open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ur

mini|desno|300px|Ruševine Ura

**Ur** je bio stari grad u južnoj Mezopotamiji, blizu gdje je nekad bilo ušće Eufrata i Tigrisa u Perzijski zaljev, i blizu Eridua. Zbog povratka mora nalazište je sada daleko od obale u današnjem Iraku, južno od Eufrata na desnoj obali. Nalazi se blizu grada Nasirijaha, južno od Bagdada, i zove se *Tel el-Mukajar* (arapski: brežuljak izgrađen od bitumena). Nalazište je prepoznatljivo po ruševinama velikog hrama, još uvijek u prilično dobrom stanju. Hram je bio izgrađen za boginju *Nanu*, božicu Mjeseca u Sumerskoj mitologiji, i sastoji se od dva dijela. U donjem dijelu cigle su spojene bitumenom a u gornjem dijelu malterom.
## Historija 
Ur je već bio naseljen u najranijem razdoblju seoskog naseljenja u južnoj Mezopotamiji, Ubaidskom razdoblju. Međutim, čini se da je bio napušten za neko vrijeme. Historičari vjeruju da se to desilo zato što se mijenjala klima: od prilično kišovite, do sušne u 3. mileniju p. n. e. Tim slijedom su se mala poljoprivredna sela Ubaid kulture spojila u veća naselja zbog potrebe za izgradnju velikih centraliziranih natapnih sistema, da bi se preživjela suša. Ur je postao jedno takvo središte, i oko 2600. p. n. e., tokom trećeg Sumarskog ranog dinastijskog razdoblja grad je bio veoma uspješan. Ur se je već tada smatrao svetim *Nani*.

Mjesto Ura je bilo povoljno za trgovinu morem i također za kopnene rute u Arabiju. Mnoge velike grobnice, uključujuči tu grobnicu kraljice *Puabi*, su bile izgrađene. Krajnje, kraljevi Ura su postali stvarni vladari cijelog Sumera. Ovo se je dogodilo tokom prve dinastije Ura, koju je uspostavio kralj Mesanepada. Kraj ove dinastije je bio napad Sargona Akadskog oko 2340. p. n. e. O sljedećoj, drugoj, dinastiji se ne zna puno, jer je grad tada bio u padu.

Treća dinastija je uspostavljena kad je kralj Ur-Namu došao na vlast, vladajući između 2112. p. n. e. i 2094. p. n. e. Tokom njegove vladavine hramovi, uključujući i veliki hram *Nani*, su bili izgrađeni, i poljoprivreda je bila poboljšana kroz navodnjavanje. Njegov zakonik je jedan od najstarijih poznatih dokumenata, stariji čak od Hamurabijovog zakonika. On i njegov nasljednik Šulgi su tokom vladavine smatrani kao bogovi, a i nakon smrti on je ostao junački lik. Treća dinastija je raspala oko 1950. p. n. e. kad su Sumer osvojili Elamiti.

Krajnje i Babilon bi osvojio Ur. U 6. vijeku p. n. e. bilo je novih izgradnji u Uru pod vladavinom Nebukadnezara II od Babilona. Posljednji Babilonski kralj, Nabonidus od Babilonije, je poboljšao glavni hram. Međutim, grad je počeo pad od otprilike 550. p. n. e. i više nije bio naseljen nakon otprilike 500. p. n. e., vjerovatno zbog suše, mjenjanje položaja rijeka, i povratka mora.
## Vanjski linkovi 
* Woolley and the Great Flood
* Treasures from the Royal Tombs of Ur 
* The History of the Ancient Near East
* *Jewish Encyclopedia*: Ur
* City of Ur sa AllAboutArchaeology.org

Kategorija:Historija Iraka
Kategorija:Drevni gradovi
Kategorija:Arheološki lokaliteti u Iraku
Mikroekonomija

**Mikroekonomija** potiče od grčkih riječi micros (mali) i oikonomia (privreda), ona proučava pojedinačne privredne subjekte kao što su domaćinstva, preduzeća i tržišta, kao i odnose među njima.

Znači mikroekonomija proučava pojedinačne subjekte sa stanovišta troškova proizvodnje, formiranja i raspodjele profita, formiranja cijena, proizvodnje i distribucije roba i usluga, pojedinačna tržišta, individualnu štednju i akumulaciju, životni standard i ličnu potrošnju, itd.

Mikroekonomija izučava i donošenje odluka o upotrebi određenih proizvodnih resursa. Proučava se zašto pojednici daju prednost jednom tipu robe ili usluge u odnosu na drugi. Naprimjer zašto pojedinci više vole automobile od motora, te kako na kraju proizvođači odlučuju da li će proizvoditi automobile ili motore. U tom slučaju se istražuju tržišta (automobila i motora) i prilikom njihove usporedbe i usporedbe odnosa ulaganja i profita odlučuje o tome šta će se proizvoditi.

Dakle mikroekonomija proučava svako tržište za svaku robu i pruža šansu za razumijevanje cjelokupnog repro ciklusa proizvodnje, raspodjele i potrošnje u pojedinoj privredi u određenom momentu.

Ekonomisti se obično smatraju mikroekonomistima ili makroekonomistima. Razlika između mikroekonomije i makroekonomije vjerovatno je uvedena 1933. godine od strane norveškog ekonomista Ragnara Frischa, koji je bio ko-dobitnik prvog Nobelove memorijalne nagrade u ekonomskim naukama 1969. godine. Međutim, Frisch zapravo nije koristio izraz "mikroekonomija", već je pravio razlike između "mikro-dinamičke" i "makro-dinamičke" analize na način sličan kako se danas koriste izrazi "mikroekonomija" i "makroekonomija". Prvi poznati slučaj upotrebe izraza "mikroekonomija" u objavljenom članku potiče od Pietera de Wolffa iz 1941. godine, koji je proširio izraz "mikro-dinamika" na "mikroekonomiju".

Ekonomisti se često identificiraju kao mikroekonomisti ili makroekonomisti. Razlika između mikroekonomije i makroekonomije vjerojatno je prvi put uvedena 1933. godine od strane norveškog ekonomiste Ragnara Frischa, su-primaoca prve Nobelove nagrade za ekonomske nauke 1969. godine. Međutim, Frisch nije koristio riječ "mikroekonomija", već je pravio razliku između "mikro-dinamičke" i "makro-dinamičke" analize na način sličan onome kako se danas koriste riječi "mikroekonomija" i "makroekonomija". Prva poznata upotreba termina "mikroekonomija" u objavljenom radu potječe od Pietera de Wolffa 1941. godine, koji je proširio termin "mikro-dinamika" u "mikroekonomiju".

## Osnovni pojmovi u mikroekonomiji 
* Tržište
* Oskudnost
* Efikasnost
* Granica proizvodnih mogućnosti
* Oportunitetni trošak
* Ponuda i potražnja
* Elastičnost

Kategorija:Ekonomija
Allison Mack

**Allison Mack** (Alison Mak) (rođena 29. jula 1982. godine) je njemačko-američka filmska i televizijska glumica. Rođena je u Preezu, u Njemačkoj, ali se preselila u SAD, kada je imala dvije godine. Kada je imala sedam godina, počela je pohađati *The Young Actors Space* školu u Los Angelesu. Trenutno igra ulogu Chloe Sullivan u WB-ovoj seriji *Smallville*. Ona i zvijezda serije, Kristin Kreuk, su postale veoma bliske prijateljice.

Allison je počela glumiti u četvrtoj godini, i to za "Njemačku Čokoladu". Čak je i neko vrijeme bila model, jer je njena majka mislila da "izgleda slatko u odjeći". Njena prva glavna TV uloga je bila u jednoj od epizoda serije WB-a *7th Heaven*, gdje je privukla dosta pažnje, igrajući ulogu djevojke, koja je izvršila samoubistvo.

2000. godine, dobila je uloge u dvije kratke serije: *The Nightmare Room* i *The Opposite Sex*. Što se tiče filmova, u kojima je Allison glumila, ističe se Eric Stoltzov režiserski debi, *My Horrible Year!*, gdje ona glumi djevojku, kojoj ništa ne ide od ruke, kako je napunila šesnaest godina.

## Također pogledajte 
* *Smallville*
* Spisak glumaca i glumica

## Vanjski linkovi 
* Službena web-stranica Allison Mack 
* Fan web-stranica Allison Mack
* Allison Mack Online 
* Allison Mack Fansite

Kategorija:Rođeni 1982.
Kategorija:Američke glumice
Kategorija:Smallville
Kategorija:Biografije, Preez
Kategorija:Živi ljudi
Džemal Hadžiabdić

**Džemal Hadžiabdić**, rođen 25. jula 1953. u Mostaru, je bivši jugoslavenski i bosanskohercegovački nogometaš i trener. U svojoj nogometnoj karijeri nasupao je za Velež i Swansea City. Za reprezentaciju Jugoslavije nastupao je u periodu od 1974. do 1978. te je odigrao 20 utakmica.

## Statistika 
## Reference 
Kategorija:Jugoslavenski nogometaši
Kategorija:Bosanskohercegovački nogometaši
Kategorija:Rođeni 1953.
Kategorija:Biografije, Mostar
Kategorija:Nogometaši Veleža
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 1976.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Bosanskohercegovački sportisti 20. vijeka
Kategorija:Bosanskohercegovački nogometni treneri
Kategorija:Nogometaši Swansea Cityja
Kategorija:Jugoslavenski nogometni reprezentativci
Kategorija:Treneri Al-Ittihada (Džedda)
Kategorija:Jugoslavenski nogometni treneri
Kategorija:Selektori nogometne reprezentacije Katara
Hrvatsko domobranstvo

[mini|Spomenik domobranima na [zagrebačkom groblju Mirogoj.]]
**Hrvatsko domobranstvo**, ili skraćeno *Domobrani*, su najstarija vojna formacija u historiji Hrvata.

## Historija 
### Hrvatsko domobranstvo u Austro-Ugarskoj 
Nakon hrvatsko-mađarskog dogovora 1868., Hrvatski Sabor je 5. decembra donio odluku o formiranju posebne hrvatske vojske u sastavu oružanih snaga Austro-Ugarske Monarhije. Službeni naziv je bio **Carsko Hrvatsko domobranstvo**. Vojnici su nosili sive uniforme sa hrvatskim i carskim znacima. Dijelili su se na:
- hrvatsko-ugarsko domobranstvo i
- austrijsko domobranstvo.
Domobrani su učestvovali u zauzimanju BiH 1878. i u Prvom svjetskom ratu. Najpoznatiji pripadnik domobrana je bio Svetozar Borojević koji je postao feldmaršal austrougarske vojske.

### Hrvatsko domobranstvo u Državi SHS 
U oktobruu 1918. u Zagrebu je stvoreno Narodno vijeće SHS (Slovenaca, Hrvata i Srba). 29. oktobra Hrvatski Sabor je prekinuo sve veze Hrvatske, Slovenije, BiH i Vojvodine s Austro-Ugarskom i od njih je stvorena **Država SHS**. Domobranstvo je bilo službena i jedina vojska te države. Mađarske jedinice su tada pokušale okupirati Međimurje, ali su ih domobranske jedinice pod komandom Slavka Kvaternika potukle i natjerale na povlačenje. Prvog decembra 1918. je proglašeno ujedinjenje Države SHS i Kraljevine Srbije u Kraljevinu SHS (Srba, Hrvata i Slovenaca). Petog decembra vojnici domobranstva su na zagrebačkom trgu bana Jelačića demonstrirali protiv ujedinjenja na što je srpska žandarmerija na njih otvorila vatru i ubila dvadesetoricu. Nove vlasti su donijele odluku o raspuštanju domobranstva, a ljudstvo je utopljeno u nove jugoslavenske jedinice sa srpskim komandnim kadrom.

### Hrvatsko domobranstvo u NDH 
mini|Hrvatski trolist, znak Hrvatskog domobranstva u drugom svjetskom ratu
Drugo domobranstvo, ono u Nezavisnoj Državi Hrvatskoj (NDH) je bilo regularna vojska te države. Dijelilo se na kopnenu vojsku, mornaricu i zrakoplovstvo. Domobrani su nosili stare uniforme iz Austro-Ugarske, ali sa oznakama NDH. 1943. domobranstvo je imalo oko 100.000 pripadnika. Vojnici su bili novačeni od vojnih obveznika sa prostora danšnje Hrvatske, Bosne i Hercegovine, i Srijema. Početkom 1944. domobranstvo i Ustaška vojnica su ujedinjeni u jedinstvenu vojsku, Hrvatske oružane snage.

### Hrvatsko domobranstvo tokom ratova u Hrvatskoj i BiH 
Početkom rata u Hrvatskoj hrvatsko civilno stanovništvo samoinicijativno stvara jedinice **Narodne zaštite** iz koje nastaju jedinice **Zbora narodne zaštite**(**ZNZ**).Nakon formiranja Zbora narodne garde RH (ZNG-RH), regularne vojske, Narodna zaštita je 1991. promijenila ime u *Hrvatsko domobranstvo* i postalo dio Hrvatske vojske kao rezervni sastav.

I tokom rata u BiH neke jedinice HVO-a su nosile naziv "domobranske".

Kategorija:Vojne jedinice Nezavisne Države Hrvatske
Kategorija:Vojna historija Hrvatske
Kategorija:Vojna historija Bosne i Hercegovine
Jacques Chirac

**Jacques René Chirac**, poznatiji kao **Jacques Chirac** (fonetski: *Žak Širak*; 29. novembar 1932 – 26. septembar 2019), bio je francuski političar, koji je od 17. maja 1995. do 16. maja 2007. obavljao dužnost predsjednika Francuske. Obavljao je dužnost premijera od 1974. do 1976. i od 1986. do 1988.

Njegov prethodnik na mjestu predsjednika Francuske bio je François Mitterrand, a naslijedio ga je Nicolas Sarkozy. Chirac je jedina osoba koja je obavljala dužnost premijera Pete republike u dva navrata.

Chirac je bio jedan od najistaknutijih gostiju na proslavi šezdesetogodišnjice pobjede nad fašizmom u Moskvi 2005. godine. Tom prilikom, otkrio je spomenik Charlesu de Gaulleu.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1932.
Kategorija:Umrli 2019.
Kategorija:Biografije, Pariz
Kategorija:Francuski predsjednici
Kategorija:Andorski kneževi (laici)
Kategorija:Francuski premijeri
Annette O'Toole

'''Annette O'Toole''' (Anet O'Tul) (rođena 1. aprila 1952. godine u Houstonu u Texsasu, SAD), je američka plesačica i glumica.

O'Toole je počela glumiti već u mladim danima, gostujući u emisijama kao što su *My Three Sons* (1960), *The Virginian* (1962), *Gunsmoke* (1965) i *The Partridge Family* (1970).

1983. godine dobila je ulogu Lane Lang u filmu Superman III'' iz 1983. godine.

## Također pogledajte 
* Smallville

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1952.
Kategorija:Biografije, Houston
Kategorija:Američke glumice
Kategorija:Superman
Kategorija:Smallville
Kategorija:Živi ljudi
John Schneider

**John Richard Schneider** (rođen 8. aprila 1960. u Mount Kiscou, New York) jest američki glumac i pjevač.

Dostigao je slavu tokom 1980-tih kao "Bo Duke", u američkoj televizijskoj seriji "*The Dukes of Hazzard*", te kao pjevač kantri muzike. Televizijskoj publici je poznat kao Jonathan Kent, "otac" Clarka Kenta u seriji *Smallville*.

Schneider se pojavio u Mini-Seriji *10.5*.

## Također pogledajte 
* Smallville

Kategorija:Američki glumci
Kategorija:Biografije, Mount Kisco
Kategorija:Rođeni 1960.
Kategorija:Živi ljudi
John Glover

mini|desno|John Glover
**John Glover** (rođen 7. augusta 1944. godine u Salisburyu u Marylandu) je američki glumac, najbolje poznat po ulogama negativaca na filmovima i televiziji, uključujući i ulogu Lionel Luthora u seriji *Smallville*.

Od ostalih uloga izdajaju se Bryce Cummings u *Scrooged*, Daniel Clamp u *Gremlins 2: The New Batch*, Zagonetač u *Batman: Animirane Serije* i kao Verad u seriji *Star Trek: Deen Space Nine*, u epizodi "Invasive Procedures".

## Također pogledajte 
* Smallville

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Američki glumci
Kategorija:Rođeni 1944.
Kategorija:Smallville
Smallville (sezona 5)

## Epizode 
# Arrival
# Mortal
# Hidden
# Aqua
# Thirst
# Exposed
# Splinter
# Solitude
# Lexmas
# Fanatic
# Closer
# Reckoning
# Vengeance
# Tomb
# Cyborg
# Hypnotic
# Void
# Fragile
# Mercy
# Fade
# Oracle
# Vessel

## Unutrašnji linkovi 
*Smallville (serija)
*Smallville (sezona 1)
*Smallville (sezona 2)
*Smallville (sezona 3)
*Smallville (sezona 4)
*Smallville (sezona 6)
*Smallville (sezona 7)
*Smallville (sezona 8)

## Reference 
Kategorija:Smallville
Hiroshima

**Hirošima** (jap. 広島市, *Hirošima-ši*) lučki je i industrijski grad na jugozapadu japanskog ostrva Honshū. Ima 1.136.684 stanovnika (2003). Grad je osnovan 1589. godine. Hiroshima je najpoznatija po onome što se dogodilo 6. augusta 1945. godine kada je na taj grad pala prva atomska bomba.

## Atomski napad na Hirošimu 
Prva atomska bomba, *Little Boy*, pala je na industrijski grad Hirošima ujutro 6. augusta 1945. godine u 8 sati i 15 minuta. Bila je to bomba bazirana na uraniju, sa razarajućom moći od 15–16 kilotona TNT-a, iako neki izvori imaju drugačije podatke, ovaj je najčešći. Bomba je imala formu cilindra, 305&nbsp;cm dužine, dijametra 71&nbsp;cm, a bila je teška oko 4 tone (4.000&nbsp;kg), od toga je 60&nbsp;kg bio uranij.

Napad je predvodio pukovnik Paul Tibbets koji je upravljao avionom iz kojeg je bačena bomba na Hiroshimu – Enola Gay. Učestvovalo je 7 aviona tipa B-29. Bomba je bačena sa visine od 10.000 metara, a detonirala je oko 550–580 metara iznad zemlje s ciljem da se dobije maksimalan efekat.

Pretpostavlja se da je između 90.000 i 120.000 stanovnika Hiroshime i okolnih sela nastradalo na licu mjesta u detonacijama ili od posljedica ranjavanja u nekoliko narednih dana.

## Također pogledajte 
* Atomski napad na Hirošimu i Nagasaki

## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt Hirošime 
* Službeni sajt Hirošime  
* Hirošima prije i poslije atomskog napada - interaktivna reljefna karta 

Kategorija:Gradovi u Japanu
Kategorija:Hiroshima
Nagasaki

**Nagasaki** (na japanskom 長崎市; Nagasaki-shi) je grad na ostrvu Kyushu u Japanu. 9. augusta 1945. godine na Nagasaki je izvršen atomski napad, pri čemu je smrtno stradalo između 35.000 i 40.000 ljudi.

## Atomski napad na Nagasaki 
Druga atomska bomba, *Fat man*, pala je na grad Nagasaki 9. augusta u 11 sati i 2 minute prije podne. Ova je bomba imala još jaču razarajuću moć nego prva, cirka 21-25 kilotona TNA-a, a eksplodirala je na oko 500 metara visine. Imala je formu jajeta, cirka 325&nbsp;cm visine, dijametar od 153&nbsp;cm, težina 4 650&nbsp;kg. Ova je bomba bila bazirana na plutonijumu.

Prvobitni cilj napada je bio grad Kokura ali zbog velike oblačnosti i nepogodnih vremenskih prilika, avioni su nastavili prema Nagasakiju pa su bombe bačene na taj grad, iako je oblačnost bila još veća. Druga opcija je bila da se napad odgodi. Pretpostavlja se da je u ovom gradu poginulo između 35.000 i 40 000.ljudi u direktnom napadu ili u nekoliko narednih dana.

Ovaj napad je predvodio major Charles W. Sweeney, u avionu tipa B-29 pod imenom ''Bock's Car''.

## Također pogledajte 
*Atomski napad na Hirošimu i Nagasaki

Kategorija:Gradovi u Japanu
Kategorija:Nagasaki
Kod amidže Idriza

***Kod amidže Idriza*** je bosanskohercegovačka drama snimljena 2004. u režiji Pjera Žalice. Film je bio nominiran 2004. godine za 77. dodjelu "Oskara" kao bosanskohercegovački kandidat u kategoriji za najbolji strani film, ali nije ušao u užu konkurenciju. Sa svojim sporim ritmom, zagasitim ambijentom, "Kod amidže Idriza" je tjeskoban film koji progovara o ratu i patnji, samoći i izgubljenosti dvoje staraca kojima je rat odnio jedinog sina. Glavne uloge tumače Mustafa Nadarević, Senad Bašić, i Semka Sokolović-Bertok. Uloga Sabire jedna je od posljednjih uloga Semke Sokolović Bertok.

## Radnja 
Fuad Memić Fuke, poslije više godina dolazi u kratku posjetu svom amidži Idrizu i amidžinci Sabiri da im popravi bojler. Ispijajući sa njima tradicionalnu kahvu Fuke se suočava sa gluhom samoćom i nezaliječenom boli dvoje starih ljudi koji su izgubili sina u ratu. Za popravku starog i potpuno dotrajalog bojlera potrebno je donijeti dijelove. Obećavajući da će se ubrzo vratiti da dovrši posao, Fuke se sprema za odlazak. No, posjeta se nenadano produžava kada se ispostavi da je akumulator njegovog razvaljenog golfa potpuno prazan i neće da upali. Fuke je prisiljen da provede noć u kući svog amidže. U dugoj neprijatnoj noći, Fuke otkriva težak porodični konflikt koji njegove, ionako nesretne i usamljene rođake, čini još nesretnijim i usamljenijim, a njihov život lišenim bilo kakvog smisla i potreba. Fuke shvata da se nešto mora učiniti. Mehaničar kućnih aparata postaje hirurg ljudskih duša.

## Uloge 
* Senad Bašić – Fuke
* Mustafa Nadarević – Idriz
* Semka Sokolović-Bertok – Sabira
* Emir Hadžihafizbegović – Ekrem
* Jasna Žalica – Buba
* Nada Đurevska – Begzada
* Izudin Bajrović – Izudin
* Enis Bešlagić – mladić iz mahale
* Dragan Marinković – Muhamed
* Sanja Burić – Šejla

## Također pogledajte 
* Bosanskohercegovački filmovi kandidati za nagradu Oscar - Najbolji strani film

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Filmovi iz 2004.
Kategorija:Bosanskohercegovački filmovi
Kategorija:Filmovi u režiji Pjera Žalice
Kategorija:Filmovi na bosanskom jeziku
Kategorija:Bosanskohercegovački dramski filmovi
Gori vatra

***Gori vatra*** je bosanskohercegovačka drama snimljena 2003. godine u režiji Pjera Žalice. Ovo je bio njegov prvi dugometražni film za koji je napisao i scenarij. Radnja se dešava tokom kasnih 1990-ih u poslijeratnom bosanskohercegovačkom gradu Tešnju. Stanovnici grada su zauzeti pripremama oko predstojeće posjete američkog predsjednika Billa Clintona. Grad je preplavljen korupcijom zbog ratnih godina, ali oni rade zajedno na dočeku više od nekoliko dana i pretvaraju se da sve izgleda u redu izvana. Film je 2003. bio bosanskohercegovački kandidat u kategoriji za najbolji strani film na 76. dodjeli "Oskara", ali nije ušao u užu konkurenciju. Na Sarajevskom filmskom festivalu osvojio je nagradu u kategoriji najbolji film.

## Sadržaj 
Bosna i Hercegovina, dvije godine poslije rata. Tešanj, mali, ni po čemu izuzetan gradić - na površini dobri, otvoreni ljudi, skroman, pošten život, pijaca, tradicija i komšiluk. Ali ispod površine: glad, etnička netrpeljivost, kriminal, prostitucija i totalna korupcija.
Onda stiže vijest o skoroj posjeti američkog predsjednika - Bila Klintona gradu, i njegovoj spremnosti da tom prilikom postane počasni građanin i kum općine. Sve se doima kao jasan nagovještaj dolaska boljih dana, dana blagostanja, napretka i sreće. Ali to mora i da se zasluži, u sedam dana sve što nije dobro: kriminal, korupcija, etnička netrpeljivost, mora jednostavno da nestane. Pod nadzorom i uz svesrdnu pomoć posmatrača iz međunarodne zajednice počinje bjesomučna borba za stvaranjem demokratije za sedam dana. U toj trci grad potpuno poludi.

## Uloge 
* Enis Bešlagić – Faruk
* Bogdan Diklić – Zaim
* Saša Petrović – Husnija
* Izudin Bajrović – Mugdim
* Emir Hadžihafizbegović – Stanko
* Jasna Žalica – Hitka
* Almir Čehajić Batko – Osman
* Alban Ukaj – Glavar

## Također pogledajte 
* Spisak filmova
* Bosanskohercegovački filmovi kandidati za nagradu Oscar - Najbolji strani film

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt
* 

Kategorija:Filmovi iz 2003.
Kategorija:Bosanskohercegovački filmovi
Kategorija:Filmovi u režiji Pjera Žalice
Kategorija:Filmovi na bosanskom jeziku
Kategorija:Bosanskohercegovački dramski filmovi
Kategorija:Bosanskohercegovačke komedije
Kategorija:Filmovi s radnjom u Bosni i Hercegovini
Miris dunja

***Miris dunja*** jugoslavenski je igrani dramski film snimljen 1982. u režiji Mirze Idrizovića. Scenarij su napisali reditelj Mirza Idrizović u saradnji sa Zukom Džumhurom i Karelom Valterom. *Miris dunja* snimljen je u produkciji Sutjeska filma. Direktor fotografije bio je Danijal Šukalo, koji je na 29. filmskom festivalu u Puli 1982. godine dobio nagradu  za rad na kameri u filmu. Također na istom festivalu film je osvojio nagradu za najbolji scenarij. Na filmskom festivalu u Moskvi 1983. bio je nominiran za "Zlatnu nagradu". Za muziku je bio zadužen Esad Arnautalić, a montažu Zora Branković.

Radnja filma se dešava u Sarajevu 1941. Zahvaljujući svom prijateljstvu sa nacistima, Sarajevski biznismen se brzo bogati tokom Drugog svjetskog rata. Međutim, njegova opčinjenost jednom Jevrejkom dovest će do tragedije.

## Radnja 
Mustafa (Mustafa Nadarević) se želi u ratnom metežu obogatiti pa se druži, banči i orgija s njemačkim oficirima. Sestra Azra (Nada Đurevska) i brat Ibrahim (Irfan Mensur) potpuno drugačije žive, pomažu ilegalcima i kriju mladu Jevrejku.
Nijemci vrše pretres u Mustafinoj kući, ubiju mu oca Hamdi-bega (Izet Hajdarhodžić), a Jevrejka Luna (Ljiljana Blagojević) uspijeva pobjeći. Ne znajući šta se desilo, Mustafa se vraća s  pijanke i prolazi pored groblja u trenutku kad mu sahranjuju oca. U njemu se nešto lomi i on, neočekivano, ubije njemačkog oficira. Prizor posmatraju Luna i njegov brat koji baca bombu i sam bude ranjen. Bojeći se za život djevojke, moli je da bježi i tako štiti ljubav koja je nikla među njima u surovim danima rata.

## Uloge 
* Mustafa Nadarević - Mustafa
* Ljiljana Blagojević - Luna
* Irfan Mensur - Ibrahim
* Izet Hajdarhodzić - Hamdibeg
* Nada Đurevska - Azra
* Semka Sokolović-Bertok - Esma
* Boro Stjepanović - Alkalaj
* Špela Rozin - Marija
* Branko Đurić - Storm
* Zijah Sokolović - Huso Mujagin
* Pavle Vuisić - Jozo
* Zaim Muzaferija - Pekar
* Živko 'Žika' Ristić - Efraim
* Miroljub Leso - Boro
* Vera Margetić - Zora 

## Snimanje 
Film je vjerna slika nacističke okupacije glavnog grada Bosne i Hercegovine u Drugom svjetskom ratu, potkrijepljena stvarnim pričama i sudbinama. Prema izjavama glumice Nade Đurevske, dio filma sniman je na Kovačima, najviše u jednoj kući, gdje je i danas prepoznatljiv taj ambijent. Posljednja scena "Mirisa dunja" snimljena je na groblju na Kovačima. Cijeli film je rađen na različitim lokacijama u Sarajevu, od Baščaršije do Ilidže.

## Zanimljivosti 
* Đurevska se prisjeća snimanja filma: 
* Na setu ovog filma se Nada Đurevska se sprijateljila s Irfanom Mensurom i Ljiljanom Blagojević.

## Kritike 
## Također pogledajte 
*Film
*Spisak filmova

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Bosanskohercegovački filmovi
Kategorija:Jugoslavenski filmovi
Kategorija:Filmovi u režiji Mirze Idrizovića
Branko Đurić

**Branko Đurić**, poznatiji kao **Đuro**, bosanskohercegovački je glumac, komičar, režiser i dramski pisac.

Završio je Akademiju za glumu u Sarajevu 1988. Stekao je slavu na područjima bivše Jugoslavije zahvaljujući humorističkom serijalu *Top lista nadrealista*, koji se prikazivao od 1984. do početka 1990-ih. Đuro je postao nešto kao oličenje bosanskog naroda, prije svega zahvaljujući njegovom naglasku i slengu. Talent je iskazao i u muzici, a bio je pjevač i svirač u nagrađivanoj sarajevskoj rock grupi Bombaj štampa kao i jedan od osnivača alternativne muzičke grupe SCH.

U augustu 1992. nekoliko mjeseci nakon početka rata u Bosni i Hercegovini napušta rodno Sarajevo i odlazi u Sloveniju, gdje radi u pozorištu, na televiziji i filmu.
Glumio je u filmu Ničija zemlja koji je osvojio brojne nagrade među kojima su: Oscar za najbolji strani film, Zlatni globus za najbolji strani film, te nagrada Kanskog filmskog festivala za najbolji originalni scenarij. Na Sarajevskom filmskom festivalu film je bio dobitnik nagrade za najbolji film kao i nagradu publike. Branko Đurić je odigrao brojne sporedne uloge u poznatim filmovima poput: Miris dunja, Dom za vješanje, Kuduz, Bal-Kan-Kan, U zemlji krvi i meda i Montevideo, vidimo se. Također je stvorio komercijalno uspješnu i od strane kritike priznatu humorističnu seriju Naša mala klinika, koja je iznjedrila čitavu franšizu sa slovenskim, hrvatskim i srbijanskim kolegama.
Njegov režiserski prvijenac, *Kajmak i marmelada*, postigao je ogroman uspjeh u Sloveniji.

Godine 2004. na sceni Pozorišta mladih u Sarajevu premijerno je izvedena predstava *Šta ćemo sad*, prema njegovom tekstu. Član je Evropske filmske akademije, a živi i radi u Ljubljani. Supruga mu je Tanja Ribič, također glumica, s kojom ima dvije kćeri. Ima i sina iz prvog braka.

## Filmografija 
*1986 – *Ovo malo duše*
*1989 – *Dom za vješanje*
*1989 – *Kako je propao rokenrol*
*1989 – *Kuduz*
*1989 – *Najbolji*
*1990 – *Ovo malo duše*
*2001 – *Ničija zemlja*
*2003 – *Kajmak i marmelada*
*2003 – *Mali svet*
*2009 – *Trijaža (2009)*
*2011 – *Traktor, ljubav i rokenrol*
*2011 – *Cat Run*
*2021 – *Deset u pola*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Rođeni 1962.
Kategorija:Bosanskohercegovački glumci
Kategorija:Slovenski glumci
Kategorija:Novi primitivizam
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovački rok-muzičari
Kategorija:Živi ljudi
Otac na službenom putu

***Otac na službenom putu*** priča je o dječaku kroz čiju se svijest i osjećanja prelamaju burne 1950-e. Vrijeme u kojem živi nije naklonjeno ni njemu ni njegovom ocu, zaposlenom u Ministarstvu rada. Splet intriga dovodi oca u zatvor. On je jedan od ondašnjih uhapšenika čija krivica nikad nije utvrđena. Žrtva je vremena u kojem se Jugoslavija, odupirući se naletu staljinističkog dogmatizma, našla u situaciji da počini greške. Dječak postaje svjedok mnogih konfliktnih situacija. Nikad neće otkriti amidžinu ulogu u očevom hapšenju, a neće saznati ni to da je žena koja mu je poklonila toliko željenu nogometnu loptu prouzrokovala nesreću njegove porodice.

## Uloge 
* Moreno D'E Bartolli kao Malik
* Miki Manojlović kao Mehmed Meša Zolj
* Mirjana Karanović kao Senija Sena Zolj
* Mustafa Nadarević kao Zijah Zijo Zulfikarpašić
* Mira Furlan kao Ankica Vidmar
* Predrag Laković kao kućepazitelj Franjo
* Pavle Vuisić kao dedo Muzafer
* Slobodan Aligrudić kao Ostoja Čekić
* Eva Ras kao Ilonka Petrović
* Aco Đorčev kao dr. Ljahov
* Emir Hadžihafizbegović kao mlađi ujak
* Zoran Radmilović kao pilot
* Jelena Čović kao Nataša
* Tomislav Gelić kao brijač Hamdo
* Davor Dujmović kao brat Mirza

## Nagrade i nominacije 
* Američka filmska akademija, 1985, nominacija za najbolji strani film
* Kanski filmski festival, 1985, najbolji film

## Također pogledajte 
* Hronološki spisak bosanskohercegovačkih filmova
* Hronološki spisak jugoslavenskih filmova

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Filmovi iz 1985.
Kategorija:Bosanskohercegovački filmovi
Kategorija:Jugoslavenski filmovi
Kategorija:Filmovi na srpskohrvatskom jeziku
Kategorija:Filmovi u režiji Emira Kusturice
Kategorija:Politički dramski filmovi
Kategorija:Dobitnici Zlatne palme
Kategorija:Filmovi s radnjom u Sarajevu
Kategorija:Filmovi s radnjom u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Filmovi s radnjom u Jugoslaviji
Edinburgh

**Edinburgh** (škotski galski: *Dùn Èideann*), drugi je najveći grad u Škotskoj, a također je njen glavni grad.

Grad se nalazi na istočnoj obali centralne nizije na južnoj strani Firth of Fortha.
Edinburgh je glavni grad Škotske od 1437. god. i sjedište je škotske samoupravne vlade. Stari i Novi Grad su stavljeni na UNESCO-ovu listu 1995.

Edinburgh ima 448.624 stanovnika.

Grad je poznat po najvećem festivalu scenskih umjetnosti na svijetu, kao i po festivalu u Ulici Hogmanay. U vrijeme umjetničkih festivala populacija se udvostručuje.

Edinburgh je jedno od glavnih svjetskih odredišta, koje privlači približno 13 miliona posjetilaca godišnje.
## Svjetska baština 
Stari i novi grad Edinburga su 1995. godine uvršteni na listu UNESCO-ove svjetske baštine.

U Edinburgu je jasno vidljiv kontrast između srednjovjekovnog Starog grada i planiranog Novog grada. Kombinacija ova dva karakteristična gradska pejzaža, od kojih je svaki od izuzetnog istorijskog i arhitektonskog interesa,  stvara izvanredan urbani pejzaž..

Stari grad je još uvijek prepoznatljiv po obrascu "riblje kosti" i uskih prelaza, koji polaze od najduže ulice, s osjećajem zatvorenog prostora.

Novi grad je izgrađen između 1767. i 1890. godine kao zbir sedam novih zasebnih cjelina, izgrađenih sukcesivno jedna iza druge, što je postao standard za Škotsku i šire u urbanizmu širom Evrope.

## Reference 
Kategorija:Edinburgh
Kategorija:Gradovi u Škotskoj
Kategorija:Gradovi u Ujedinjenom Kraljevstvu
Kategorija:Svjetska baština u Ujedinjenom Kraljevstvu
Kuduz

***Kuduz*** je jugoslavenski dramski film snimljen 1989. godine u režiji Ademira Kenovića i u produkciji Bosna filma. Scenarij su zajednički napisali Abdulah Sidran i Ademir Kenović. Muziku je komponovao Goran Bregović a u filmu se također može čuti pjesma "Žute dunje" u izvođenju Indexa. Ovaj film je inspirisan istininitom pričom o Junuzu Keči, posljednjem bosanskom odmetniku.

## Radnja 
Ovo je priča o tragičnoj ljubavi. Ona se odvija u tmurnom socijalnom okruženju gradskih periferija. Badema, zavodljiva lokalna djevojka, upoznaje se sa Bećirom Kuduzom koji je upravo izišao iz zatvora. Niti razlika u godinama niti činjenica da Badema ima djevojčicu (ne znajući ko joj je otac) ne sprečava ih da budu zajedno, ali svako sa svojim sopstvenim planovima. Kuduz sanja da pokrene svoju vlastitu građevinsku firmu, dok Badema želi da radi u lokalnom kafiću gdje je zabavno i nije nikad dosadno.

Ali Badema, očito je pomalo naivna, i nije dobra domaćica. Međutim, Kuduz je čovjek kojeg prati tragedija, razdiran od ljubavi, strasti i ljubomore. Njih dvoje se prepiru i zatim se mire, onda se opet sukobljavaju pa se ponovo vraćaju jedno drugom i tako se priča razvija dok ne dostigne svoj neizbježan tragičan kraj. I sve bi to bilo krajnje banalno i nevažno da nije činjenice da iza ove tragedije leži čista, prava ljubav dvoje ljudi koji su pronašli jedni druge u ovom okrutnom svijetu: Kuduz i Bademina petogodišnja kćerkica Amela.

## Uloge 
* Slobodan Ćustić – Bećir Kuduz
* Snežana Bogdanović – Badema
* Božo Bunjevac – Salem Pilav
* Branko Đurić – Alija Goro
* Mustafa Nadarević – policajac Šemso
* Ivana Legin – djevojčica Amela
* Radmila Živković – Anđa
* Boro Stjepanović – Rudo
* Sena Mustajbašić
* Saša Petrović – Daidža
* Amina Begović
* Haris Burina – Anđin muž

## Nagrade 
* Snežana Bogdanović – najbolja glumica – Zlatna Arena (Filmski festival u Puli)
* Abdulah Sidran i Ademir Kenović - prva nagrada za najbolji scenarij (Festival filmskog scenarija u Vrnjačkoj Banji)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Bosanskohercegovački filmovi
Kategorija:Jugoslavenski filmovi
Kategorija:Filmovi iz 1989.
Kategorija:Filmovi u režiji Ademira Kenovića
Sedam svjetskih čuda

mini|200px|Sedam svjetskih čuda
**Sedam svjetskih čuda**, koja su poznata i kao sedam drevnih svjetskih čuda uključuju, po redoslijedu gradnje:

* Velika piramida u Gizi
* Viseći vrtovi u Babilonu (Semiramidini viseći vrtovi)
* Zeusov kip u Olimpiji
* Artemidin hram u Efesu
* Mauzolej u Halikarnasu
* Kolos s Rodosa
* Svjetionik u Aleksandriji (Faros)

Prvo spominjanje ideje da se sastavi jedna ovakva lista se veže za Herodota (oca historije) još u 5. vijeku p. n. e. Kasnije je grčki historičar, Kalimakus od Sirene, napisao knjigu koja se, pretpostavlja se, zvala "Kolekcija čuda po svijetu". Nažalost, rukopis ove knjige je uništen zajedno sa uništenjem Aleksandrijske biblioteke.

Međutim, prema Rolandu Goocku prvi spisak čuda je sačinio grčki pjesnik Antipatros iz Sidona između 150. i 120. godine p. n. e. Nije poznato ni to da li se pjesnik vlastitim očima uvjerio u ljepote sedam drevnih čuda, ali to ga nije omelo u tome da sastavi spisak. Odlučio se samo za građevine koje su postojale u njegovo doba, npr. (Kula Babilonska je u to doba već bila srušena). Interesantno je da je, iako je bio Grk, izostavio Akropolis u Atini, jednu od građevina kojima se divimo i dan danas.

Zašto je riječ baš o sedam čuda, a ne o nekom drugom broju, zavisilo je o simboličnom značenju broja **sedam** za ljude tadašnjeg doba. Kasnije su mnogo puta za razne druge građevine davani epiteti "osmog čuda svijeta".

Interes za Antiku i ove građevine nanovo je pobuđen tek u 16. vijeku sa Martenom de Vosom (1532-1603) i Athanasiusom Kircherom iz Fulde. Također su svoj doprinos u ponovnom skretanju pozornosti na ove građevine dali umjetnik Maerten van Heemskerck i Johann Fischer von Erlach sa svojom *Historijom arhitekture*. Inače pojam čuda svijeta je i nastao tek tada. Grci su te građevine nazivali sedam znamenitosti *(ta hepta theamata)*.

Danas arheolozi rasvjetljavaju neke od misterija koje su vijekovima bile pratnja drevnim građevinama.

Za njihove graditelje one su predstavljale slavljenje religije, mitologije, umjetnosti, moći i nauke. Za nas one odražavaju mogućnost čovječanstva da prilagode okolinu svojim potrebama gradeći monumentalne građevine od kojih neke i danas odolijevaju vremenu.

Od pobrojanih drevnih čuda samo su piramide u Gizi još uvijek čitave. Od ostalih građevina ostali su predlošci, umanjene kopije, ili čak ni to, već možemo rekonstruisati njihov izgled samo po nepotpunim pričama ili stiliziranim slikama na novčićima.

## Nova čuda 
Zbog nestanka 6 antičkih čuda, 8. jula 2007. izabrano je novih sedam čuda:

* Kineski zid
* Koloseum (Rim)
* Tadž Mahal (Indija)
* Machu Picchu
* Kip Krista Iskupitelja (Brazil)
* Chichén Itzá

## Reference 
* Seven Wonders of the World - Wikipedia na engleskom
* Roland Goock: *Sva čuda svijeta* (Marijan tisak d.o.o. 2005.)

Kategorija:Arheologija
Velika Morava

mini|desno|300px|Karta vodotoka rijeke Morave
**Velika Morava** ili samo **Morava** jeste rijeka u Srbiji. Duga je 221&nbsp;km i nastaje spajanjem Zapadne i Južne Morave. Kod Smedereva se ulijeva u Dunav. Ime joj se izvodi od rimskog imena "Margus". Južna Morava tako se zove "Angrus", a Zapadna Morava "Brongus".

Morava je, osim toga, karakteristično geografsko ime za područja koja nastanjuju Slaveni (vidi Moravsku).

### Sliv i pritoke Velike Morave 
Slivu Velike Morave, ukoliko se izuzmu Zapadna i Južna Morava sa svojim pritokama, pripada više od deset rijeka. To su Jasenica, Lepenica, Lugomir, Crnica, Ravanica, Belica, Jovanovačka rijeka, Resava, Rača, Osaonica, Kalenićka rijeka... Površina sliva Velike Morave je 6126&nbsp;km2, dok je površina cjelokupnog moravskog sliva čak 37444&nbsp;km2, ili nešto više od trećine površine Srbije. Ujedno je sliv Velike Morave najplodnije i najgušće naseljeno područje uže Srbije koje po njoj i nosi ime – Pomoravlje.

## Također pogledajte 
* Zapadna Morava
* Južna Morava

## Reference 
Kategorija:Rijeke u Srbiji
Irski jezik

**Irski jezik** pripada gojdelskoj grupi tzv. otočnog ogranka keltskih jezika. Govori se u Irskoj, Sjevernoj Irskoj i u iseljeničkim grupama u SAD-u.

Razvio se od vrste keltskog jezika koji je bio u upotrebi u Irskoj negdje između velikih antičkih keltskih migracija i 4. vijeka prije nove ere. Stari irski jezik, matični jezik Iraca kada počinje historijski period u 6. vijeku naše ere, najranija je varijanta keltskih jezika i najraniji od svih matičnih evropskih jezika sjeverno od Alpa, u čijim pisanim izvorima još postoje. Godine 1366. evropska vlada je donijela niz zakona (Statutes of Kilkenny) kako bi sačuvala irski jezik: Englezima je bilo zabranjeno da nose irsku odjeću, pričaju matični jezik i da međusobno sklapaju brak. Podučavanje irskog jezika bilo je zabranjeno od Engleza kako bi Irci bili primorani poštovati britanske zakone.

Čak sve do 1999. bilo je cenzure kada je riječ o upotrebi keltskog irskog jezika na internetu. Tipkanje na ovom jeziku bilo je zabranjeno jedan kraći period na forumima America Online's (AOL) Irish Heritagea. Ove vijesti su čak dospjele do časopisa i web sajtova i naravno svih irskih novina štampanih u SAD-u. To je izazvalo revolt mnogih korisnika, pogotovu onih rođenih u Irskoj, koji su zatvorili svoje korisničke naloge.

Iako njime ne govori mnogo ljudi, približno 1% stanovnika Irske još tečno govori ovim keltskim jezikom. Takođe, postoje i novine i sajtovi ekskluzivno na ovom jeziku.

Tradicionalno, Irci upotrebljavaju samo 18 slova:
* 5 samoglasnika - a, e, i, o, u
* 13 suglasnika - b, c, d, f, g, h, l, m, n, p, r, s, t
Ostala slova upotrebljavaju se u stranim riječima, matematici, naučnim izrazima i dr.


Kategorija:Gojdelski jezici
Kategorija:Flektivni jezici
Kategorija:Jezici u Irskoj
Kategorija:Jezici u Ujedinjenom Kraljevstvu
Kategorija:Ugroženi jezici u Evropi
Ovo malo duše

***Ovo malo duše*** je dramski film snimljen 1987. u režiji Ademira Kenovića a po scenariju Ranka Božića. Muziku je komponovao Esad Arnautalić.

## Radnja 
Priča o sazrijevanju dječaka u jednom zabačenom selu u Bosni, neposredno nakon 1945. godine. Obični događaji, kako  smiješni, tako i tužni, smjenjuju se sa slikama prepunim nostalgije za nečim toliko bliskim, a toliko nedostižnim. Sve se odvija u okviru radničke porodice  koja ima troje djece.Mati kao stub kuće se razboljela i ubrzo umire, a porodica se teško prilagođava na novu situaciju ...

## Uloge 
* Branko Đurić – Ibrahim
* Boro Stjepanović – Poštar
* Zaim Muzaferija – Jusuf
* Saša Petrović – Latif
* Snježana Sinovčić – Hanifa
* Davor Janjić – Nihad
* Branka Bajić – Senada

## Kritike 
## Također pogledajte 
*Film
**Spisak filmova

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Bosanskohercegovački filmovi
Kategorija:Jugoslavenski filmovi
Kategorija:Filmovi u režiji Ademira Kenovića
Kategorija:Filmovi iz 1987.
Muzej Jevreja Bosne i Hercegovine

mini|desno|250px|Unutrašnjost muzeja jevreja
**Muzej Jevreja Bosne i Hercegovine** (Il Kal Grandi -Veliki hram, ili Il Kal Vježu -Stari hram ili Stara sinagoga) jest dio Muzeja Sarajevo smješten u prostoru nekadašnjeg Starog hrama, u najstarijoj sinagogi u Bosni i Hercegovini. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, na sjednici održanoj od 7. do 11. oktobra 2003. donijela je odluka da se Muzej Jevreja proglasi za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik.

## Historija 
Sagrađen je 1580. kada je rumelijski begler-beg Sijavuš-paša dao novac da se izgradi jedan veliki stambeni objekat za Jevreje Sefarde, koji su 1566. godine protjerani iz Španije, došli u Sarajevo i donijeli svoje običaje i jedan od najznačajnijih rukopisa iz 15. vijeka – sarajevsku Hagadu.
Na mjestu tadašnje Sijavuš-pašine daire ili Velike avlije otpočelo se sa gradnjom. Do kraja 16. vijeka u prostoru Velike avlije nastaje prva sinagoga, Stari jevrejski hram. Građevina je teško oštećena u požarima 1697. i 1788. godine. Nakon brojnih teškoća i dobijanja dozvole osmanskih vlasti za obnovu 1794, sinagoga je obnovljena 1821. Posljednja molitva čula se šest dana nakon aprilske okupacije Sarajeva 1941.

Za vrijeme Drugog svjetskog rata, sinagoga je pretvorena u zatvor, a potom u magacin. Od 1966, nakon restauracije, sinagoga je Muzej Jevreja Bosne i Hercegovine. Dokumenti i pokretni predmeti u muzeju svjedoče o životu i stvaralaštvu naroda koji ima značajnog udjela u ukupnoj historijskoj slici Bosne i Hercegovine.
## Opis 
Objekat Stari jevrejski hram u Sarajevu je četvorougaona građevina, orijentiran u pravcu sjever-jug. Ukupna dužina iznosi 23,17 m na zapadnoj strani, dok je dužina druge strane 20,87 m. Širina objekta na južnoj strani  je 10,87 m, dok je širina na sjevernoj strani 11,62 m. U sklopu objekta, sa južne i istočne strane hrama, je kaldrmisano dvorište koje je sa svih strana zatvoreno, dijelom velikim zidovima od pritesanog kamena, a dijelom zidovima samog hrama. Na uzdužnoj strani zida smještene su niše. U dvorište se ulazi sa tri strane, a sva vrata su široka, dvokrilna, od željeza.

Sinagoga je građena od pritesanog i polupritesanog kamena, a debljina zidova iznosi 110&nbsp;cm.  Aneks na sjevernoj strani je izgrađen 1909. godine, a zidovi su od cigle debljine 40 i 48&nbsp;cm. Unutrašnji prostor je podijeljen u tri broda koji su međusobno odvojeni stupovima.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Muzej Sarajeva

Kategorija:Građevine u Sarajevu
Kategorija:1580. u arhitekturi
Kategorija:Muzeji osnovani 1966.
Kategorija:Sinagoge u Sarajevu
Kategorija:Nacionalni spomenici u Sarajevu
Kategorija:Jevreji u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Muzeji u Sarajevu
Zdenko Runjić

**Zdenko Runjić** (Garčin, 26. oktobar 1942. - Krapinske Toplice, 27. oktobar 2004.), bio je hrvatski kompozitor zabavne muzike 20 stoljeća.

Njegova porodica je porijeklom iz Dalmacije, ali su zbog ratnih okolnosti i opće gladi, njegova majka odselila u Slavoniju, gdje je Zdenko i rođen. Po oslobođenju 1945. porodica se vraća u Split, gdje Runjić završava osnovnu i srednju tehničku školu. Na Elektrotehničkom fakultetu u Splitu 1967. godine diplomirao je elektroniku. Službeno nije posjedovao muzičko obrazovanje. Od 1960. do 1976. godine, te od 1979. do 1992. godine bio je muzički urednik Radio Splita, od 1970. do 1974. godine bio je direktor izdavačke kuće MEI-INTERFEST (koja je izdavala ploče Splitskog festivala), a od 1988. do 1992. bio je umjetnički direktor Festivala zabavne muzike u Splitu. Od 1993. osniva i vlastiti festival "Melodije hrvatskog Jadrana", smotru najvećih hitova, koja se 2003. ponovo vraća na matičnu splitsko-festivalsku pozornicu na Prokurativi, pod okrilje Splitskog festivala, čiji je Runjić direktor naredne dvije godine. Najznačajniji izvođači njegovih pjesama su: Oliver Dragojević, Tereza Kesovija, Mišo Kovač, Josipa Lisac, Ibrica Jusić, Goran Karan, Meri Cetinić, "Novi fosili", "Magazin", Doris Dragović, Jasna Zlokić i drugi. Najveću suradnju ostvario je s Oliverom Dragojevićem za koga je napisao nešto manje od 200 pjesama, dok ih je ukupno napisao oko 700.

Njegove najpoznatije pjesme su: "Galeb i ja", "Skalinada", "Sunčane fontane", "Rusticana", "Dalmatinko", "Oprosti mi, pape", "Vjeruj u ljubav", "Poeta", "Malinkonija", "Četiri stađuna", "Lastavica", "Jubin te, jubin", "Potraži me u predgrađu", "Kapetane moj", "Oluja", "Diridonda", "Nadalina", "Piva klapa ispo´ volta", "Prozor kraj đardina", "Vagabundo" i druge. Runjićeva pjesma "Galeb i ja" smatra se najljepšom pjesmom Splitskog festivala, a njegova "Skalinada" postala je neslužbena himna cijele Dalmacije.

Dobitnik je mnogobrojnih priznanja. Samo tokom saradnje s Oliverom Dragojevićem na festivalu Split osvojio je 23 prve nagrade, od kojih 12 nagrada publike, te 11 nagrada stručnog ocjenjivačkog suda. Godine 1998. nagrađen je Porinom za životno djelo.

Zdenko Runjić je bio i uspješan poduzetnik, a njegova izdavačka kuća "Skalinada" vrlo brzo postala je zapažena izdavačka kuća u Hrvatskoj, koja je osim festivalskih nosača zvuka "Melodija Jadrana" publicirala i "Tonikine" izvođače Tončija Huljića.

Dana 27. oktobra 2004. Runjić je umro od moždanog udara dok se oporavljao od posljedica srčanog udara u Krapinskim Toplicama. Iza njega je ostao veliki opus pjesama, koje njegova kćerka Ivana Runjić redovno prezentira publici u sklopu "Runjićevih večeri" u Splitu, često u novim i zanimljivim izvedbama i aranžmanima.

Kategorija:Rođeni 1942.
Kategorija:Umrli 2004.
Kategorija:Hrvatski kompozitori
Kategorija:Biografije, Slavonski Brod
Liješanj

**Liješanj** je naseljeno mjesto u gradu Zvorniku, Bosna i Hercegovina. Naselje Liješanj na jugu graniči rijekom Drinjačom, a sa sjeveroistoka se nalazi planina Grkinja. Na sjeverozapadu su naselja Kamenica i Glodi.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt grada Zvornika
Safet Oručević

**Safet Oručević** (Mostar, 30. maj 1955) bosanskohercegovački je političar i privrednik. Popularnost postiže tokom i poslije rata u Bosni i Hercegovini, i to u periodu 1994–2002, kad je bio gradonačelnik i dogradonačelnik Mostara. Učestvovao je u obnovi Mostara, ujedinjenju i pomirenju građana tog grada i unaprijedio životne uvjete Mostaraca.

Dobitnik je nagrade za mir "Mahatma Gandhi". Pokretač je i direktor neprofitabilne organizacije Centar za mir i multietničku saradnju. To je prva organizacija u regiji koja je Nelsonu Mandeli 2005. uručila Nagradu za mir.

Sa kompanijom u Beču usko posluje s brojnim austrijskim i američkim kompanijama, kao što su PORR, OMV, Vatech Hydro i druge. Danas se bavi izgradnjom i prodajom stambeno-poslovnih nekretnina i energetskim projektima u jugoistočnoj Evropi. Osim toga, bio je vlasnik i komercijalne televizije TV1 (današnji O kanal), kao i grupacije internet portala: *vijesti.ba*, *24sata.info*, *biznis.ba*, *energetika.ba*, *cuvajzdravlje.ba*.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1955.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Mostar
Kategorija:Bosanskohercegovački privrednici
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Gradonačelnici Mostara
Kategorija:Političari Stranke demokratske akcije
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Jensen Ackles

**Jensen Ross Ackles** rođen je  1. marta 1978. godine u Dallasu, Texas, SAD. Jensen Ackles je američki televizijski glumac.

## Karijera 
Ackles vjerovatno je najpoznatiji po svojoj ulozi Erica Bradya NBC-ove sapunice *Naši najbolji dani* od 1997 do 2000. godine. Uloga mladog fotografa donijela mu je, 1998. godine, nagradu za najboljeg muškog pridošlicu u seriji.Nakon što je napustio seriju *Naši najbolji dani*, Ackles se preselio u Vancouver, te se pridružio glumačkoj ekipi serije *Anđeo tame*, u kojoj je glumio lik po imenu *Alec*. Radio je na toj seriji, ubijeđen od strane Jamesa Camerona i glavne glumice, Jessicae Albe, od 2001 do 2002. godine. 2003. godine, nekoliko se puta pojavio, kao C.J., u hit seriji televizijske mreže WB, ''Dawson's creek*.
2004. godine, Ackles vratio se u Vancouver, gdje je dobio jednu od glavnih uloga u široko poznatoj seriji WB-a, *Smallville*, koja govori o Clarku Kentu u vremenu, kada je bio tinejdžer. Njegov lik, Jason Teague, izlazi sa Clarkovom bivšom djevojkom, Lanom Lang, koju glumi Kristin Kreuk.
Ackles vratit će se na televizijske ekrane u novoj WB-ovoj naučno-fantastičnoj seriji *Lovci na natprirodno'', u ulozi Deana Winchestera.

### Filmovi 
### Serije 
### Video igre 
### Kao režiser 
### Kao producent 
## Vanjski linkovi 
* JRAUnlimited.com
* Jensen Ackles web stranica

Kategorija:Režiseri
Kategorija:Američki glumci
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Rođeni 1978.
Kategorija:Amerikanci porijeklom iz Engleske