Cerebralna hipoksija

**Cerebralna hipoksija** je oblik hipoksije (smanjena opskrba kisikom), koja posebno uključuje mozak; kada je mozak potpuno lišen kisika, to se naziva *cerebralna anoksija*. Postoje četiri kategorije cerebralne hipoksije; To su, po rastućem redoslijedu težine: difuzna cerebralna hipoksija (DCH), fokalna cerebralna ishemija, moždani infarkt i globalna cerebralna ishemija. Produžena hipoksija izaziva smrt neuronskih ćelija putem apoptoza, što rezultira hipoksijskim oštećenjem mozga.

Slučajevi totalne deprivacije kisikom nazivaju se "anoksija", koja može biti hipoksijskog porijekla (smanjena dostupnost kisika) ili ishemijskog porijekla (deprivacija kisika zbog poremećaja protoka krvi). Ozljeda mozga kao posljedica deprivacije kisika, bilo zbog hipoksijskih ili anoksijskih mehanizama, općenito se naziva **hipoksijsko/anoksijska ozljeda** (**HAI**). **Hipoksično-ishemijska encefalopatija** (**HIE**) je stanje koje se javlja kada je cijeli mozak lišen adekvatne opskrbe kisikom, ali deprivacija nije potpuna. Iako je HIE u većini slučajeva povezana s deprivacijom kisika kod novorođenčeta zbog asfiksije pri rođenju, može se javiti u svim dobnim skupinama i često je komplikacija srčanog zastoja.

## Znaci i simptomi 
[thumb|[ CT-snimak kod osobe nakon generalizirane hipoksije.]]
Mozgu je potrebno otprilike 3,3 ml kisika na 100 g moždanog tkiva u minuti. U početku, tijelo reagira na smanjeni kisik u krvi preusmjeravanjem krvi u mozak i povećanjem cerebralnog protoka krvi. Protok krvi može se povećati i do dvostruko u odnosu na normalan, ali ne više. Ako je povećani protok krvi dovoljan da zadovolji potrebe mozga za kisikom, tada se neće pojaviti nikakvi simptomi.
Međutim, ako se protok krvi ne može povećati ili ako udvostručeni protok krvi ne riješi problem, počet će se pojavljivati simptomi cerebralne hipoksije. Blagi simptomi uključuju poteškoće sa složenim zadacima učenja i smanjenje kratkoročnog pamćenja. Ako se nedostatak kisika nastavi, doći će do kognitivnih poremećaja i smanjene motoričke kontrole.

Objektivna mjerenja težine cerebralne hipoksije zavise od uzroka. Zasićenost krvi kisikom može se koristiti za hipoksijsku hipoksiju, ali je uglavnom besmislena kod drugih oblika hipoksije. Kod hipoksijske hipoksije, zasićenost od 95–100% se smatra normalnom; 91–94% se smatra blagom, a 86–90% umjerenom. Sve ispod 86% se smatra teškom.

Cerebralna hipoksija se odnosi na nivoe kisika u moždanom tkivu, a ne u krvi. Oksigenacija krvi obično će izgledati normalno u slučajevima hipemijske, ishemijske i histoksične cerebralne hipoksije. Čak i kod hipoksijske hipoksije, mjerenja u krvi su samo približan vodič; nivo kisika u moždanom tkivu će zavisiti od toga kako se tijelo nosi sa smanjenim sadržajem kisika u krvi.

## Uzroci 
Cerebralna hipoksija može biti uzrokovana bilo kojim događajem koji ozbiljno ometa sposobnost mozga da prima ili obrađuje kisik. Ovaj događaj može biti unutrašnji ili vanjski za tijelo. Blagi i umjereni oblici cerebralne hipoksije mogu biti uzrokovani raznim bolestima koje ometaju disanje i oksigenacija krvi. Teška astma i razne vrste anemije mogu uzrokovati određeni stepen difuzne cerebralne hipoksije. Drugi uzroci uključuju status epilepticus, rad u okruženjima bogatim dušikom, izron iz duboke vode, letenje na velikim visinama u bez pritiska kabina bez dodatnog kisika, i intenzivne vježbe na velikim visinama prije aklimatizacije.

Teška cerebralna hipoksija i anoksija obično su uzrokovane traumatskim događajima kao što su gušenje, utapanje, davljenje, udisanje dima, predoziranje lijekovima, gnječenje traheje, astmatični status i šok. Također se rekreativno samoizaziva u igri nesvjestice i u erotskom gušenju.
* Tranzitorni ishemijski napad (TIA) se često naziva "mini-moždani udar". Američko udruženje za srce i Američko udruženje za moždani udar (AHA/ASA) su poboljšali definiciju tranzitornog ishemijskog napada. TIA se sada definira kao prolazna epizoda neurološke disfunkcije, uzrokovane fokalnom ozljedom mozga, kičmenom moždinom ili retinskom ishemijom, bez akutnog infarkta. Simptomi TIA mogu se riješiti u roku od nekoliko minuta, za razliku od moždanog udara. TIA dijele istu osnovnu etiologiju kao i moždani udari; poremećaj cerebralnog protoka krvi. TIA i moždani udari se manifestiraju istim simptomima kao što su kontralateralna paraliza (suprotna strana tijela od zahvaćene moždane hemisfere) ili iznenadna slabost ili utrnulost.TIA može uzrokovati iznenadno zamračenje ili gubitak vida, afaziju, nerazgovijetan govor i mentalnu konfuziju. Simptomi TIA obično nestaju u roku od 24 sata, za razliku od moždanog udara. Povreda mozga se može javiti i kod TIA koja traje samo nekoliko minuta. Prisustvo TIA je faktor rizika za eventualni moždani udar.
* Tihi moždani udar je moždani udar koji nema nikakve vanjske simptome, a pacijent obično nije svjestan da je imao moždani udar. Uprkos nedostatku prepoznatljivih simptoma, tihi moždani udar i dalje uzrokuje oštećenje mozga i izlaže pacijenta povećanom riziku od većeg moždanog udara u budućnosti. U opsežnoj studiji iz 1998. godine, procijenjeno je da je više od 11 miliona ljudi u Sjedinjenim Državama doživjelo moždani udar. Otprilike 770.000 ovih moždanih udara bilo je simptomsko, a 11 miliona su bili prvi tihi MRI infarkti ili krvarenje. Tihi moždani udari obično uzrokuju lezije koje se otkrivaju upotrebom neurosnimanja kao što je fMRI. Rizik od tihog moždanog udara povećava se s godinama, ali može uticati i na mlađe odrasle osobe. Čini se da žene imaju povećan rizik od tihog moždanog udara, pri čemu su hipertenzija i trenutno pušenje cigareta predisponirajući faktori.

### Pre– i postneonatusno
Hipoksijsko-anoksijski događaji mogu uticati na fetus u različitim fazama fetusnog razvoja, tokom porođaja i u postneonatusnom periodu. Ponekad čak i dojenče koje je još u maternici može pokazivati znakove HIE ili druge hipoksijksko-ishemijske povrede. Fetusni distres je jedan od najčešćih znakova HIE ili drugog događaja koji uzrokuje nedostatak kisika.. Drugi problemi tokom trudnoće mogu uključivati preeklampsiju, gestacijski dijabetes, dijabetes majke sa vaskularnim bolestima, kongenitalne fetalne infekcije, zloupotrebu supstanci/alkohola, tešku fetusnu anemiju, srčane bolesti, malformacije pluća ili probleme s protokom krvi u posteljicu.

Problemi tokom porođaja mogu uključivati okluziju, torziju ili ispadanje pupčane vrpce, rupturu posteljice ili maternice, prekomjerno krvarenje iz posteljice, abnormalni položaj fetusa kao što je karlični položaj, produžene kasne faze porođaja ili vrlo nizak krvni pritisak kod majke. Problemi nakon porođaja mogu uključivati tešku prijevremenost, tešku bolest pluća ili srca, ozbiljne infekcije, traumu mozga ili lobanje, kongenitalne malformacije mozga ili vrlo nizak krvni pritisak kod bebe. i zbog gušenja u slučajevima Münchausenovog sindroma uzrokovanog posrednikom.

Težina neonatatusne hipoksijsko-ishemijske povrede mozga može se procijeniti korištenjem Sarnatovog stadija, koji se zasniva na kliničkoj slici i EEG-nalazima, a također i korištenjem MRI. Znaci i simptomi HIE mogu uključivati:
* Nizak Apgar rezultat, jedan od uzroka hipoksijsko-anoksijske povrede (HAI).](https://bs.wikipedia.org/wiki/Slika:Aneurysem.jpg)
# Difuzna cerebralna hipoksija – Blago do umjereno oštećenje moždane funkcije, zbog niskog nivoa kisika u krvi.
# Fokusna cerebralna ishemija – Moždani udar koji se javlja u lokalizovanom području i može biti akutan ili prolazan. To može biti zbog različitih medicinskih stanja kao što su aneurizma koja uzrokuje hemoragijski moždani udar ili okluziju koja se javlja u zahvaćenim krvnim sudovima zbog tromba (trombski moždani udar) ili embolusa (embolijski moždani udar). Fokusna cerebralna ishemija čini veliku većinu kliničkih slučajeva u patologiji moždanog udara, pri čemu se infarkt obično javlja u srednjoj moždanoj arteriji (MCA).
# Globalna cerebralna ishemija – Potpuni prekid protoka krvi u mozak.
# Moždani infarkt – "Moždani udar", uzrokovan potpunim nedostatkom kisika zbog poremećaja u cerebralnom protoku krvi koji utiče na više područja mozga.

Cerebralna hipoksija se također može klasificirati prema uzroku smanjenog dotoka kisika u mozak::
* Hipoksijska hipoksija – Ograničena količina kisika u okolini uzrokuje smanjenu funkciju mozga. ronioci, piloti, Planinari i vatrogasci su svi u riziku od ove vrste cerebralne hipoksije. Termin također uključuje nedostatak kisika zbog opstrukcija u plućima. Gušenje, davljenje i gnječenje dušnika uzrokuju ovu vrstu hipoksije. Teška pogoršanja astme također mogu dovesti do simptoma hipoksijske hipoksije.
* Hipoemijska hipoksija – Smanjena funkcija mozga uzrokovana je nedovoljnim kisikom u krvi uprkos adekvatnoj količini kisika u okolini. Anemija i trovanje ugljik-monoksidom su česti uzroci hipoemijske hipoksije.
* Ishemijska hipoksija (ili "stagnirajuća hipoksija") – Smanjena količina kisika u mozgu uzrokovana je nedovoljnim protokom krvi u mozak. Moždani udar, šok, srčani zastoj i srčani udar mogu uzrokovati stagnirajuću hipoksiju. Ishemijska hipoksija također može nastati pritiskom na mozak. Cerebralni edem, cerebralno krvarenje i hidrocefalus vrše pritisak na moždano tkivo i ometaju njihovu apsorpciju kisika.
* Histotoksična hipoksija – Kisik je prisutan u moždanom tkivu, ali ga ono ne može metabolizirati. Trovanje cijanidom je dobro poznat primjer.

## Liječenje 
Za novorođenčad koja su tokom porođaja ostala bez kisika, sada postoje dokazi da hipotermijska terapija za neonatusnu encefalopatiju primijenjena unutar šest sati od cerebralne hipoksije efikasno poboljšava preživljavanje i neurološki ishod. Međutim, kod odraslih, dokazi su manje uvjerljivi i prvi cilj liječenja je vraćanje kisika u mozak. Metoda vraćanja ovisi o uzroku hipoksije. Za blage do umjerene slučajeve hipoksije, uklanjanje njenog uzroka može biti dovoljno. Može se osigurati i inhalirani kisik. U teškim slučajevima, liječenje može uključivati i održavanje života i mjere kontrole štete. 

Duboka koma će ometati reflekse disanja tijela čak i nakon što se riješi početni uzrok hipoksije; može biti potrebna mehanička ventilacija. Osim toga, teška cerebralna hipoksija uzrokuje povišene otkucaje srca, a u ekstremnim slučajevima srce se može umoriti i prestati pumpati. KPR, defibrilacija, epinefrin i atropin mogu se isprobati u nastojanju da se srce nastavi pumpati. Dokazano je da visoke koncentracije kisika dovode do stvaranja slobodnih radikala kisika, koji imaju ulogu u reperfuzijskoj povredi nakon gušenja. Istraživanje Olea Didrika Saugstada i drugih dovelo je do novih međunarodnih smjernica o reanimaciji novorođenčadi 2010. godine, koje preporučuju upotrebu normalnog zraka umjesto 100% kisika.

Oštećenje mozga može se dogoditi i tokom i nakon nedostatka kisika. Tokom nedostatka kisika, ćelije umiru zbog povećane kiselosti u moždanom tkivu (acidoza). Osim toga, tokom perioda nedostatka kisika, nakupljaju se materijali koji lako mogu stvoriti slobodne radikale. Kada kisik uđe u tkivo, ovi materijali stupaju u interakciju s kisikom stvarajući visoke nivoe oksidanasa. Oksidansi ometaju normalnu hemiju mozga i uzrokuju daljnja oštećenja (ovo je poznato kao "reperfuzijska povreda").

Tehnike za sprječavanje oštećenja moždanih ćelija su područje tekućih istraživanja. Hipotermija za neonatusnu encefalopatiju je jedina terapija podržana dokazima, ali antioksidativni lijekovi, kontrola nivoa glukoze u krvi i hemodilucija (razrjeđivanje krvi) u kombinaciji s hipertenzijom izazvanom lijekovima su neke od tehnika liječenja koje se sada istražuju. Terapija hiperbaričnim kisikom se procjenjuje, a smanjenje ukupnih i miokardijalnih nivoa kreatin-fosfokinaze pokazuje moguće smanjenje ukupnog sistemskog upalnog procesa.

U teškim slučajevima, izuzetno je važno brzo djelovati. Moždane ćelije su vrlo osjetljive na smanjene nivoe kisika. Jednom kada ostanu lišene kisika, počet će odumirati u roku od pet minuta.

Ako hipoksija rezultira komom, dužina nesvjestice često ukazuje na dugotrajno oštećenje. U nekim slučajevima koma može omogućiti mozgu da se zacijeli i regenerira, ali, općenito, što je koma duža, veća je vjerovatnoća da će osoba ostati u vegetativnom stanju do smrti. Porodice pacijenata u komi često imaju idealizirane slike ishoda zasnovane na holivudskim filmskim prikazima kome.  Prilagođavanje realnosti respiratora, sondi za hranjenje, dekubitusa i atrofije mišića može biti teško.  Odluke o liječenju često uključuju složene etičke izbore i mogu opteretiti porodičnu dinamiku.

## Također pogledajte
* Visinska bolest
* Igra gušenja
* Kapa za hipotermiju
* Izloženost svemiru
* Ulegirija

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija: Poremećaji mozga
Kategorija: Ishemija
Kategorija: Kisik 
Kategorija:Neurologija