Indirektna kalorimetrija

a (O2) i proizvodnje ugljik-dioksida (CO2 ) osobe koja spontano diše (metod razrjeđivanja s kapuljačom).]]
**Indirektna kalorimetrija** izračunava toplotu koju proizvode živi organizmi, mjerenjem bilo njihove proizvodnje ugljik-dioksida i otpadnog dušika (često amonijaka u vodenim organizmima ili ureje u kopnenim), ili zbog njihove potrošnje kisika. Indirektna kalorimetrija je metod prema kojem se oblik i brzina iskorištavanja supstrata i energetski metabolizam procjenjuju *in vivo*, počevši od mjerenja razmjene plinova (proizvodnja ugljičnog dioksida i potrošnja kisika t0kom odmora i vježbe u stanju mirovanja) . Ova tehnika daje jedinstvene informacije, neinvazivna je i može se povoljno kombinirati s drugim eksperimentalnim metodima za istraživanje brojnih aspekata asimilacije hranjivih tvari, termogeneze, bioenergetike) tjelesnih vježbi i patogeneza metaboličkih bolesti.

## Naučna osnova 
Indirektna kalorimetrija mjeri potrošnju O2 i proizvodnju CO2. Pod pretpostavkom da se sav kisik koristi za oksidiranje razgradivih goriva i da se sav CO 2 tako dobijen oporavi, moguće je izračunati ukupnu količinu proizvedene energije. Treba biti jasno da "proizvodnja energije" znači pretvaranje hemijske slobodne energije hranjivih tvari u kemijsku energiju ATP plus gubitak nešto energije tokom procesa oksidacije. 
Respiratorna indirektna kalorimetrija ili indirektna kalorimetrija (IC), kako je poznata većini autora, neinvazivan je i vrlo precizan metod procjene bazne stope metabolizma koja ima grešku manju od 1%. Ima visoku reproducibilnost i smatran je metodom zlatnog standarda. Ovaj metod omogućava procjenu BEE i REE, a također omogućava identifikaciju energetskih podloga koje tijelo u određenom trenutku pretežno metabolizira. Zasniva se na indirektnoj mjeri proizvedene topline, oksidacijom makronutrijenata, koja se procjenjuje praćenjem potrošnje kisika (O2) i proizvodnje ugljik-dioksida (CO2 ) na određeno vrijeme. 
Kalorimetar ima sakupljač plina koji se prilagođava subjektu i sistemu koji mjeri volumen i koncentracije O2 i CO2 iz minute u minutu. Kroz jednosmjerni ventil, kalorimetar prikuplja i kvantificira volumen i koncentraciju udahnutog O2 i  izdahnutog CO2. Nakon što se postigne volumen, potrošnja energije u mirovanju izračunava se prema Weirovoj formuli i rezultati se prikazuju u softveru priključenom na sistem.  Druga korištena formula je:
:M=VO_2\left(\frac{RQ-0.7}{0.3}e_c+\frac{1-RQ}{0.3}e_f\right)
gdje  RQ = respiratorni kvocijent (osnos volumena proizvedenog CO2 i udahnutog O2), e_c je , toplota po litru oksidiranog kisika u ugljikohidrat i e_fje ,vrijednost za masnoću, To daje isti rezultat Weirove formule na RQ&nbsp;=&nbsp;1 (izgaranje samo ugljikohidrata) i gotovo ista vrijednost pri RQ&nbsp;=&nbsp;0,7 (sagorijevanje samo masti).
⊅∑′

## Aplikacije 
Indirektna kalorimetrija pruža najmanje dvije informacije: mjeru potrošnje energije ili 24-satne potrebe za kalorijama koje odražavaju potrošnju energije u mirovanju (REE) i mjeru iskorištenosti supstrata kako je prikazano u respiratornom količniku (RQ). Poznavanje mnogih faktora koji utiču na ove vrijednosti dovelo je do mnogo šireg područja primjene. Studije indirektne kalorimetrije u posljednjih 20 godina dovele su do karakterizacije hipermetaboličkog odgovora na stres na ozljede i osmišljavanja režima ishrane čiji se supstrati najefikasnije asimiliraju u različitim procesima bolesti i stanjim a otkazivanja organa. Indirektna kalorimetrija uticala je i na svakodnevne prakse medicinske i hirurške njege, poput zagrijavanja Jedinica za opekotine i hirurških apartmana i odvikavanje pacijenata od ventilatora.

## Reference
## Vanjski linkovi
* "Measuring RMR with Indirect Calorimetry (IC)" Academy of Nutrition and Dietetics - Evidence Analysis Library
* American Journal of Clinical Nutrition

Kategorija:Kalorimetrija
Kategorija:Fiziologija vježbanja
Kategorija:Metabolizam