Radislav Krstić

**Radoslav Krstić** (rođen 15. februara 1948) srpski je ratni zločinac i bivši aktivni general Vojske Republike Srpske (VRS).

Bio je zamjenik komandanta VRS-a, a kasnije načelnik štaba Drinskog korpusa od oktobra 1994. do 12. jula 1995. Unaprijeđen je u čin general-majora u junu 1995, a komandu nad Drinskim korpusom preuzeo je 13. jula 1995.

Krstić je 1998. optužen od Međunarodnog krivičnog suda za bivšu Jugoslaviju u Hagu za ratne zločine u vezi sa genocidom nad oko 8.000 bošnjačkih ratnih zarobljenika i civila 11. jula 1995. tokom genocida u Srebrenici – prvog genocida u Evropi od Drugog svjetskog rata. Krstić je 2. augusta 2001. postao prvi čovjek kojeg je Tribunal osudio za genocid i osuđen na 46 godina zatvora. On je bio tek treća osoba koja je ikada osuđena prema Konvenciji o sprečavanju i kažnjavanju zločina genocida iz 1948. Kazna je naknadno skraćena na 35 godina zatvora kada je žalbeni sud potvrdio manju optužbu za pomaganje i podržavanje genocida.

## Karijera 
Prema svjedočenju na suđenju, Krstić je prvo raspoređen u sarajevski garnizon od 1972. do 1981, gdje je pohađao srednju vojnu školu "Josip Broz Tito". Njegov prvi zadatak bio je komandir voda u ovoj srednjoj vojnoj školi. Bio je i komandir čete i komandir voda svoje klase tokom maturske godine. Krstić se sjeća Sarajeva kao jedinstvenog u Jugoslaviji po duhu zajedništva među etnički raznolikom populacijom.

#### Upozorenja UN o "sigurnoj zoni" 
Krstić je 15. augusta 1994. imenovan za načelnika štaba Drinskog korpusa gdje je radio sa svojim zamjenom kako bi ga upoznao sa njegovim ulogama i funkcijom do 1. septembra, a zatim je radio sa bivšim načelnikom Generalštaba kojeg će zamijeniti da bi naučio svoju novu dužnost do 28. septembra. Potom je upoznat s operacijama ARBiH koje su dolazile iz pravca Tuzle, Živinica, Kladnja i Olova protiv srpskih civila. Njegov prethodnik ga je također informirao i rekao mu da su, uprkos statusu zaštićene zone Srebrenici i Žepi i obavezama koje proizilaze iz sporazuma o demilitarizaciji, snage 28. brdske divizije Istočnobosanskog korpusa u Srebrenici i Žepi i da su iz Tuzle i Kladnja ili direktno iz Sarajeva nabavljali više oružja pored lakog ili pješadijskog naoružanja koje su već imali.

#### Povreda minom 
Dana 29. decembra 1994. godine, prilikom pregleda rasporeda snaga u Kladnju i Olovu, Krstić je nagazio na minu i teško je ranjen. Prevezen je u vojnu bolnicu na Sokocu gdje mu je 3. januara amputirana desna noga ispod koljena. U vojnoj bolnici u Meljinama boravio je do kraja marta 1995. kada je prebačen na VMA u Beogradu, gdje je ostao do kraja aprila 1995. Na zahtjev je otpušten iz vojne bolnice i ostao na par dana sa porodicom u Kosovskoj Mitrovici, prije nego što se sa suprugom vratio u Bosnu da se javi svojim ljekarima na Sokocu i Vlasenici na dalje liječenje. Podvrgavao se terapiji naizmjenično u Sokocu i Vlasenici do sredine maja 1995, kada se vratio na službenu dužnost. Bilo je gubitaka sa obje strane, ali je Drinski korpus ostvario teritorijalne osvajanje opština Kalesija i Osmaci, a nakon četiri dana borbi, 2. korpus je vraćen na prvobitne položaje. Istočnobosanski korpus je tada koncentrisao svoje snage na pravcu Tuzla-Zvornik, međutim, i nakon uspostavljanja mostobrana na rijeci Spreči, probio je linije VRS-a i uništio sela Markovica, veći dio Osmače i cijelo selo Zelena. Zatim je 28. divizija 2. korpusa zauzela sela Višnjicu i Rječice, gdje je napala Glavni štab VRS iz pravca Banje Lučice i Krivaca. Ova teritorija je držana do 26. juna, kada je Drinski korpus učvrstio odbranu i uspio zaustaviti, a zatim odbaciti ARBiH nazad na početne položaje. Direktiva je dalje opisala potrebu da se "što prije završi fizičko odvajanje enklava Srebrenica i Žepa, sprečavajući ravnomjernu komunikaciju između pojedinaca“ između dvije enklave. Planiranim i promišljenim borbenim dejstvima stvoriti nepodnošljivu situaciju potpune nesigurnosti, bez nade u dalji opstanak i život stanovnika Srebrenice ili Žepe.

Operativni cilj je bio da se "iznenadnim napadom razdvoje i smanje vojne snage u enklavama Srebrenica i Žepa", kao i "[da] poboljša taktički položaj snaga u dubini područja i stvori uslove za eliminaciju enklava." Vjeruje se da su operacije u ovu svrhu zapravo počele tri mjeseca prije napada u aprilu 1995.

Izviđanje je vršeno sa isturenog komandnog mjesta na Pribićevac, Bešića Brdo i površinski kop Bračan. Potom je Drinski korpus zatražio da VRS obezbijedi saradnju 65. zaštitnog motorizovanog puka, kao i 1. i 2. podrinjske lake pješadijske brigade. Iznenadno rasplamsavanje žestokog otpora ARBiH prema svim pravcima VRS-a odgodilo je početak operacije za nekoliko dana, a resursi su koncentrisani na ponovno preuzimanje teritorije izgubljene u ovim napadima.

Krstić se tada navodno obavezao da će ljudi iz Bratunačke brigade pomoći u egzekucijama na Ekonomiji Branjevo i u Domu Pilica. Napadali bi na liniji Podravanje-Orlov Kamen, Zlovrh i dalje do Žepe.

Dana 13. jula izvrešene su pripremne mjera koje su uključivale obilaženje terena za preostale pripadnike 28. divizije, organiziranje minskih grupa za otkrivanje minskih polja i izvođenje operacija razminiranja, uklanjanje prepreka na putevima unutar zaštićenog područja, kao i putevima između jedinica i stacionara područja za Operaciju Žepa. U ovom kraju su se dogodila i brojna pogubljenja vezanih zarobljenika. Dana 19. jula presretnut je sljedeći razgovor između Krstića i zamjenika komandanta 1. zvorničke pješadijske brigade generala Dragana Obrenovića:

**RK**: Jesi li to ti, Obrenoviću?
**DO**: Da.
**RK**: Krstić ovdje.
**DO**: Kako ste generale?
**RK**: Ja sam super, a ti?

**DO**: Zahvaljujući tebi i ja sam.
**RK**: Bravo, šefe. A kakvo je tvoje zdravlje?
**DU**: Dobro je, hvala Bogu, dobro je.
**RK**: Radite li dole?
**DO**: Naravno da radimo.
**RK**: Dobro.
**DU**: Uspjeli smo uhvatiti još nekoliko, bilo na nišanu ili u minama.
**RK**: Ubijte ih sve, do vraga.
**DO**: Sve, sve ide po planu. Da.
**RK**: Ni jedan ne smije ostati živ.
**DO**: Sve ide po planu. Sve.
**RK**: Bravo, šefe. Vjerovatno nas Turci slušaju. Neka slušaju, majku im jebem.
**DO**: Da, neka ih.

I pored toga što je izgubio dio svojih snaga u prelasku u operacije proširenja na području Alibegovca i Kaka, ujutro 17. jula počeo je marš na Žepu, a nekoliko dana kasnije napad je bio u punom zamahu. Napad je u početku bio usporen zbog karakteristika terena duž osovina napada. Žepa je pala pod VRS 1. augusta 1995.

#### Unapređenje u komandanta Drinskog korpusa 
Generali Mladić i Tolimir pridružili su se Krstiću na isturenom komandnom mjestu u Krivaci na dan početka napada na Žepu i obavijestili ga da će on (Krstić) uskoro preuzeti dužnost komandanta korpusa. Otprilike sedmicu kasnije, nakon što je istureno komandno mjesto premješteno u Godjenje, Mladić je naredio Krstiću da ode u restoran u blizini Han Pijeska kako bi preuzeo Živanovićevo mjesto komandanta korpusa. Upriličena je svečana ceremonija, nakon koje je Krstić obavio neke prelazne dužnosti i nakratko posjetio svoju porodicu u Kosovskoj Mitrovici.

## Također pogledajte 
* Genocid u Bosni i Hercegovini

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1948.
Kategorija:Biografije, Vlasenica
Kategorija:Generali Vojske Republike Srpske
Kategorija:Oficiri Jugoslavenske narodne armije
Kategorija:Osuđeni pred Haškim tribunalom
Kategorija:Ratni zločinci u ratu u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Srbi iz Bosne i Hercegovine osuđeni za ratne zločine
Kategorija:Srbi iz Bosne i Hercegovine osuđeni za zločine protiv čovječnosti
Kategorija:Srbi iz Bosne i Hercegovine osuđeni za genocid