Rečenica

**Rečenica** je skup riječi kojim prenosimo neku obavijest, informaciju. Rečenica je osnovna obavijesna (komunikacijska) jedinica. Njeni glavni dijelovi su subjekat i predikat. Rečenice se po značenju dijele na **upitne**, **uzvične** i **izjavne**. Po sastavu se dijele na: proste, proširene i složene.

## Značenje rečenica 
Rečenica kojom kažemo da nešto jest ili nije naziva se **izjavna rečenica**. Na njenom kraju obično dolazi tačka.

*Djevojčica bere cvijeće na livadi.*
*Vrijedni dječak Samir piše zadaću.*
*Mi sutra idemo na izlet.*

Rečenica kojom se nešto pita zove se **upitna rečenica**. Na njen kraj stavlja se upitnik.

*Hoćeš li s nama danas u grad*?
*Možeš li mi posuditi olovku?*
*Gdje je moja lopta?*

Rečenica kojom se dodatno naglašava sadržaj ili emocionalni odnos prema sadržaju (odobravanje, čuđenje, nezadovoljstvo, radost, ljutnja itd.) zove se **usklična (uzvična) rečenica**. Na njen kraj stavlja se uskličnik.

*Ura, pobijedili smo!*
*Joj, past će mi dijete s krova!*
*Kako sam se prestrašila!*

## Sastav rečenica 
Rečenice koje imaju samo subjekat i predikat jesu **proste rečenice**.

*Pas laje.*
*Kiša pada.*
*Cvijet miriše.*

Rečenice koje osim subjekta i predikata imaju barem jedan dodatak koji stoji uz subjekat ili predikat jesu **proširene rečenice**.

*Ljut pas ljutito laje u vrtu.*
*Dosadna kiša umorno pada nad Sarajevom.*
*Crven cvijet miriše po poljanama.*

**Složene rečenice** jesu one koje imaju barem dva predikata. Dijele se na *nezavisno složene* i *zavisno složene*. Nezavisno složene nastaju nizanjem i sklapanjem, a zavisno složene uvrštavanjem.

### Nezavisno složene (koordinirane) rečenice 
1. **Sastavne** (kopulativne) rečenice
Veznici: *i, pa, te, ni, niti*

2. **Rastavne** (disjunktivne) rečenice
Veznik: *ili, bilo (volja)*

3. **Suprotne** (adverzativne) rečenice
Veznici: *a, ali, nego, već, samo, kad*

4. **Isključne** rečenice
Veznici: *samo, samo što, tek, tek što, jedino, jedino što, osim, osim što (van, do, nego)*

5. **Zaključne**:
Veznici: *dakle, zato, stoga, pa, s obzirom na to*

*Rečenični niz* takva je nezavisnosložena rečenica u kojoj se rečenice nižu bez veznika:
*Otišao je u pozorište, pogledao predstavu, vratio se veseo.*

### Zavisno složene (subordinirane) rečenice) 
Zavisnosložene rečenice jesu one u kojima je jedna (su)rečenica uvrštena u gramatičko ustrojstvo druge (su)rečenice. Ona rečenica u čije se gramatičko ustrojstvo uvrštava druga rečenica zove se glavna rečenica, a ona koja se uvrštava i koja ovisi o glavnoj zove se zavisna rečenica (*klauza*).

Prema mjestu uvrštavanja, zavisna rečenica može biti:
# Predikatska – uvrštava se u glavnu rečenicu na mjesto predikata i prema njoj se odnosi kao imenski predikat prema svome subjektu.
# Subjekatska – uvrštava se u glavnu rečenicu na mjesto subjekta i odnosi se prema njoj kao subjekat prema svom predikatu.
# Objekatska – uvrštava se u glavnu rečenicu na mjesto objekta i prema njoj se odnosi kao objekat prema svome glagolu.
# Adverbijalna (priložne)- uvrštava se u glavnu rečenicu na mjesto priloške oznake i odnosi se prema njoj kao priloška oznaka prema svom predikatu.
# Atributska – uvrštava se u glavnu rečenicu na mjesto atributa i odnosi se prema njoj kao atribut prema svojoj imenici ili zamjenici.

Adverbijalne rečenice mogu se dodatno podijeliti s obzirom na službu koju imaju u odnosu na glavnu rečenicu. Adverbijalna rečenica može se uvrstiti u glavnu na mjesto priloških oznaka vremena, mjesta, načina, namjere, uzroka, pogodbe, posljedice, dopuštanja. Prema tome, adverbijalna rečenica može biti:
# vremenska
# mjesna
# načinska
# namjerna
# uzročna
# pogodbena
# posljedična
# dopusna

Kategorija:Gramatika