Međuslavenski jezik

**Međuslavenski jezik** (*меджусловјанскы језык*, *medžuslovjansky jezyk*; do 2011. godine: *slovjanski*, *slovianski*) je slavenski međujezik, stvoren 2006. grupom jezikotvoraca iz različitih zemalja, na čelu sa holandskim lingvistom Jan van Steenbergenom. Uloga međuslavenskog ogleda se u olakšavanju komunikacije između predstavnika različitih slavenskih naroda, ali isto tako u pomaganju pripadnicima stranih naroda, koji ne govore nijedan slavenski jezik, pri komunikaciji sa Slavenima. Za ove, međuslavenski bi mogao biti dobra osnova za učenje bilo kojega drugog slavenskoga jezika.

Međuslavenski se svrstava u polu-vještačke jezike. Potječe iz staroslavenskog jezika i raznih improvizovanih jezika, vijekovima korištenih od Slavena u svrhu sporazumijevanja s drugim slavenskim narodima, npr., u višenacionalnim sredinama ili u novije vrijeme na internetu. Cilj međuslavenskog je obogaćenje istih sa naučnom osnovom. Dakle, i gramatika i rječnik se zasnivaju na sličnostima i zajedničkim osobinama svih jezika slavenske skupine. Za razliku od slovija, jednog šematskog jezika čija se gramatika zasniva na principu esperanta, međuslavenski je prirodan jezik koji izbjegava svaki vještački element. Njegovo težište više leži u razumijevanju nego u lahkom učenju.

Međuslavenski može da se piše ćirilicom i latinicom.

## Povod 
mini|265x265piksel|Zastava međuslavenskog jezika
Zabilježeni su vijekovima napori da se stvori jedan jezik koji bi spajao sve slavenske govornike. Većina tih napora vuče korijene iz Panslavenstva. Iako je panslavenstvo izgubilo svoj značaj poslije raspada Sovjetskog Saveza i Jugoslavije, sljedbenici istoga još postoje, pretežno u slavenskim emigrantskim okruženjima, te u virtuelnim krugovima, raznim forumima i računarskim igricama. Uzdizanje i omiljenost interneta vodili su ka pojavi novih panslavenskih jezika.

Ono što je zajedničko ovim jezicima jeste da se zasnivaju na prirodnim slavenskim jezicima. Većinom po pretpostavci da su međusobno dovoljno slični da bi omogućili kompromisan jezik koji bi otprilike bio razumljiv svakom Slavenu. Ipak, mišljenja se razilaze po pitanju gramatike. Visok stepen pojednostavljenja, svojstven većini međujezika, olakšava učenje neslavenskim učenicima ali udaljuje međuslavenski od prirodnih slavenskih jezika i pridaje mu jedan, prije svega, vještački izgled, što većina govornika smatra manom.

## Historijski razvoj jezika 
Projekat **međuslavenski** je započet marta 2006, kada je grupa ljudi iz različitih zemalja osjetila potrebu za jednostavnim, a prirodnim slavenskom jezikom kojeg bi Slaveni razumjeli bez prethodnog učenja. Djelimično je podstaknut nedostacima slovija, najpoznatijeg slavenskoga međujezika današnjice, njegovim brojnim neslavenskim elementima i prevlašću ruskog jezika u njegovom rječniku. Cilj stvarača je bio da stvori prirodan jezik koji bi sadržao samo materijal postojeći u većini slavenskih jezika, bez dodataka bilo kakvih umjetnih osobina.

Februara i marta 2010. međuslavenski je približen javnosti poslije objavljenih članaka na poljskom internet portalu *Interia.pl* i srpskim novinama *Večernje novosti*. Konačno, intervju s jednim od stvaralaca međuslavenskog jezika, je pronađen u novinskoj agenciji *BalkanInsight*, na novinskim stranicama češke radio i televizijske stanice *ČT24*, u slovenskim novinama *Žurnal24*, kao i u mnogim drugim novinama, te radio i televizijskim stanicama širom Češke, Slovačke, Mađarske, Srbije, Crne Gore, Bugarske i Ukrajine.

Međuslavenski jezik je bio značajan i u razviću drugih, srodnih projekata. **Rozumio** i **slovioski** su oba bili napori da se stvori kompromis između međuslavenskog i slovija, koji su u slučaju Slovioskoga doveli do stvaranja novog jezika. Januara 2010. objelodanio se **novoslavenski jezik** (Novoslovienskij), zasnovan na staroslavenskom, no koristi ieo rečnika međuslavenskog jezika. Njegov autor je bio profesor informatike na Češkom tehničkom univerzitetu u Pragu, Vojteh Merunka.

U 2011. godini međuslavenski, slovioski i novoslavenski su zajedno sa nekim drugim slavenskim međujezicima uključena u projekat **međuslavenski**. Još jedna osobina međuslavenskog, koju dijeli sa interlingvom, jeste da se razvijao grupom njegovih korisnika u otvorenim forumima, te nije regulisan autoritetom tj. subjektivnim dopuštanjima i zabranama jedne osobe.

Međuslavenski jezik se do sada koristi najčešće na internetu i internetskim novinama, *Slovjanska Gazeta* i *Izvesti.info*. Takođe postojinaučni naučni časopis na međuslavenski pod nazivom *Slovjani.info*.

U filmu *Obojena ptica* iz 2019. godine likovi govore međuslavenski, a jednu od glavnih uloga igra Harvi Kajtel.

## Pisma 
Glavno načelo je da međuslavenski može da se piše na bilo kojoj slavenskoj tastaturi. Zato što granica između latinice i ćirilice siječe slavensku teritoriju po sredini, oba pisma mogu biti korištena. Pošto međuslavenski nije etnički jezik, nema oštrih pravila čitanja ni naglašavanja. Iz ovoga razloga pravila koja slede su samo putokazi.

Suglasnici mogu biti palatalizovani kada slijede *ě* (*є*), *i* (*и*) ili *j*. Ipak ovakvo izgovoranje nije neizostavljivo.

Postoji i naučni pravopis sa dodatnim slovima:

## Gramatika 
Gramatika međuslavenskoga je prvi i najviše navođen razlog zašto je međuslavenski prirodan slavenski jezik, a takođe djelimično pojednostavljen. Ona se sastoji iz elemenata pripadjućih svakom ili bar većini slavenskih jezika.

### Imenice 
Imenica može da ima tri roda (muški, ženski, srednji), dva broja (jedninu i množinu), kao i sedam padeža (nominativ, akuzativ, genitiv, dativ, instrumental, lokativ i vokativ). Nema članova. Komplikovani međuslavenski sistem klasifikacije imenica je sveden na samo četiri deklinacije:

* imenice muškoga roda na suglasnik: *dom* „kuća“
* imenice ženskoga roda na **-a**: *žena* „žena“
* imenice ženskoga roda na meki suglasnik: *kost* „kost“
* imenice srednjega roda na **-o** ili **-e**): *slovo* „reč“

### Pridjevi 
Pridjevi su uvijek pravilni. Slažu se sa imenicom koju opisuju u rodu, broju i padežu, i obično su ispred nje. Na primer: *dobry* „dobar, dobri":

Prilozi mogu da se obrazuju dodavanjem nastavka **-o** na pridjevsku osnovu: *dobr**o*** „dobro“.

Komparativ se obrazuje nastavcima **-(ěj)ši**: *dobr**ějši*** „bolji“. Superlativ se obrazuje dodavanjem prefiksa **naj-** komparativu pridjeva: '''*naj*dobr*ějši*** „najbolji“.

### Zamjenice 
Lične zamjenice su: **ja**, **ty**, **on**, **ona**, **ono**, **my**, **vy**, **oni**, **one**. Kada se sa ličnom zamjenicom trećega lica jednine i množine koristi predlog, tada će imati puni oblik, tj. **n-'*.

Druge zamjenice se mijenjaju isto kao i pridjevi:

* *Prisvojne zamjenice:* **moj**, **tvoj**, **naš**, **vaš**, **svoj**, kao i **čij**
* *Pokazne zamjenice:* **toj** „taj“, **tutoj** „ovaj“ i **tamtoj** „onaj“
* *Odnosne zamjenice:* **ktory** „koji“
* *Upitne zamjenice:* **kto** „ko“ i **čto** „šta“
* *Neodredjene zamjenice:* **někto** „neko“, **něčto** „nešto“, **nikto** „niko“, **ničto** „ništa“, **libokto** „bilo ko“, **libočto** „bilo šta“, **vsekto** „svako“, **vsečto** „svašta“, **inokto** „neko drugi“, **inočto** „nešto drugo“

### Brojevi 
Brojevi 1-10 su:

Viši brojevi se tvore dodavanjem nastavka **-nadset** za brojeve 11-19, **-deset** za desetice, i **-sto** za stotine.

Redni brojevi se tvore dodavanjem pridjevskoga nastavka **-y** osnovnim brojevima, sa izuzetkom *prvy*, *drugy/vtory*, *tretji*, *četvrty*, *stoty/sotny*, *tysečny*.

### Glagoli 
Slavenski jezici inače imaju veoma komlikovane glagolske promjene, konjugacije. Međuslavenski jezik ima sličan sistem. Primenjuje se De Valovo pravilo da bi se sistem pojednostavio na dvije glagolske osnove:

* prva glagolska osnova se koristi za gradnju infinitiva, prošloga vremena, potencijala, prošloga participa trpnoga i glagolske imenice
* druga glagolska osnova se koristi pri gradnji sadašnjega vremena, zapovednoga načina i sadašnjega participa radnoga

U većini slučajeva ove dvije glagoslske osnove su identične, a u većini drugih slučajeva poslednja može pravilima da se izvede iz prve. U pojedinim slučajevima obe osnove moraju da se uče odvojeno.

Razni glagolski načini i vremena se grade na sladeći način:

* *sadašnje vrijeme* se gradi nastavcima: **-ju/-im, -iš, -i, -imo, -ite, -et** ako se prezentska osnova završava na **i**, a ako na suglanik tada ta će nastavci glasiti: **-u/-em, -eš, -e, -emo, -ete, -ut**
* u *prošlom vremenu**, nastavci nisu odrećeni licima, nego rodovima: **-l** (muški rod), **-la** (ženski rod), **-lo** (srednji rod), **-li'* (množina, sva tri roda)
* *buduće vrijeme* se gradi dodavanjem sadašnjeg vremena glagola **byti** infinitivu
* *potencijal* se gradi dodavanjem potencijala glagola **byti** prošlom vremenu
* *zapovjedni način* se gradi nastavcima**-i/-j** (2. lice jednine), **-ite/-jte** (2. lice množine) i **-imo/-jmo** (1. lice množine)
* *sadašnji particip radni* ima nastavak **-eči/-uči**, koji zajedno sa nastavcima **-i, -a, -o** gradi pridjeve.
* *prošli particip trpni* ima nastavak **-(je)ny** (ponekada**-ty**), i deklinira se ja pridjev
* *glagolska imenica'' ima nastavak **-(je)nje** (ponekada **-tje**)

## Rječnik 
Riječi međuslavenskog zasnivaju se na poređenju rječnika modernih slavenskog jezika, koji su svrhishodno svrstani u šest grupa:

* ruski
* ukrajinski i bjeloruski
* poljski
* češki i slovački
* slovenski, srpski, hrvatski i bosanski
* bugarski i makedonski.

Ove grupe su tretirane podjednako. Rječnik međuslavenskog je sastavljen tako da su riječi razumljive najvećem broju govornika slavenskih jezika. Oblik u kojem će jedna riječ biti usvojena u rječnik međuslavenskog ne zavisi samo od učestalosti u modernim slavenskim jezicima, nego zavisi i od unutrašnje logike samoga međuslavenskog, kao od samoga oblika iste riječi u praslavenskom: da bi se osiguralo razumijevanje, koristi se sistem pravilene derivacije.

## Primjer međuslavenskoga 
Oče naš:

## Reference 
Kategorija:Slavenski jezici
Kategorija:Planski jezici
Kategorija:Južni Slaveni
Kategorija:Umjetni jezici