Teritorijalno širenje Bosne u doba Tvrtka I Kotromanića

mini|300p|desno|Teritorijalno širenje Bosne u doba Tvrtka I Kotromanića
Teritorijalnopolitički razvoj srednjovjekovne Bosne u doba Tvrtka I Kotromanića izraz je rastućeg i planirano vođenog unutrašnjeg ekspanzionizma koji je usmjeren na slabosti susjeda rezultirao najvećim opsegom bosanske feudalne države. Tvrtko I je teritorij Bosne proširio na područje gornjeg Podrinja, Polimlja, Raške, Huma i Dalmacije i time je pretvorio Bosnu u najmoćniju južnoslavensku državu.

## Historija 
Tvrtko I Kotromanić je naslijedio svoga strica ban Stjepana II Kotromanića 1353. godine na položaj bosanskog bana. Svoju vladavinu je započeo u drukčijim prilikama i okolnostima. Početak njegove vladavine je obilježilo nezadovoljstvom bosanske vlastele koja se bunila i protivila protiv banske prevlasti. Također, ugarski kralj Ludovik I je zahtijevao od Tvrtka I da mu na ime ženinog miraza ustupi Hum, zapadno od Neretve. Kralj Ludovik I je 1363. godine pokušao zavladati Bosnom kad je došlo do otvorenog oružanog sukoba u kojem vojska Tvrtka I izlazi kao pobjednik. Tri godine kasnije bosanska vlastela je uspjela privremeno Tvrtka svrgnuti sa prijestolja, ali već naredne godine on uspostavlja vlast, nakon čega nastupa političko-ekonomski vrhunac Bosne.

Najznačajnija teritorijalna širenja izvršena su na jugoistoku Bosne. U savezu sa srpskim oblasnim gospodarom knezom Lazarom Hrebeljanovićem bosanski ban Tvrtko I Kotromanić je porazio srpskog oblasnog gospodara župana Nikolu Altomanovića 1373. i podijelio njegove posjede. U granice Bosne pripojene su oblasti gornjeg Podrinja sa Pivom, Tarom, te srednjim i donjim Polimljem. Poslije toga, osvojio je primorske župe Trebinje, Konavle i Dračevice proširivši granice Bosne na Boku kotorsku. Na širokom području time je Tvrtko stekao veći broj trgova, utvrda i tvrđava. Taj dio tečevina Tvrtko I je dodijelio Pavlovićima i Kosačama, odnosno porodicama koji su najviše doprinijeli teritorijalnim proširenjima. 

Dana 26. oktobra 1377. godine Tvrtko I se krunisao za "*kralja Srbljima i Bosni i Primorju i Zapadnim stranama*", uzdižući Bosnu u rang kraljevine. Nije pouzdano sigurno gdje se Tvrtko krunisao. Do sada se smatrala da je njegovo krunisanje obavljeno u manastiru Mileševo u Raškoj, ali nedavna istraživanja su pokazala da se on okrunio u mjestu Mile, kod Visokog, i to od djeda Crkve bosanske.

Poslije smrti ugarskog kralja Ludovika I u ugarsko-hrvatskoj državi započela je borba između Anžujaca i Luksemburgovaca za prijestolje, što je dovelo do slabljenja kraljevske moći. U stanju feudalne anarhije, kralj Tvrtko I je uz podršku pobunjene hrvatske vlastele osvojio značajne dijelove Dalmacije. Prvo je formirao savez sa slavonskim plemićima Ivanišem i Pavlom Horvatom, srpskim knezom Lazarom Hrebeljanoviće, te je u julu 1387. godine osvojio Klis, a u decembru iste godine Ostrovicu i Nin. Godine 1389. (u drugim izvorima 1390). Tvrtko I osvaja skoro sve dalmatinske gradove. Najprije je osvojen Knin, a potom Split (2. juna), Trogir (8. juna), Šibenik (11. juna), a poslije toga otoci Hvar, Brač i Korčula. Poslije toga, kraljevska titula Tvrtka I je glasila: "*po milosti Božijoj slavni kralj Raške, Bosne, Dalmacije, Hrvatske i Primorja*."

Teritorijalno širenje je završeno Tvrtkovom smrću u martu 1391. godine. Njegovi nasljednici nisu uspjeli sačuvati ranije osvojeni teritorij i sve do pada Bosne 1463. godine obilježila je stagnacija i gubljenje ranije osvojenog teritorija. 

## Reference 
Kategorija:Politička historija srednjovjekovne Bosne