Postporođajna depresija

**Postporođajna depresija** (**PPD**), također poznata kao **perineonatusna depresija**, je poremećaj raspoloženja koji mogu iskusiti trudnice ili žene nakon porođaja. PPD također može negativno uticati na novorođenče.
## Znaci i simptomi 
Simptomi PPD-a mogu se pojaviti u bilo kojem trenutku tokom prve godine nakon porođaja.
* Frustracija, razdražljivost, nemir, ljutnja
* Osjećaji beznađa ili bespomoćnosti
* Krivica, sram, bezvrijednost

### Ponašanje 
* Nedostatak interesa ili zadovoljstva u uobičajenim aktivnostima

Robusnije studije o neuronskoj aktivaciji u vezi s PPD provedene su na glodarima nego na ljudima. Ove studije su omogućile veću izolaciju specifičnih moždanih regija, neurotransmitera, hormona i steroida.

## Početak i trajanje 
Početak postporođajne depresije obično počinje između dvije sedmice i mjesec dana nakon porođaja. Studija provedena u klinici za mentalno zdravlje u centru grada pokazala je da je 50% postporođajnih depresivnih epizoda počelo prije porođaja. U Dijagnostičkom i statističkom priručniku za mentalne poremećaje (DSM-5) PPD se ne prepoznaje kao zasebno stanje, već kao specifičan tip velike depresivne epizode. U DSM-5, specifikator "s peripartnim početkom" može se primijeniti na veliku depresivnu epizodu ako se početak dogodio tokom trudnoće ili u roku od četiri sedmice nakon porođaja. Prevalencija postporođajne depresije razlikuje se u različitim mjesecima nakon porođaja. Studije provedene o postporođajnoj depresiji među ženama na Bliskom istoku pokazuju da je prevalencija u prva tri mjeseca nakon porođaja bila 31%, dok je prevalencija od četvrtog do dvanaestog mjeseca nakon porođaja bila 19%. PPD može trajati nekoliko mjeseci ili čak godinu dana.

## Posljedice po zdravlje majke i djeteta
Postporođajna depresija može ometati normalan vezu majke i dojenčeta i negativno utjecati na akutni i dugoročni razvoj djeteta. Dojenčad majki s PPD-om imaju veću učestalost prekomjernog plača, temperamentnih simptoma i poteškoća sa spavanjem. Problemi sa spavanjem kod dojenčadi mogu se pogoršati ili biti pogoršani istovremenim PPD-om kod majki. Majčinski ishodi PPD-a uključuju povlačenje, odvajanje i neprijateljstvo. Dodatni obrasci uočeni kod majki s PPD-om uključuju niže stope započinjanja i održavanja dojenja. Ne postoje utvrđeni kriteriji za muškarce koji bi mogli imati postporođajnu depresiju. Uzroci postporođajne depresije kod oca uključuju hormonalne promjene tokom trudnoće, što može ukazivati na odnose oca i djeteta. Postporođajna depresija kod muškaraca dovodi do povećanog rizika od samoubistva, a istovremeno ograničava zdravu povezanost između oca i dojenčeta. Muškarci koji doživljavaju postporođajnu depresiju mogu pokazivati loše roditeljsko ponašanje, stres i smanjiti interakciju s dojenčetom.

Smanjena očeva interakcija može kasnije dovesti do kognitivnih i problema ponašanja  kod djece. Djeca već od 3,5 godine mogu imati problema s internalizirajućim i eksternalizirajućim ponašanjem, što ukazuje na to da postporođajna depresija kod očeva može imati dugoročne posljedice. Studije pokazuju da djeca koju odgajaju očevi koji pate od depresije ili drugih mentalnih bolesti imaju otprilike 33% do 70% veći rizik od razvoja emocijakih ili bihevioralnih poteškoća. Nadalje, ako se djeci od dvije godine ne čita često, ova negativna interakcija roditelja i djeteta može naštetiti njihovom ekspresivnom vokabularu.

## Usvojitelji
Postporođajnu depresiju mogu iskusiti i roditelji koji nisu biološki roditelji. Iako nije provedeno mnogo istraživanja o postporođajnoj depresiji, teškoće povezane s roditeljstvom nakon porođaja slične su kod bioloških i usvojitelja. Žene koje usvajaju djecu prolaze kroz značajan stres i promjene u životu tokom postporođajnog perioda, slično biološkim majkama. To može povećati njihove šanse za razvoj depresivnih simptoma i anksioznih tendencija. Postporođajna depresija se kod usvojiteljica manifestuje kao nedostatak sna slično kao i kod bioloških majki, ali usvojitelji mogu imati dodatne faktore rizika kao što je historija neplodnosti.

Prema dvije druge studije, LGBTQ osobe su bile obeshrabrene od pristupa uslugama mentalnog zdravlja nakon porođaja zbog društvene stigme koja stvara društvenu barijeru koju heteronormativne majke nemaju. Lezbijske učesnice su izrazile zabrinutost zbog dobijanja dijagnoze mentalnog zdravlja zbog zabrinutosti oko društvene stigme i mogućnosti zapošljavanja. Također je izražena zabrinutost zbog mogućeg oduzimanja djeteta i dijagnoze roditelja koja uključuje mentalnu bolest.

Dokazi ukazuju na to da hormonske promjene mogu imati ulogu. Razumijevanje neuroendokrinoloških karakteristika PPD-a pokazalo se posebno izazovnim s obzirom na nepravilne promjene u mozgu i biološkim sistemima tokom trudnoće i nakon porođaja. Pregled istraživačkih studija o PPD-u uočio je da žene sa PPD-om imaju dramatičnije promjene u aktivnosti HPA osa; međutim, smjer povećanja ili smanjenja specifičnih hormona ostaje pomiješan. Hormoni koji su proučavani uključuju estrogen, progesteron, hormon štitnjače, testosteron, kortikotropin oslobađajući hormon, endorfine i kortizol. Nivoi estrogena i progesterona  padaju na nivoe prije trudnoće u roku od 24 sata nakon porođaja, a ta nagla promjena može biti uzrok toga. Aberantna regulacija neuronskog influksa kalcija, zavisna od steroidnih hormona, putem proteina vanćelijskog matriksa i membranskih receptora uključenih u odgovor na mikrookruženje ćelije, mogla bi biti važna u nastanku biološkog rizika. Upotreba sintetskog oksitocina, lijeka koji izaziva porođaj, povezana je s povećanom stopom postporođajne depresije i anksioznosti.

Smatra se da estradiol, koji pomaže maternici da se zadeblja i raste, doprinosi razvoju PPD-a.

Duboke promjene u načinu života uzrokovane brigom za dojenče također se često pretpostavljaju kao uzrok PPD-a. Međutim, malo dokaza podržava ovu hipotezu. Majke koje su imale nekoliko prethodne djece bez iskustva s PPD-om ipak ga mogu iskusiti sa svojim posljednjim djetetom. Uprkos biološkim i psihosocijalnim promjenama koje mogu pratiti trudnoću i postporođajni period, većini žena se ne dijagnosticira PPD. Mnoge majke ne mogu dobiti odmor koji im je potreban za potpuni oporavak od porođaja. Nedostatak sna može dovesti do fizičke nelagode i iscrpljenosti, što može doprinijeti simptomima postporođajne depresije.

### Faktori rizika 
Iako uzroci PPD-a nisu shvaćeni, predloženo je nekoliko faktora koji povećavaju rizik. Ovi rizici se mogu podijeliti u dvije kategorije, biološke i psihosocijalne:

#### Biološki 
* Primjena sintetskih lijekova koji izazivaju porođaj, kao što je oksitocin
* Genetička historija PPD-a 
* Hormonske nepravilnosti

Faktori rizika za postporođajnu depresiju mogu se podijeliti u dvije kategorije, kao što je gore navedeno, biološke i psihosocijalne. Određeni biološki faktori rizika uključuju primjenu oksitocina za izazivanje porođaja. Hronične bolesti poput dijabetesa ili Addisonove bolesti, kao i problemi s hipotalamusnp-hipofizno-adrenalnom disregulacijom (koja kontrolira hormonske odgovore), Predložena je korelacija između postporođajnog tireoiditisa i postporođajne depresije, ali je i dalje kontroverzna. ]Moguće je da postoji i veza između postporođajne depresije i antitijela na štitnjaču.

#### Psihosocijalni 
* Preneonatusna depresija ili anksioznost 
* Lična ili porodična anamneza depresije
* Stresni životni događaji doživljeni tokom trudnoće 
* Postporođajni bluz
* Djetinjstvena trauma 
* Prethodno mrtvorođenče ili pobačaj
* Hranjenje adaptiranim mlijekom umjesto dojenja
* Nisko samopoštovanje
* Briga o djeci ili stres u životu
* Niska socijalna podrška
* Loš bračni odnos ili samački bračni status
* Nizak socioekonomski status 
* Problemi s temperamentom dojenčadi/kolike
* Majčine godine, nesigurnost u pogledu hrane u porodici i nasilje nad ženama 
Psihosocijalni faktori rizika za postporođajnu depresiju uključuju teške životne događaje, neke oblike hroničnog stresa, kvalitet veze i podršku partnera i majke. Potrebno je više istraživanja o vezi između psihosocijalnih faktora rizika i postporođajne depresije. Neki psihosocijalni faktori rizika mogu se povezati sa socijalnim determinantama zdravlja.

Pokazalo se da stope PPD-a opadaju s povećanjem prihoda. Žene s manje resursa mogu imati veću vjerovatnoću da imaju neželjenu trudnoću, što povećava rizik od PPD-a. Žene s manje resursa mogu uključivati i samohrane majke s niskim prihodima. Samohrane majke s niskim prihodima mogu imati ograničeniji pristup resursima dok prelaze u majčinstvo. Ove žene već imaju manje mogućnosti trošenja, a rađanje djeteta može te mogućnosti još više proširiti. Žene s niskim primanjima često su zarobljene u ciklusu siromaštva, nesposobne za napredak, što utiče na njihovu sposobnost pristupa i primanja kvalitetne zdravstvene zaštite za dijagnosticiranje i liječenje postporođajne depresije.

Studije u SAD-u su također pokazale korelaciju između rase majke i postporođajne depresije. Afroameričke majke su imale najveći rizik od postporođajne depresije, 25%, dok su azijske majke imale najniži, 11,5%, nakon kontrole socijalnih faktora kao što su dob, prihod, obrazovanje, bračni status i zdravlje bebe. Stope postporođajne depresije za žene Prvih naroda, bijelkinje i hispanoamerikanke su bile između

Migracija iz kulturne zajednice podrške može biti faktor u postporođajnoj depresiji. Tradicionalne kulture širom svijeta daju prioritet organiziranoj podršci tokom postporođajne njege kako bi se osiguralo mentalno i fizičko zdravlje, dobrobit i oporavak majke.

Jedan od najjačih prediktora očev PPD je imati partnericu koja ima PPD, pri čemu očevi razvijaju PPD u 50% slučajeva kada njihova partnerica ima PPD.

Seksualna orijentacija također je proučavan kao faktor rizika za PPD. U studiji iz 2007. koju su proveli Ross i kolege, lezbijke i biseksualne majke su testirane na PPD, a zatim upoređene s heteroseksualnom grupom uzorka. Utvrđeno je da su lezbijke i biseksualne biološke majke imale značajno više rezultate na Edinburghskoj skali postneonatusne depresije od heteroseksualnih žena u uzorku. Lezbijke imaju veći rizik od depresije jer je veća vjerovatnoća da su liječene od depresije i da su pokušale ili razmišljale o samoubistvu u odnosu na heteroseksualne žene.

Različite varijable rizika povezane s postporođajnom depresijom (PPD) kod arapskih žena naglašavaju regionalne uticaje.&nbsp; faktori rizika koji su identificirani uključuju spol djeteta i poligamiju.

Studije su također pokazale korelaciju između postporođajne depresije kod majki koje žive u područjima sukoba, kriza i ratova na Bliskom istoku.

### Nasilje
Meta-analiza koja je pregledala istraživanja o povezanosti nasilja i postporođajne depresije pokazala je da nasilje nad ženama povećava učestalost postporođajne depresije. Oko jedne trećine žena širom svijeta će u nekom trenutku svog života doživjeti fizičko ili seksualno nasilje. Nasilje nad ženama se javlja u konfliktnim, postkonfliktnim i nekonfliktnim područjima. Nevertheless, the majority of experts continue to diagnose postpartum depression as depression with onset anytime within the first year after delivery. Simptomi se obično povlače u roku od dvije sedmice. Simptomi koji traju duže od dvije sedmice znak su ozbiljnijeg tipa depresije. Žene koje doživljavaju "baby blues" mogu imati veći rizik od ozbiljnije epizode kasnije depresije.

#### Psihoza
Postporođajna psihoza nije formalna dijagnoza, ali se široko koristi za opisivanje hitne psihijatrijske situacije koja se čini da se javlja kod otprilike 1/1.000 trudnoća, kod koje se simptomi povišenog raspoloženja i ubrzanih misli (manija), depresija, teška konfuzija, gubitak inhibicije, paranoja, halucinacije i deluzije javljaju iznenada u prve dvije sedmice nakon porođaja; simptomi variraju i mogu se brzo promijeniti. Razlikuje se od postporođajne depresije i porođajne tuge. Može biti oblik bipolarnog poremećaja. Važno je ne miješati psihozu s drugim simptomima koji se mogu javiti nakon porođaja, poput delirija. Delirij obično uključuje gubitak svijesti ili nemogućnost obraćanja pažnje.

;Poremećaj posttraumatskog stresa povezan s porođajem/postporođajni posttraumatski stresni poremećaj

Roditelji mogu patiti od posttraumatskog stresnog poremećaja (PTSP) ili patiti od simptoma posttraumatskog stresnog poremećaja nakon porođaja. Iako se u medicinskoj zajednici vodi debata o tome da li porođaj treba smatrati traumatičnim događajem, trenutni konsenzus je da porođaj može biti traumatski događaj. DSM-IV i DSM-5 (standardne klasifikacije mentalnih poremećaja koje koriste medicinski stručnjaci) ne prepoznaju eksplicitno PTSP povezan s porođajem, ali obje dozvoljavaju da se porođaj smatra potencijalnim uzrokom PTSP-a. PTSP povezan s porođajem i postporođajna depresija imaju neke zajedničke simptome. Iako se obje dijagnoze preklapaju u svojim znacima i simptomima, neki simptomi specifični za postporođajni PTSP uključuju lako preplašenost, ponavljajuće noćne more i flešbekove, izbjegavanje bebe ili bilo čega što podsjeća na porođaj, agresiju, razdražljivost i napade panike. Real or perceived trauma before, during, or after childbirth is a crucial element in diagnosing childbirth-related PTSD.

Za sada, ne postoje široko priznate procjene koje mjere posttraumatski stresni poremećaj nakon porođaja u medicinskim okruženjima. Postojeće procjene PTSP-a (kao što je DSM-IV) korištene su za mjerenje PTSP-a povezanog s porođajem. Postotak osoba sa PTSP-om povezanim sa porođajem je približno 15–18% u uzorcima visokog rizika (žene koje imaju teške komplikacije pri porođaju, imaju istoriju seksualnog/fizičkog nasilja ili imaju druge faktore rizika).

PTSP povezan s porođajem ima nekoliko negativnih zdravstvenih posljedica. Istraživanja pokazuju da PTSP povezan s porođajem može negativno uticati na emocijsku povezanost između majke i djeteta. U SAD-u, Američki koledž opstetričara i ginekologa predlaže zdravstvenim radnicima da razmotre skrining za depresiju kod žena u perinatalnom periodu. Osim toga, Američka akademija za pedijatriju preporučuje pedijatrima da pregledaju majke na PPD prilikom posjeta nakon jednog, dva mjeseca i četiri mjeseca. Međutim, mnogi pružatelji usluga ne pružaju dosljedno skrining i odgovarajuće praćenje. Naprimjer, u Kanadi, Alberta je jedina pokrajina s univerzalnim PPD skriningom. Ovaj skrining provode medicinske sestre javnog zdravstva uz kalendar imunizacije bebe. U  Švedskoj, Služba za zdravstvenu zaštitu djece nudi besplatan program za nove roditelje koji uključuje skrining majki na PPD dva mjeseca nakon porođaja. Međutim, postoji zabrinutost u vezi s pridržavanjem smjernica za skrining u vezi s mentalnim zdravljem majki.

Edinburška skala postporođajne depresije, standardizirani upitnik za samoprocjenu, može se koristiti za identifikaciju žena koje imaju postporođajnu depresiju. Ako novopečena majka postigne 13 ili više bodova, vjerovatno ima PPD i potrebna je daljnja procjena.

Edinburška skala postneonatusne depresije koristi se u prvoj sedmici nakon prijema novorođenčeta. Ako majke dobiju rezultat manji od 12, savjetuje im se da se ponovo procijene zbog protokola testiranja depresije. Također se savjetuje da majke na odjelu intenzivne neonatusne njege budu pregledane svake četiri do šest sedmica dok njihovo dijete ostaje na odjelu intenzivne neonatusne njege. Majkama koje ostvare između dvanaest i devetnaest bodova na EPDS-u nude se dvije vrste podrške. Majkama se nudi liječenje LV koje pruža medicinska sestra na odjelu intenzivne njege novorođenčadi, a mogu biti upućene i na stručne službe za mentalno zdravlje. Ako majka dobije ocjenu tri na desetom mjestu EPDS-a, odmah se upućuje timu za socijalni rad jer bi mogla imati suicidalne sklonosti. Ove intervencije su uključivale kućne posjete, telefonsku podršku vršnjaka i interpersonalnu psihoterapiju.
U različitim kulturama, tradicionalni rituali za postporođajnu njegu mogu biti preventivni za postporođajnu porođajnu disfunkciju (PPD), ali su efikasniji kada majka prihvata podršku.

Kod parova, emocionalna bliskost i globalna podrška partnera štite od perinatalne depresije i anksioznosti. Alasoom i Koura su 2014. godine otkrili da je, u poređenju sa 42,9 % koje nisu primale supružničku podršku, samo 14,7 % žena koje su primale supružničku pomoć imalo PPD. Daljnji faktori poput komunikacije između para i zadovoljstva vezom imaju zaštitni učinak protiv same anksioznosti.

Kod osoba koje su u riziku preporučuje se savjetovanje. Američka Radna grupa za preventivne usluge (USPSTF) provela je pregled dokaza koji podržavaju upotrebu savjetodavnih intervencija poput terapije za prevenciju PPD-a u visokorizičnim grupama. Žene koje se smatraju visokorizičnim uključuju one s prošlom ili sadašnjom historijom depresije ili s određenim socioekonomskim faktorima poput niskih prihoda ili mlade dobi.

## Tretmani
Izvor: Lagane aerobne vježbe su korisne za blage i umjerene slučajeve.

### Terapija 
Čini se da su i individualne socijalne i psihološke intervencije podjednako efikasne u liječenju PPD-a. Socijalne intervencije uključuju individualno savjetovanje i vršnjačku podršku, dok psihološke intervencije uključuju kognitivno-bihejvioralna terapija kognitivno-bihejvioralnu terapiju (KBT) i interpersonalnu terapiju (IPT). Dokazano je da grupe podrške i grupne terapije usmjerene na psihoedukaciju o postporođajnoj depresiji poboljšavaju razumijevanje postporođajnih simptoma i često pomažu u pronalaženju daljnjih mogućnosti liječenja. Ostali oblici terapije, kao što su grupna terapija, kućne posjete, savjetovanje i osiguravanje većeg sna za majku, također mogu imati koristi. Iako specijalisti obučeni za pružanje savjetodavnih intervencija često pružaju usluge ovoj populaciji kojoj je to potrebno, rezultati sistematskog pregleda i meta-analiza iz 2021. godine otkrili su da nespecijalizovani pružatelji usluga, uključujući laike savjetnike, medicinske sestre, babice i nastavnike bez formalne obuke za savjetodavne intervencije, često pružaju efikasne usluge vezane za perinatalnu depresiju i anksioznost. koji promoviše dijeljenje zadataka i telemedicinu.

### Psihoterapija 
Psihoterapija je upotreba psiholoških metoda, posebno kada se zasnivaju na redovnoj ličnoj interakciji, kako bi se osobi pomoglo da promijeni ponašanje, poveća sreću i prevaziđe probleme. Psihoterapija može biti izuzetno korisna za majke ili očeve koji se suočavaju sa postporođajnom depresijom (PPD). Omogućava pojedincima da razgovaraju s nekim, možda čak i nekim ko je specijalizovan za rad s ljudima koji se suočavaju s PPD-om, i da podijele svoje emocije i osjećaje kako bi dobili pomoć da postanu emocionalno stabilniji. Psihoterapija pokazuje efikasnost psihodinamičkih intervencija za postporođajnu depresiju, kako u kućnom tako i u kliničkom okruženju, te u grupnom i individualnom formatu.

### Kognitivno-bihejvioralna terapija 
Kognitivno-bihejvioralna terapija (KBT) zasnovana na internetu pokazala je obećavajuće rezultate s nižim negativnim rezultatima roditeljskog ponašanja i nižim stopama anksioznosti, stresa i depresije. KBT može biti korisna za majke koje imaju ograničenja u pristupu KBT-u uživo. Međutim, dugoročne koristi nisu utvrđene. Primjena kognitivno-bihejvioralne terapije jedan je od najuspješnijih i najpoznatijih oblika terapije u vezi s PPD-om. Jednostavno rečeno, kognitivno-bihejvioralna terapija je psiho-socijalna intervencija koja ima za cilj smanjenje simptoma različitih mentalnih zdravstvenih stanja, prvenstveno depresije i anksioznih poremećaja. Iako je široka grana terapije, ostaje vrlo korisna u rješavanju specifičnih emocijskih problema, što je osnova PPD-a. Dakle, KBT uspijeva dodatno smanjiti ili ograničiti učestalost i intenzitet emocijskih ispada kod majki ili očeva.

### Interpersonalna terapija 
Interpersonalna terapija (IPT) pokazala se učinkovitom u fokusiranju posebno na vezu između majke i dojenčeta. Psihosocijalne intervencije su efikasne u liječenju postporođajne depresije. Interpersonalna terapija, poznata i kao IPT, je izvrsno intuitivno rješenje za mnoge žene sa PPD-om, jer one obično doživljavaju mnoštvo biopsihosocijalnih stresora koji su povezani s njihovom depresijom, uključujući nekoliko poremećenih međuljudskih odnosa.

### Lijekovi
Pregled iz 2010. godine otkrio je malo studija o lijekovima za liječenje PPD-a, uz napomenu o malim veličinama uzoraka i općenito slabim dokazima. Antidepresivni lijek prve linije izbora je sertralin, SSRI, jer vrlo malo njega prelazi u majčino mlijeko i, kao rezultat toga, u dijete. Međutim, nedavna studija je otkrila da dodavanje sertralina psihoterapiji ne donosi nikakvu dodatnu korist. Stoga nije potpuno jasno koji su antidepresivi, ako ih ima, najefikasniji za liječenje PPD-a i za koga bi antidepresivi bili bolja opcija od nefarmakoterapije. Osim toga, nijedna od postojećih studija nije uključivala žene koje su dojile.

Oksitocin je efikasan anksiolitik, a u nekim slučajevima i antidepresiv, za muškarce i žene. Egzogeni oksitocin je istraživan kao PPD tretman samo kod glodara, ali rezultati su ohrabrujući za potencijalnu primjenu kod ljudi. Neka ispitivanja su pokazala učinak na PPD unutar 48 sati od početka infuzije. Other new allopregnanolone analogs under evaluation for use in the treatment of PPD include zuranolone and ganaxolone. Majka se mora prijaviti prije primanja lijeka. Dostupan je samo onima u certificiranim zdravstvenim ustanovama sa zdravstvenim radnikom koji može kontinuirano pratiti pacijenta. Sama infuzija je proces od 60 sati, ili 2,5 dana. Nivo kisika kod ljudi treba pratiti pulsnim oksimetrom. Nuspojave lijeka uključuju suha usta, pospanost, somnolenciju, crvenilo i gubitak svijesti. Također je važno pratiti rane znakove suicidalnih misli ili ponašanja.

### Dojenje 
Upotreba SSRI-a za liječenje PPD-a nije kontraindikacija za dojenje. Iako se antidepresivi izlučuju u majčino mlijeko, koncentracije zabilježene u majčinom mlijeku su vrlo niske. Opsežna istraživanja su pokazala da je upotreba SSRI-a kod žena koje doje sigurna za dojenče/dijete koje doji. Što se tiče alopregnanolona, vrlo ograničeni podaci nisu ukazivali na rizik za dojenče.

### Ostalo
Elektrokonvulzivna terapija (ECT) pokazala je efikasnost kod žena sa teškim PPD-om koje su ili propale u više pokušaja liječenja lijekovima ili ne mogu tolerirati dostupne antidepresive.

Od 2013. godine nije jasno da li su akupunktura, masaža, jaka svjetla ili uzimanje omega-3 masnih kiselina korisni.

#### Linkovi do programa koje finansira vlada 
* www.nichd.nih.gov/ncmhep
* www.nichd.nih.gov
* www.samhsa.gov
* www.samhsa.gov/iecmhc

#### Psihoterapija 
Terapijske metode intervencije mogu početi već nekoliko dana nakon porođaja, kada većina majki stigne iz bolnica. Istraživačka istraživanja su otkrila nedostatak profesionalne i emocijske podrške za žene koje se bore s teškoćama u sedmicama nakon porođaja, uprkos tome što postoji povećan rizik od postporođajne disfunkcije (PPD) kod novih majki tokom ovog prelaznog perioda.

#### Podrška u zajednici 
Nedostatak društvene podrške je identifikovan kao prepreka traženju pomoći za postporođajnu depresiju. Programi podrške vršnjaka identificirani su kao učinkovita intervencija za žene koje imaju simptome postporođajne depresije. Grupe za podršku uživo, online i telefonom dostupne su i ženama i muškarcima širom Sjedinjenih Američkih Država. Modeli vršnjačke podrške privlačni su mnogim ženama jer se nude u grupi i izvan okruženja za mentalno zdravlje. Nacionalni savez za mentalne bolesti navodi virtualnu grupu za podršku pod nazivom "Projekat nijansi plave", koja je dostupna svim ženama putem slanja imena i adrese e-pošte. Osim toga, NAMI preporučuje web stranicu "Nacionalno udruženje profesionalne i vršnjačke podrške laktaciji za obojene majke" za majke kojima je potrebna podrška za laktaciju. Lactation assistance is available either online or in-person if there is support nearby. Pričanje priča i online zajednice smanjuju stigmu oko PPD-a i promoviraju njegu zasnovanu na vršnjacima. Postpartalni napredak je posebno relevantan za ljude druge boje kože i queer osobe zbog naglaska na kulturnoj kompetenciji.

#### Telefonske linije za pomoć i telefonski intervjui 
Telefonske linije za pomoć, linije za ćaskanje i telefonski intervjui nude trenutnu, hitnu podršku osobama koje doživljavaju postporođajnu depresiju (PPD). Telefonska podrška vršnjaka može biti efikasna u prevenciji i liječenju postporođajne depresije kod žena s visokim rizikom. Utvrđeni primjeri telefonskih linija za pomoć uključuju Nacionalni savez za mentalne bolesti: 800-950-NAMI (6264), Nacionalna linija za prevenciju samoubistava: 800-273-TALK (8255), Međunarodna podrška nakon porođaja: 800-944-4PPD (4773), i Nacionalna telefonska linija SAMHSA: 1-800-662-HELP (4357). Postpartum Health Alliance ima trenutnu liniju za podršku dostupnu 24 sata dnevno, 7 dana u sedmici u San Diegu/San Diego Access and Crisis Line na (888) 724–7240, na kojoj možete razgovarati s majkama koje su se oporavile od postporođajne disfunkcije i obučenim pružateljima usluga.

Međutim, telefonskim linijama za hitne slučajeve može nedostajati kulturna kompetencija koja je ključna za kvalitetnu zdravstvenu zaštitu, posebno za obojene osobe. Pozivanje policije ili hitne pomoći 911, posebno za krize mentalnog zdravlja, smatra se opasnim za mnoge obojene osobe. Kulturno i strukturno kompetentne hitne telefonske linije su ogromna potreba u PPD njezi. Naprimjer, evropske socijalne politike se razlikuju od zemlje do zemlje, za razliku od SAD-a, sve zemlje pružaju neki oblik plaćenog univerzalnog porodiljskog odsustva i besplatne zdravstvene zaštite. Žene iz Evrope prijavile su veće rezultate anhedonije, samookrivljavanja i anksioznosti, dok su žene iz SAD-a prijavile težu nesanicu, depresivne osjećaje i misli o samopovređivanju. Osim toga, postoje razlike u obrascima propisivanja i stavovima prema određenim lijekovima između SAD-a i Evrope, što ukazuje na to kako različite zemlje pristupaju liječenju i njihove različite stigme.

## Također pogledajte
* Preneonatusna depresija
* Razočaranje rodom
* Psihijatrijski poremećaji porođaja
* Seks nakon trudnoće
*Dojenje i mentalno zdravlje
*Depresija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* Postnatal Depression , information from the mental health charity The Royal College of Psychiatrists
* NHS Choices Health A-Z : Postnatal depression
* Postpartum Depression and the Baby Blues - HelpGuide.org

Kategorija:Depresija (raspoloženje)
Kategorija:Društvo
Kategorija:Mentalni poremećaji povezani sa trudnoćom, porođajem ili babinama
Kategorija:Psihologija
Kategorija:Psihijatrija