

* web dizajn
* interaktivni dizajn
* informacioni dizajn

Neki pojmovi koji se često vežu uz dizajn su: ergonomija; estetika

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Umjetnost

Kategorija:Ljudske aktivnosti
Kiparstvo

**Kiparstvo** ili **vajarstvo** dio je likovne umjetnosti. Kipar je umjetnik koji se bavi kiparstvom/vajarstvom. Njegov zadatak je da svojim rukama oblikuje (modelira) materijal s kojime radi, kao što su glina, kamen, drvo i sl. Kiparstvo je umjetnost trodimenzionalnosti, a kipar mora ostvariti na svojem djelu postići volumen i dubinu.

Kakve će oblike kipar stvarati ovisi i od materijala koji su pod prstima savitljivi i rastezljivi – kao što su glina, plastelin, vosak – dopuštaju mu da obliku dodaje i oduzima, dok drvo, kamen, slonovača, zbog krutosti građe, omogućuju mu da samo oduzima.
[mini|260px|lijevo|Kip povratnika, rad hrvatskog kipara Luje Bezeredija, u [Čakovec|Čakovcu]]
Kiparski likovni elementi su crta, ploha, volumen, simetrija, proporcija i ritam.

Kategorija:Kiparstvo
Etnologija

[mini|230px|Narodni običaji iz [Međimurska županija|Međimurja, sjeverna Hrvatska, prikazani u Muzeju Međimurja u Čakovcu]]
**Etnologija** (od grčkog *ethnos* što znači porodica, ljudi) je nauka koja se bavi proučavanjem naroda, njihovih običaja, porijekla, narodnih nošnji, nacionalne hrane.

### Materijalna kultura 
Istraživanje oblika privređivanja ili privrede: lov, ribolov, poljodjelstvo, stočarstvo, sakupljanje, voćarstvo i slično. Ovdje pripada i sve ono što je čovjek napravio svojim rukama, tu spadaju: graditeljstvo, odijevanje, nakit, rukotvorstvo, obrti, oružje, jelo i piće, prometna sredstva i trgovačka platežna sredstva.

### Socijalna kultura 
Istraživanja porodice i socijalne organizacije, tajna i totemska društva, dobni razredi, spolni život, običajna prava.

### Duhovna kultura 
Sastavni dio ovog oblika kulture je vezan uz umni rad, tu su običaji vezani uz razne poslove, razne igre, ples, razni oblici domorodačke religije, vjerovanja, folklor, usmena književnost, predodžbe o životu i različita znanja.

## Također pogledajte 
## Vanjski linkovi 
* http://www.germananthropology.com/
* http://anthro.amnh.org/anthro.html
* http://www.ethnologue.com/

*
Kategorija:Sociološke teorije
Kategorija:Kulturološka antropologija
Arthur Rimbaud

**Jean Nicolas Arthur Rimbaud** (20. oktobar 1854 – 10. novembar 1891) bio je francuski pjesnik.

Rođen je 20. oktobra 1854. u Charlevilleu. Upoznavši Verlaiena, napušta porodicu i na njegov poziv dolazi u Pariz. Odlazi zatim s njim u London i Bruxelles, gdje Verlaine u, ljubomorom izazvanoj, svađi puca u njega 10. septembra 1873. Time prestaje njihovo prijateljstvo i počinje Rimbaudovo lutanje Evropom, a zatim i Afrikom, sve do svoje prerane smrti, 10. novembra 1891.

Pjesme je počeo pisati već u petnaestoj godini. Preteča simbolizma i nadrealizma, čudesan dječak - vidovnjak, koji je u sedamnaestoj napisao znamenitu poemu *Pijani brod*. Prestao je pisati u dvadesetoj godini života da bi se prepustio pustolovnom životu trgovca-istraživača u egzotičnim krajevima. U svijet literature banuo je i prohujao kao meteor, ostavivši djela koja nagovještaju simbolizam i nadrealizam moderne poezije. Vrata koja je Baudelaire odškrinuo, Rimbaud je širom otvorio. Uznesen i porican, za jedne ikona, za druge psihopat, taj je "ukleti" pjesnik ostao u svakom slučaju lirski fenomen kojem mnogo duguju sve moderne poetske struje.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 
* Arthur Rimbaud – Poets.org
* Arthur Rimbaud's Life and Poetry – French and English
* « Stunning Arthur », web stranica posebno vezana za drugi dio njegovog života, (parallels sa životom i kulturom Bob Marleya). (= « Arthur-le-Fulgurant » , extended version in French.)
*  Rimbaud Illuminations – from the original *Publications de la Vogue*, 1886
* 
The poem "Ophélie"
*  "Rimbaud's holes in space" project launched for the 150th anniversary (Charleville-Mézières)
* Arthur Rimbaud, his work in audio version  20x20pikselTHE QUIET LIFE A collection of photos and drawings of Arthur RİMBAUD Edited by Beyaz Arif AKBAS Yalnizgoz BOOKS/Edirne 2011 USA ISBN 9781468018011 

Kategorija:Rođeni 1854.
Kategorija:Umrli 1891.
Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Biografije, Charleville, Ardennes
Atletika

mini|desno|200px|Atletika
**Atletika** je jedna od temeljnih i najraširenijih sportskih grana koja obuhvata: trkačke, bacačke i skakačke discipline.

Zbog svoje sveobuhvatnosti atletika se ponekad naziva kraljicom sportova. Atletskim vježbama stiče se fizička snaga, izdržljivost, brzina i okretnost a učvršćuju se svojstva volje kao sto su hrabrost, odlučnost i upornost. Discipline atletike odlikuju se motoričkim kretanjima koja se uspješno mogu primjenjivati u toku obrazovnog procesa ili kroz druge oblike vježbanja, pomoću kojih se značajno utiče na podizanje opće psihofizičke sposobnosti pojedinaca. Od 1896. uključena je u redovni program ljetnih Olimpijskih igara. Od 1983. održavaju se svake dvije godine svjetska prvenstva u atletici.

## Trkačke discipline: 
* Kratke pruge
::Trke na 60, 100, 200 i 400 metara.
* Srednje pruge
::Trke između 800 metara i 3000 metara, obično 800, 1500 i 3000 metara i 1 milju. U ovu kategoriju spada i Steeplechase u kojoj takmičari trče 3000 metara sa preprekama.
* Duge pruge
::Trke preko 5000 metara, obično 5000 i 10000 metara.
* Štafete
::4 x 100 m, 4 x 400 m, 4 x 200 m i 4 x 800 m
* Prepone
::Trke na 110 metara (100 metara za žene) sa preponama, 400 metara sa preponama.
* Maraton
::Uključuje trke koje se održavaju uglavnom van stadiona ali za kraj trke atletičari ulaze na stadion. Ove trke su najčešće na 5 km, 10 km, polumaraton i maraton.
* Brzo hodanje
::Također se obavlja uglavnom van stadiona sa zadnjim krugom na stadionu. Najčešće su dužine od 10 km, 20 km i 50 km.

## Bacačke discipline: 
* Bacanje koplja
* Bacanje diska
* Bacanje kugle
* Bacanje kladiva

## Skakačke discipline: 
* Skok u vis
* Skok s motkom
* Skok u dalj
* Troskok

## Višeboj 
* Petoboj
* Sedmoboj
* Desetoboj

## Također pogledajte 
* Svjetski rekordi u atletici

## Vanjski linkovi 
* Svjetska atletska federacija

Kategorija:Atletika
Zlatan Čolaković

**Zlatan Čolaković** (13. februar 1955 – 20. decembar 2008) bio je bosanskohercegovački filolog i istraživač, specijaliziran za bošnjačku epiku i komparativnu književnost. Diplomirao je komparativnu književnost i filozofiju 1979. na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Zagrebu, gdje je magistrirao 1982, te doktorirao 1984.

U periodu od 1984. do 1988, kao stipendist Fulbrightove fondacije, sarađivao je s uglednim američkim folkloristom Albertom Lordom sa Univerziteta u Harvardu, gdje je radio u Slavističkom odjelu biblioteke „Widener“. Tokom boravka na Harvardu, predavao je na tom univerzitetu, kao i na Univerzitetu Waterloo (Kanada). U okviru zbirke *The Milman Parry Collection*, transkribirao je i uredio tekstove snimaka koji sadrže oko 90.000 stihova bošnjačkih epskih pjesnika.

Godine 1989. zajedno s Marinom Rojc-Čolaković prikupljao je bošnjačku usmenu epiku, te prvi zabilježio cjelovite bošnjačke epske pjesme na filmu.

Kao urednik književne ostavštine Envera Čolakovića, objavio je više njegovih djela, uključujući: *Izabrane pjesme*, roman *Mali svijet*, kao i naslove *Lokljani* i *Iz Bosne o Bosni*. Takođe je pripremio za štampu djela *Jedinac*, *Biblijske priče XX. stoljeća* i *Knjiga majci*.

Autor je knjige *Tri orla tragičkoga svijeta* (1989), u kojoj se bavi starogrčkom tragedijom, Aristotelovom poetikom, homerskom i bošnjačkom epskom mitotvorbom. Za svoj doprinos proučavanju folklora, odlikovan je nagradom države Kanade *The Government of Canada Award*.

Godine 1991. osnovao je istraživački projekt *Unutar bîti muslimanske epike*, koji je finansiralo Ministarstvo nauke Republike Hrvatske pod pokroviteljstvom *Matice hrvatske*, gdje je djelovao kao glavni istraživač.

Njegovo najvažnije djelo iz oblasti bošnjačke epike napisano je u koautorstvu s Marinom Rojc-Čolaković, pod naslovom *Mrtva glava jezik progovara* (Almanah, Podgorica, 2004), obimno izdanje na 670 stranica, napisano na engleskom i bosanskom jeziku. Knjiga sadrži epiku Avde Međedovića i Murata Kurtagića.

Čolaković je takođe autor dvotomnog kritičkog izdanja *Epika Avda Međedovića – Kritičko izdanje* (Almanah, Podgorica, 2007), objavljenog dvojezično, na engleskom i bosanskom jeziku.

Bio je član Hrvatskog društva književnika, P.E.N. centra, kao i Harvardskog kluba Hrvatske i Kanade.

Za izuzetan doprinos bošnjačkoj kulturi u oblasti epike, dr. Zlatanu Čolakoviću je 2010. posthumno dodijeljena nagrada *Avdo Međedović* u Podgorici.

Preminuo je 20. decembra 2008. u Bostonu, Massachusetts, Sjedinjene Američke Države.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20130829001559/http://behar.hr/bosnjacka-epika-i-post-tradicionalni-homer/
* http://www.ceeol.com/aspx/getdocument.aspx?logid=5&id=2ee9e491-8c77-483e-b837-b7826a124e63
* http://www.zlatancolakovic.com/
* http://books.google.ba/ California Slavic Studies, Volume 14 (en)

Kategorija:Rođeni 1955.
Kategorija:Umrli 2008.
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Bošnjački pisci
Kategorija:Hrvatski filolozi
Ljetne olimpijske igre

**Ljetne olimpijske igre** (), prvi put održane 1896, su međunarodni više sportski događaj, koji se održava svake četiri godine, u organizaciji Međunarodnog olimpijskog komiteta. Medalje se nagrađuju za svaki događaj, sa zlatnim medaljama za prvo mjesto, srebrenim za drugo i bronzanim za treće. Ova tradicija je započeta 1904. godine. Zimske olimpijske igre su kreirane na bazi uspjeha Letnjih olimpijskih igara.

mini|desno|400px|Lokacije ljetnih olimpijskih igara

## Ljetne olimpijske igre 
* Olimpijske igre 1896.
* Olimpijske igre 1900.
* Olimpijske igre 1904.
* Olimpijske igre 1908.
* Olimpijske igre 1912.
* Olimpijske igre 1916 – nisu održane
* Olimpijske igre 1920.
* Olimpijske igre 1924.
* Olimpijske igre 1928.
* Olimpijske igre 1932.
* Olimpijske igre 1936.
* Olimpijske igre 1940 – nisu održane
* Olimpijske igre 1944 – nisu održane
* Olimpijske igre 1948.
* Olimpijske igre 1952.
* Olimpijske igre 1956.
* Olimpijske igre 1960.
* Olimpijske igre 1964.
* Olimpijske igre 1968.
* Olimpijske igre 1972.
* Olimpijske igre 1976.
* Olimpijske igre 1980.
* Olimpijske igre 1984.
* Olimpijske igre 1988.
* Olimpijske igre 1992.
* Olimpijske igre 1996.
* Olimpijske igre 2000.
* Olimpijske igre 2004.
* Olimpijske igre 2008.
* Olimpijske igre 2012.
* Olimpijske igre 2016.
* Olimpijske igre 2020.
* Olimpijske igre 2024.

Kategorija:Sport
Kategorija:Olimpijske igre
Kategorija:Ljetne olimpijske igre