Fenilketonurija

**Fenilketonurija** (**PKU**) je urođena greška metabolizma koja rezultira smanjenim metabolizmom aminokiseline fenilalanina. Neliječena, PKU  može voditi ka intelektualnoj nesposobnosti, napadima, problemima u ponašanju i mentalnim poremećajima. To također može dovesti do pljesnivog mirisa i svjetlije kože. Mnoge zemlje za ovu bolest uvele su programe skrininga novorođenčadi.

Ako se djetetu ne dijagnosticira tokom rutinskog skrining testa novorođenčeta i ne uvede se dijeta ograničena na fenilalanin, nivoi fenilalanina u krvi će se vremenom povećati. Toksični nivoi fenilalanina (i nedovoljni nivoi tirozina) mogu ometati razvoj bebe na načine koji imaju trajne efekte. Bolest se može klinički manifestirati s napadima, hipopigmentacijom (pretjerano svijetlom kosom i kožom) i "zadahom na plijesan" bebinog znoja i mokraće (zbog fenilacetata, karboksilne kiseline proizvedene oksidacijom fenilketona). U većini slučajeva, ponovljeni test treba uraditi sa otprilike dvije sedmice starosti kako bi se potvrdio početni test i otkrila svaka fenilketonurija koja je prvobitno propuštena.

Neliječena djeca često ne uspijevaju postići rane razvojne prekretnice, razvijaju mikrocefaliju i pokazuju progresivno oštećenje moždane funkcije. Hiperaktivnost, EEG abnormalnosti, napadi i teške smetnje u učenju glavni su klinički problemi kasnije u životu. Karakterističan miris na koži kao po mirisu "mješavine plijesni ili miša", kao i predispozicija za ekcem, u odsustvu liječenja, perzistira  cijeli život.

Ako se PKU ne liječi tokom prvih mjeseci života, oštećenje mozga nije reverzibilno. Veoma je važno kontrolirati ishranu dojenčadi sa PKU-om vrlo pažljivo kako bi mozak imao priliku da se normalno razvija. Pogođena djeca koja se otkriju pri rođenju i liječe imaju mnogo manju vjerovatnoću da će razviti neurološke probleme ili imati napade i intelektualne nedostatke (iako su takvi klinički poremećaji još uvijek mogući uključujući astmu, ekcem, anemiju, debljanje, bubrežnu insuficijenciju, osteoporozu, gastritis, probleme sa jednjakom i nedostatak bubrega, kamen u bubregu i hipertenziju). Uz to, veliki depresivni poremećaji se javljaju 230% češće nego u kontrolnoj skupini; vrtoglavica i omaglica javljaju se 180% češće; hronična ishemijska bolest srca, astma, dijabetes i gastroenteritis javljaju se 170% , a stres i poremećaji prilagođavanja 160% češće. Općenito, međutim, ishodi za osobe liječene od PKU su dobri. Liječene osobe možda uopće nemaju vidljive fizičke, neurološke ili razvojne probleme.

## Genetika
 način]]

PKU je autosomno recesivni metabolički genetički poremećaj. Kao autosomno recesivni poremećaj, potrebna su dva PKU alela da bi osoba osjetila simptome bolesti. Da bi dijete naslijedilo PKU, i majka i otac moraju imati i prenijeti defektni gen. Ako su oba roditelja nositelji alela za PKU-a, postoji 25% šanse da će se neko dijete koje imaju roditi s ovim poremećajem, 50% šanse da će dijete biti nositelj, a 25% šanse da se dijete neće razviti niti biti nosilac za bolest. Ovaj enzim je neophodan za metabolizam aminokiseline fenilalanin (Phe) u aminokiselinu tirozin (Tyr). Kada je aktivnost PAH smanjena, fenilalanin se akumulira i pretvara u fenilpiruvat (također poznat kao fenilketon), koji se može otkriti u mokrači.

Heterozigotni nositelji jednog PKU alela ne pokazuju simptome bolesti, ali izgleda da su u određenoj mjeri zaštićeni od gljivičnog toksina ohratoksin A. Ovo objašnjava postojanost alela u određenim populacijama u tome što on daje selektivnu prednost—drugim riječima, biti heterozigot je povoljan.

PAH gen nalazi se na hromosomu 12 u prugama 12q22-q24.2. Od 2000. godine, oko 400 mutacija koje izazivaju bolesti pronađeno je u genu PAH. Ovo je primjer alelne genetičke heterogenosti.

## Liječenje i prognoza
Liječenje je dijetom koja (1) sadrži malo hrane koja sadrži fenilalanin i koja (2) uključuje posebne suplemente. Ljudi kojima je dijagnosticirana rano i koji drže strogu dijetu mogu imati normalno zdravlje i normalan životni vijek. Kod nekih može biti uspješno liječenje sapropterin-dihidrohloridom. Muškarci i žene su podjednako pogođeni. Bolest je otkrio i opisao Ivar Asbjørn Følling, 1934., a važnost ishrane utvrđena je 1953. Genska terapija, iako obećava, zahtijeva mnogo više studija.

Prosječan broj novih slučajeva PKU varira u različitim ljudskim populacijama. Kavkaska rasa u Sjedinjenim Državama ima stopu od 1/10.000. Turska ima najveću dokumentovanu stopu u svijetu, sa 1/ 2.600 porođaja, dok zemlje poput Finske i Japana imaju izuzetno niske stope, s manje od jednog slučaja PKU na 100.000 porođaja. Studija iz 1987. |iz Slovačke izvještava o romskoj populaciji s izuzetno visokom učestalošću PKU (jedan slučaj na 40 rođenih) zbog opsežnog srodstva. Mnogi neliječeni PKU pacijenti rođeni prije široko rasprostranjenog skrininga novorođenčadi još su živi, uglavnom u domovima/ustanovama za izdržavanje.

Fenilketonuriju je otkrio norveški ljekar Ivar Asbjørn Følling 1934. kada je primetio da je hiperfenilalaninemija (HPA) povezana sa intelektualnom invalidnošću. U Norveškoj je ovaj poremećaj poznat kao Føllingova bolest, nazvana po svom otkrićvaču. Følling je bio prvi ljekar koji je primijenio detaljnu hemijsku analizu u proučavanju bolesti.

Godine 1934. u *Rikshospitaletu*, Følling je vidio mladu ženu po imenu Borgny Egeland. Imala je dvoje djece, Liv i Daga, koji su bili normalni pri rođenju, ali su kasnije razvili intelektualni nedostatak. Kada je Dag imao oko godinu dana, majka je primijetila jak miris njegove mokraće. Følling je uzeo uzorke urina od djece i, nakon mnogih testova, otkrio je da je supstanca koja izaziva miris u urinu fenilpirogrožđana kiselina. Djeca su, zaključio je, imala višak fenilpirogrožđane kiseline u urinu, stanje koje je nazvano fenilketonurija (PKU).

PKU je bio prvi poremećaj koji se rutinski dijagnosticira putem široko rasprostranjenog skrininga novorođenčadi. Robert Guthrie uveo je skrining test novorođenčadi na PKU ranih 1960-ih.  Sa saznanjem da se PKU može otkriti prije nego što simptomi postanu evidentni i liječenje započne, skrining je brzo prihvaćen širom svijeta. Irska je bila prva zemlja koja je uvela nacionalni program skrininga u februaru 1966, a i Austrija je također počela skrining 1966. godine and England in 1968.

Europske smjernice objavljene su 2017. Na njih su pozvale organizacije pacijenata kao što je Evropsko društvo za fenilketonuriju i srodne poremećaje tretirane kao fenilketonurija.

## Također pogledajte
* Hiperfenilalanemija
* Lofenalac
* Manjak tetrahidrobiopterina

## Reference
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Geni na hromosomu 12
Kategorija:Intelektualna invalidnost
Kategorija:Autosomno recesivni poremećaji
Kategorija:Poremećaji metabolizma aminokiselina
Kategorija:Stanja kože uzrokovana greškama u metabolizmu
Kategorija:Poremećaji koji uzrokuju napade
Kategorija:Rijetke bolesti