Rimske ceste u Bosni i Hercegovini

mini|Karta antičkih naselja i putova na području Bosne i Hercegovine|desno 
**Rimske ceste u Bosni i Hercegovini** i njihova izgradnja predstavljale su usvajanje vrijednosti i tekovina rimske civilizacije (proces romanizacije). Rimljani su za transport robe ili za putovanja koristili i vodene puteve:Sava, Drina, Neretva, Vrbas, Bosna, Trebišnjica, Una i njihove pritoke.
## Rimske ceste u Bosni i Hercegovini 
### Historijski izvori 
Izvori za rimske ceste su:
* Ptolemejeva Geografija
* Solinski natpisi na četiri ploče koji su bili ugrađeni u toranj katedrale u Splitu. Iz natpisa se saznaje da je u Dolabelino vrijeme u Dalmaciji izgrađeno pet novih cesta, prvenstveno vojnog, a kasnije javnog karaktera.
* *Imperatoris Anotnini Augusti Itineraria  provinciarum et amrtimum*, putna mapa sa stanicama duž puta i razdaljinama u rimskim miljama između njih. Smatra se da je nastao za vrijeme Julija Cezara, dok je prerađen početkom 3. stoljeća, za vrijeme cara Karakale. Sastoji se od dva dijela, Itinerarium provinciarum koji se odnosi na suhozemne puteve kroz rimske provincije, i Itinerarium maritimum svjedoči o prekomorskim rutama Rimskog Imperija.  Osnovna mreža puteva izgrađena je najviše u vrijeme vladavine cara Tiberija (vladao od 14. do 37. godine), koji je kao zapovjednik legija u doba Batonovog ustanka dobro upoznao Ilirik.

Gradnju cesta pratio je i veliki broj stražarnica i putnih stanica za potrebe obezbjebeđenja i održavanja. Sa njima došao je i mir (*Pax Romana*) koji će trajati nekoliko stoljeća što će omogućiti svestraniji privredni i kulturni napredak. Ceste su gradili pripadnici VII. I XI. legije uz pomoć domaćeg stanovništva. To su bile kvalitetno urađene ceste koje će i dugo nakon odlaska Rimljana biti u upotrebi. Do današnjeg dana su vidljivi tragovi, i jedan broj miljokaza (krajputaši) kao najautentičniji dokazi postojanja cesti. Magistralne ceste su polazile iz Salone i Narone.

Prve značajnije izgrađene ceste bile su:
* Cesta Salona – Narona – Leusinium – Scodra je dio velike carske komunikacije od Akvileje do Carigrada. Prolazila je većim dijelom kroz današnju Dalmaciju, a preko Hercegovine kroz Ljubuško polje – stanica Bigeste, gdje se jedan regionalni rimski put odvajao na sjeveroistok, te preko Brotnja silazio u Bišće polje i Mostar. Od Čapljine cesta je vodila preko Stoca (Diluntum) do Panika na Trebišnjici (Leusinium), i dalje preko Crne Gore u Skadar. Kod 
* Narona- Stolac (Diluntum) - Nevesinje-Konjic- Ilidža (Aquae S (Ilidža)), sudeći po nalazu miljokaza sa natpisom Divo Augusto, iz doline Trešanice kod Konjica. Tu se sastajala sa cestom iz pravca Heduma, i nastavila za Srebrenicu.
#### Dolabela 
Gradnju cesta počeo je Dolabela, koga je za namjesnika provincije Dalmacija postavio Oktavijan August 14. god. Pošto je Oktavijan brzo umro, Dolabela je bio Tiberijev carski legat. Svoju namjesničku dužnost u Dalmaciji Dolabela je završio 20. god. n. e. Nakon toga je bio prokonzul senatske provincije Afrike 23. i 24. god, gdje je uspješno priveo kraju rat sa numidskim i mauritanskim plemenima.

Na osnovu epigrafskih spomenika iz Salone vidi se da je Dolabela zaslužan za izgradnju četiri putna pravca ukupne dužine 600&nbsp;km, izgrađena za samo šest godina, što predstavlja jedan od najvećih građevinskih poduhvata u historiji Zapadnog Balkana. Itinerer ove ceste nije utvrđen. Jedna od varijanti je da je do Travnika to ista cesta koja je išla do Heduma, gdje se odvojila, i završila u današnjoj Zenici, dok drugi smatraju da je kraj ceste sjevernije, prema granici Panonije i Dalmacije.

#### Razgraničenja teritorija 
Gradnju cesta pratila je i izrada katastarskih karata koje su služile za određivanje granica između pojedinih gradskih i seoskih oblasti (međašni natpisi i forma Dolabelliana). 
Time je rimska vlast, određujući tačne međe pojedinih zajednica koje imaju prava raspolaganja određenim teritorijem, utvrđivala područja pravne odgovornosti upravnih i samoupravnih tijela i dužnosnika, te postavila okvire obuhvatnog katastra. Ovo drugo imalo je posebno značenje: time se  poticalo domorodačko stanovništvo da prihvati rimski sistem vlasništva nad zemljom, što je presudan korak u procesu napuštanja domaćih tradicija i običaja (romanizacija).

### Ostale ceste 
* Narona-Popovo polje-Cavtat
* Iz Epidaura (Cavtat) je vodila jedna rimska cesta u unutrašnjost Balkana. Prolazila je kroz Trebinje (Asamo), Mosko (Ad Zizio), Panik (Leusinium), Bileću, Gacko, Foču i Pljevlja (Municipium S...), te preko Prijepolja vodila u Novi Pazar, gdje se vezivala na tamošnji sistem rimskih cesta.
* Cesta dolinom Drine povezivala je Sirmium sa rudnicima olova i srebra na Drini. Jedan priključni put dolinom Saske rijeke je povezivao sa centrom rudarstva u Domaviji. Podrinjska komunikacija se nastavljala i na jugu od Skelana prema Višegradu.

### Način izrade 
Ceste su obično bile 3.5, do 4 m široke, gdje se dvoje kola moglo mimoići, dok je na stjenovitim putevima širina iznosila oko 1 do 1.5 m. Na pojedinim putevima, vide se razlike u gradnji, gdje su ustanovljena tri sloja: osnovica puta, elastična jezgra i površinski zatvor. 
Birani su što jednostavniji i kraći prelazi preko planinskih područja, a izbjegavali su se nasipi i usjeci. Ako  je postojala strma strana, pravio se podzid.

Vremenom, ceste su se nadograđivale, proširivale, pa i sistematizirale, gdje su čak na planinskim područjima napravljeni novi putevi. Uz ceste su se gradile putne stanice (mansiones, mutationes, tabernae) koje su imale zadatak da se brinu o obezbjeđenju i održavanju.

## Reference 
Kategorija:Bosna i Hercegovina u vrijeme Rimljana