Košarka na Olimpijskim igrama

**Košarka na Olimpijskim igrama** za muškarce je u programu konstantno od 1936. Prije nego što je uključena u sportove u kojima se dijele medalje, košarka je bila demonstracijski sport 1904. Ženska košarka na programu je od 1976.

Sjedinjene Američke Države daleko su najuspješnija zemlja u olimpijskoj košarci, osvojivši 17 od 20 turnira na kojima su učestvovale, uključujući sedam uzastopnih titula od 1936. do 1968. Ženska reprezentacija SAD-a osvojila je osam titula u deset nastupa, uključujući sedam titula u nizu od 1996. do 2020. Od postojećih država samo je još Argentina bila olimpijski pobjednik računajući i mušku i žensku konkurenciju. Kad je riječ o bivšim državama, zlatnu medalju osvajale su reprezentacije Sovjetskog Saveza i Jugoslavije te Ujedinjeni tim.

Izvršni odbor Međunarodnog olimpijskog komiteta 9. juna 2017. objavio je da će od 2020. olimpijski sport biti i košarka 3x3 u obje konkurencije.

## Historija 
Košarku je izumio James Naismith u Springfieldu (Massachusetts) 1891. Za nekoliko decenija postala je popularna u Sjedinjenim Američkim Državama kao dvoranski sport. Popularnost se proširila svijetom, pa je 1932. u Ženevi osnovana Međunarodna košarkaška federacija (FIBA).

### Američka dominacija 
Djelomično zahvaljujući trudu Phoga Allena, trenera univerzitetskog tima Kansas Jayhawksa, prvi olimpijski košarkaški turnir organiziran je na Igrama 1936. u Berlinu na vanjskim teniskim terenima. Medalje je ekipama dodijelio Naismith. Prema tadašnjim olimpijskim pravilima, svi igrači bili su amateri. Turnir je od sljedećih Igara (1948) premješten u dvorane. Reprezentacija SAD-a dokazala je da je dominantna, osvojivši prvih sedam olimpijskih turnira do 1968, ne izgubivši nijednu utakmicu. Amerikancima je bilo zabranjeno u reprezentaciju zvati profesionalce iz NBA lige, pa su slali igrače iz univerzitetskih ekipa. Neke druge zemlje slale su svoje najbolje igrače s obzirom na to da je FIBA neke od njih klasificirala kao "amatere", koji su igrali za džeparac umjesto za plaću.

### München i poslije 
Pobjednički niz Amerikanaca okončan je 1972. u Münchenu u jednoj od najkontroverznijih utakmica u historiji, kad ih je Sovjetski Savez pobijedio u borbi za zlatnu medalju s poenom razlike.

SAD je ponovo osvojio zlato 1976, a srebro je drugi put otišlo Jugoslaviji, koja je u polufinalu pobijedila SSSR. Jugoslaveni su četiri godine kasnije u Moskvi, u odsustvu SAD-a, koji je bojkotirao Igre, osvojili i zlato, postavši treća reprezentacija s titulom olimpijskog pobjednika, pobijedivši ponovo SSSR u polufinalu i Italiju u finalu. Amerikanci su vratili zlato na svom terenu 1984, savladavši u finalu Španiju, a u odsustvu SSSR-a, koji je uzvratio bojkot. Sovjeti su drugi put osvojili zlato 1988, pobijedivši SAD u polufinalu i Jugoslaviju u finalu.

### Era profesionalaca: nova dominacija SAD-a 
Pojava "amaterskih sportista" sponzoriranih od države u zemljama Istočnog bloka ugrozila je ideologiju čistog amaterizma, dovodeći samofinansirane amatere iz zapadnih zemalja u teži položaj. Sovjetski Savez slao je timove sastavljene od sportista koji su svi na papiru bili studenti, vojnici ili radnici u nekoj profesiji, ali u stvarnosti plaćeni od države da igraju u dobro razvijenoj ligi s modernim sportskim objektima i treniraju tokom cijele godine. U aprilu 1989, pod vodstvom generalnog sekretara Borislava Stankovića, FIBA je odobrila pravilo koje dozvoljava igračima iz NBA lige da se takmiče na međunarodnim turnirima, uključujući Olimpijske igre. Na Igrama 1992. američki "Dream Team" osvojio je zlato s prosječnom razlikom 44 poena po utakmici i bez pozivanja ijednog tajm-auta. Nedugo prije toga, uslijed političkih promjena i disolucije država, reprezentacije SSSR-a i Jugoslavije prestale su postojati, ali su neke njihove nasljednice nastavile biti među najjačima. Dvije od njih, Hrvatska i Litvanija (tim redom), osvojile su srebro i bronzu.

SAD je odbranio zlato 1996. i 2000, ali s manje dominantnom igrom nego 1992. Otkad je igračima iz NBA lige dozvoljeno nastupati na Igrama, one u Atlanti 1996. bile su jedini slučaj da grad domaćin Igara ima i NBA ekipu (Hawkse). SR Jugoslavija osvojila je srebro u Atlanti, a Francuska u Sydneyju, dok je Litvanija nastavila svoj bronzani niz zauzevši treće mjesto oba puta.

Prekid nove dominacije SAD-a dogodio se u Atini 2004, kada su Amerikanci jedva ušli u polufinale, nakon poraza od Portorika i Litvanije u grupnoj fazi; u polufinalu ih je porazila i Argentina, koja je na kraju osvojila i zlato, nadigravši Italiju u finalu i postavši četvrta reprezentacija s titulom olimpijskog pobjednika.

Amerikanci su se regrupirali 2008, savladavši aktualnog svjetskog prvaka, Španiju, u žestokom finalu, dok su Argentinci pobijedili Litvance u utakmici za bronzu. Amerikanci i Španci ponovo su se sreli u finalu 2012, s istim ishodom, samo što je ovog puta prednost SAD-a na kraju bila najmanja u historiji. Na sljedećim igrama SAD je još jednom odbranio zlato, porazivši Srbiju u reprizi finala Svjetskog prvenstva 2014, prethodno izbacivši Španiju, koja se nakon dva srebra ovog puta zadovoljila bronzom. Amerikanci su osvojili titule i 2020. u Tokiju i 2024. u Parizu, produživši svoj niz na pet uzastopnih zlatnih medalja, odnosno na osam od posljednjih devet turnira.

### Žene 
Prvi ženski turnir održan je 1976. Sovjetski Savez dobio je pet utakmica zaredom, postavši inauguralni olimpijski pobjednik. Na sljedeća dva turnira nastupilo je šest reprezentacija svrstanih u jednu grupu; na prvom je SSSR odbranio zlato, dok je SAD bojkotirao Igre, a na drugom je slavio SAD, savladavši u finalu Južnu Koreju, dok je SSSR uzvratio na bojkot. U Seoulu 1988. turnir je proširen na osam reprezentacija, a Amerikanke su odbranile titulu protiv Jugoslavije. U Barceloni 1992. Ujedinjeni tim, sastavljen od igračica iz republika tada već bivšeg SSSR-a, nadigrao je Kinu u borbi za zlato. U Atlanti 1996. turnir je dobio format s 12 reprezentacija u dvije grupe; Amerikanke su otad "pomele" svaki turnir, dobivši 61 utakmicu zaredom. U Tokiju 2020. format je promijenjen, pa se igralo u tri grupe s po četiri ekipe.

## Dvorane 
*  Berlin 1936: Reichsportfeld, Berlin
*  London 1948: Harringay Arena, Harringay
*  Helsinki 1952: Teniski dom i Egzibicijska dvorana II, Helsinki
*  Melbourne 1956: Kraljevska izložbena galerija, Melbourne
*  Rim 1960: Mali dom sportova i Dom sportova, Rim
*  Tokio 1964: Nacionalna sportska dvorana Yoyogi, Tokio
*  Mexico City 1968: Dom sportova, Mexico City
*  München 1972: Dvorana "Rudi Sedlmayer", München
*  Montréal 1976: Centar "Étienne Desmarteau" i Montrealski forum, Montréal
*  Moskva 1980: Dom sportova CSKA i Olimpijski stadion, Moskva
*  Los Angeles 1984: The Forum, Inglewood
*  Seoul 1988: Jamsil Arena, Seoul
*  Barcelona 1992: Olimpijski paviljon, Badalona
*  Atlanta 1996: Forbes Arena i Georgia Dome, Atlanta
*  Sydney 2000: The Dome i Super Dome, Sydney
*  Atina 2004: Dvorana Helliniko i Olimpijska dvorana "Nikos Galis", Atina
*  Peking 2008: KSC Wukesong, Peking
*  London 2012: Olimpijska košarkaška arena i O2 Arena, London
*  Rio de Janeiro 2016: Carioca Arena 1 i Omladinska arena, Rio de Janeiro
*  Tokio 2020: Saitama Super Arena, Saitama
*  Pariz 2024: Bercy (Pariz) i Stadion "Pierre Mauroy" (Villeneuve-d'Ascq)
*  Los Angeles 2028: Crypto.com Arena, Losanđeleski konvencijski centar (Los Angeles) i Intuit Dome (Inglewood)
*  Brisbane 2032: Centar za dvoranske sportove (Brisbane) i Centar za dvoranske sportove Sunshine Coast (Kawana Waters)

*Napomena: O2 Arena za vrijeme igara bila je poznata kao "Nor. Greenwich Arena" zbog olimpijskih propisa o korporativnim sponzorstvima lokacija događaja.*

## Kvalifikacije 
Do 2012. kvalifikacijski proces sastojao se od tri faze:
# jedna ekipa (u obje konkurencije) kvalificira se kao aktuelni svjetski prvak;
# sedam ekipa u muškoj i pet u ženskoj konkurenciji kvalificira se kroz svoja kontinentalna prvenstva;
# tri ekipe u muškoj i pet u ženskoj konkurenciji kvalificiraju se kroz svjetski kvalifikacijski turnir, u kojem se najbolje ekipe koje se nisu kvalificirale kroz svoje zone takmiče za preostala mjesta.

Osim toga, ekipa domaćina automatski se kvalificira.

Za Igre 2020. muške kvalifikacije imale su novi sistem. Sedam ekipa kvalificiralo se direktno sa Svjetskog prvenstva 2019: po dvije najbolje iz Evrope i obje Amerike te najbolja iz Afrike, Azije i Okeanije. Sljedećih 16 najboljih ekipa s Mundobasketa te po još dvije iz svake konfederacije, ukupno 24, igralo je kvalifikacijske turnire. Bile su podijeljene u četiri grupe s po šest ekipa, a pobjednici grupa izborili su plasman na olimpijski turnir. Kontinentalna prvenstva više neće biti korištena za olimpijske kvalifikacije.

## Muški turniri 
## Nastupi po konfederacijama 
Ovo je sažetak najboljih nastupa svake konfederacije na svakom turniru.

### Zemlje učesnice 
;Napomene
: NOK nije bio članica MOK-a
: kao  Kina od 1936. do 1956.
: dio  Jugoslavije od 1936. do 1988.
: takmičili se u sastavu  Sovjetskog Saveza od 1952. do 1988.
: kao  Zapadna Njemačka od 1968. do 1988.
: dio  u 1992.
: sada  Srbija, kao  od 1936. do 1991,  od 1992. do 2002. i  od 2003. do 2006.
: dio  Jugoslavije od 1936. do 1988.
: dio  Malezije 1964.
: Sovjetski Savez odlučio je ne učestvovati 1936. i 1948.
: dio  Čehoslovačke od 1920. do 1992.

### Pobjednici neslužbenih ili demonstracijskih turnira 
* 1904:  Buffalo German YMCA
* 1924:  London Central YMCA

## Ženski turniri 
### Nastupi po konfederacijama 
Ovo je sažetak najboljih nastupa svake konfederacije na svakom turniru.

#### Zemlje učesnice 
#### Napomene 
: NOK nije bio član MOK-a
: takmičila se kao dio  Sovjetskog Saveza od 1952. do 1988.
: dio  1992.
: dio  Čehoslovačke od 1920. do 1992.
: kao  Zair od 1984. do 1996.
: dio "Jugoslavije" od 1976. do 2000. i "Srbije i Crne Gore" 2004.

## Tabele medalja 
### Ukupno 
Države poredane po ukupnom broju osvojenih medalja (muškarci i žene).

* Reprezentacije Sovjetskog Saveza i SFR Jugoslavije ugašene su od 1992. Nijedna ekipa nije naslijedila njihove rezultate.
* Srbija je nasljednik rezultata SR Jugoslavije / Srbije i Crne Gore.

### Muškarci 
* Reprezentacije Sovjetskog Saveza i SFR Jugoslavije ugašene su od 1992. Nijedna ekipa nije naslijedila njihove rezultate.
* Srbija je nasljednik rezultata SR Jugoslavije / Srbije i Crne Gore.

### Žene 
#### Napomene 
: NOK nije bio članica MOK-a
: takmičili se u sastavu  Sovjetskog saveza od 1952. do 1988.
: dio  u 1992.
: dio  Čehoslovačke od 1920. do 1992.
: kao  Zair od 1984. do 1996.
: dio  Jugoslavije od 1976. do 1988.

* Reprezentacije Sovjetskog Saveza i SFR Jugoslavije ugašene su od 1992. Nijedna ekipa nije naslijedila njihove rezultate.
* Srbija je nasljednik rezultata SR Jugoslavije / Srbije i Crne Gore.

## Omjer pobjeda i poraza 
### Muški turnir 
### Ženski turnir 
## Rekordi 
*Nakon OI 2024.*

### Najbolji strijelci 
*Nakon OI 2024.*

#### Muškarci 
MOK ne priznaje rekorde za košarku iako ih FIBA priznaje.

#### Žene 
## Također pogledajte 
* Košarka u kolicima na Paraolimpijskim igrama

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 2012 London Olympic Basketball Tournament Coverage, *fiba.com*
* Olympic Basketball Medal count, *fiba.com*
* All-time men's results
* All-time women's results


Kategorija:Sportovi na LJOI