open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Futura

**Futura** (ISSN 1330-5115) je hrvatski časopis za špekulativnu fikciju, prvenstveno za naučnofantastičnu književnost.

## Historija 
Časopis je počeo izlaziti u oktobru 1992. u izdanju poduzeća Bakal d.o.o. iz Zagreba, kao neslužbeni nasljednik Siriusa koji je izlazio od aprila 1976. do decembra 1989. U početku objavljuje samo strane autore, ali s dolaskom novog urednika, Krste A. Mažuranića, urednička politika se mijenja i u gotovo svakom broju se pojavljuju jedna ili dvije priče domaćih autora, što doprinosi razvoju nove generacije hrvatskih SF književnika sredinom 90-ih, među kojima se posebno ističu Marina Jadrejčić, Tatjana Jambrišak, Darko Macan i Aleksandar Žiljak.

Tokom 2000. i 2001. godine Futura prestaje držati dotad uglavnom redovan mjesečni ritam izlaženja, te počevši s brojem 94, u julu 2001. izdavanje Future preuzima preduzeće Strip-agent d.o.o. iz Zagreba. Časopis redovno izlazi do 2004., no u 2005. izlazi samo šest brojeva, u 2006. tri broja, a u 2007. samo jedan.

## Popis urednika 
*Vlatko Jurić-Kokić (od 1. do 5. broja)
*Krsto A. Mažuranić (od 7. do 53. broja)
*Mihaela Velina (od 31. do 93. broja)
*Davorin Horak (od 94. do 116. broja)
*Milena Benini (od 117. broja)

## Vanjski linkovi 
Službena stranica izdavača

Kategorija:Naučna fantastika
Cyberpunk

**Cyberpunk** je naziv za podžanr naučne fantastike u kojem postoji globalna računarsko-komunikaciona mreža, tehnološka ili biološka usavršenja čovjeka, virtuelna stvarnost i holografske simulacije, razvoj naprednih računara i umjetne inteligencije (također nazivana i skraćenicom AI) te dueli između čovjeka i računara.

## Počeci 
Godine 1985. u *Interzoneu* br. 14 pojavio se članak *Nova naučna fantastika* koji je bio i prvi manifest cyberpunk pokreta. Žanr je začet 1970-ih godina, a naziv je dobio po tome što su ga s punk glazbom donekle povezivale anarhističke ideje. Cyberpunkov propagandni list *Cheap Truth* dijeljen je besplatno i nikada nije bio zaštićen copyrightom. Članci su bili objavljivani pod pseudonimima radi izbjegavanja stvaranja kulta ličnosti ili grupa. Nakon tri godine i nakon što je sam cyberpunk prerastao u kult, list *Cheap Truth* je nestao sa scene.

Radnje cyberpunka redovno se događaju na Zemlji u bliskoj budućnosti, a nastanak podžanra vjerovatno je podstaknut i razočarenjem zbog stagnacije svemirskog programa. Budućnost opisana u cyberpunk djelima često je distopijska i prepuna ekoloških katastrofa. Sam naziv cyberpunk stvorio je američki pisac Bruce Bethke , 1980. napisavši priču tog imena. Ipak, naziv je popularizirao, i dao mu današnje značenje, američki pisac i urednik Gardner Dozois, pokušavajući opisati rad Williama Gibsona, koji se smatra začetnikom žanra, a čiji je roman *Neuromancer* postigao veliki uspjeh osvojivši nagrade Huga, Nebulu i Philip K. Dick. Kao značajan primjer može se navesti i roman *Potpuni raspad* Neala Stephensona, *Eon* Grega Beara, te filmovi *Blade Runner*, *Johnny Mnemonic* (kojemu je predložak priča Williama Gibsona) i *Matrix* trilogija.

## Pisci cyberpunka 
* William Gibson
* Bruce Sterling
* John Shirley
* Philip K. Dick
* Neal Stephenson
* Walter Jon Williams
* John Brunner 
* Myra Cakan
* Alexander Besher
* Tad Williams

## Filmovi 
* *Blade Runner*
* *Robocop*
* *Johnny Mnemonic*
* *Matrix*
* *Specijalni izvještaj* (Minority Report)
* *Equilibrium*
* ''Djeca čovječanstva (Children of Men)

Kategorija:Naučna fantastika
Papero

mini|desno|200px|Papero, lični robot
**Papero** (PaPeRo) je lični robot koji se razvija u japanskoj firmi NEC Corporation. Upečatljiv je po svojoj prijatnoj pojavi i mogućnosti raspoznavanja lica (engl. Facial Recognition System. FRC). Razvoj robota je počeo 1997. sa prvim prototipom Er-100 (engl. R100) da bi do godine 2001. stigao do imena PaPeRo, što je skraćenica za „Lični robot partnerskog tipa“ (engl. „Partner-type Personal Robot“).

Papero je bio istraživan i razvijan sa namjerom da bude partner čovjeka i da bude u stanju da živi s njim. Iz ovog razloga ima različite osnovne funkcije za komunikaciju i saradnju sa ljudima.

Od prvog predstavljanja Papera nastalo je nekoliko različitih verzija, koje uključuju verziju za njegu djece, revizije od 2003. i 2005. i „Pape-džira“ (PaPe-Jiro) - robotskog komičara. U godini 2006. predstavljen je virtualni Papero koji može postojati na svakom personalnom računaru koji radi pod operativnim sistemom Microsoft Windows.

## Vanjski linkovi 
*Centar ličnog robota (en)
*NEC NEC Često postavljena pitanja i odgovori o Paperu (en)
*Robotska zona: Paperov dosije (fr) 

Kategorija:Roboti
Robosaurus

mini|desno|200px|Robosaurus
**Robosaurus** (eng. Robosaurus) je transformišući robot-dinosaurus, napravljen od strane Douga Malewickog (Dauga Malevičkog) godine 1989. i trenutno je u vlasništvu firme Monster Robots, Inc. Robosaurus je dizajniran po uzoru na Tiranosaurusa reksa i ima hidraulički pokretane ruke, prste sa kandžama, vilicu, kao i bacač plamena postavljen u glavi zarad efekta vatrenog zadaha, pri čemu se plamen izbacuje iz nozdrva. Također je dizajniran po uzoru na transformerse, posjedujući mjesto za vozača u svojoj glavi i raspolažući mogućnošću da se transformiše u prevozno sredstvo. Učestvovao je u moto-događajima (konkretnije Monster Truck) i aero-mitinzima gdje je "jeo" i spaljivao vozila poput automobila i malih aviona. Maksimalna visina mu je oko 12 metara.

Robosaurus se može smatrati dijelom popularne kulture, a danas se u svijetu mogu vidjeti njegove razne imitacije. Na početku svoje karijere bio je parodizovan sa Truck-o-saurusom u epizodi „Simpsonovih“ (Simpsons). Godine 1994. je učestvovao na NBC u filmu „Čelična pravda“ (eng. Steel Justice), koji je bio originalno napravljen kao skeč za TV-šou. Također je igrao ulogu u skeču „Šou Večeri“ (eng. The Tonight Show) sa Jay Lenoom.

Robosaurus-olike mašine su se također pojavile u video-igrama, najizraženije u „Monster Trak Mednes“ (eng. Monster Truck Madness), „Čudovište 4x4: Gospodari metala“ (eng. Monster 4x4: Masters of Metal) 2004. godine, u Matelu (eng. Mattel) itd.

Mašine bazirane na sličnom konceptu uključuju Megasaurusa i Transaurusa, kao i manje direktne imitacije, poput „Draka Dragonatora“ (eng. Drako the Drangonator) i „Tranzile“ (eng. Tranzilla)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Zvanični sajt

Kategorija:Roboti
Biškek

**Biškek** (na kirgiškom i ruskom: Бишкек), prijašnjih imena Pishpek i Frunze, je najveći i glavni grad države Kirgistan. Biškek je također administrativni centar Provincije Chuy, koja okružuje grad, mada grad nije dio provincije nego je sam grad zasebna provincijska jedinica Kirgistana.

Biškek je grad širokih bulevara i zgrada sa mermernim fasadama, u kombinaciji sa brojnim stambenim zgradama sovjetskog tipa koje okružuju unutrašnja dvorišta. Izvan gradskog centra se nalazi hiljade malih privatnih kuća. Grad je izgrađen po modelu mreže, sa većinom ulica koje na bokovima imaju kanale za navodnjavanje velikog broja drveća, koje pravi ugodan hlad tokom toplih ljeta.

## Geografski položaj 
Biškek se nalazi na oko 800 metara nad morem, blizu sjeverne granice područja Ala-Too, u produžetku planinskog lanca Tian Shan, koji se uzdiže do 4 855 metara i predstavlja prekrasnu pozadinu. Sjeverno od grada, plodne i blago valovite stepe se prostiru daleko do granice sa susjednim Kazahstanom.  Rijeka Chui odvodnjava veći dio područja. Biškek je ogrankom pruge povezan sa željeznicom Turkestan-Sibir.

## Historija 
Grad je utemeljen 1825. kao Kirgiz-Khokand tvrđava ""Biškek", pa je 1862., imenovan kao ruska utvrda Pishpek (ruski: крепость Пишпек), da bi 1926. dobio ime Frunze (Фрунзе), po boljševičkom vojnom zapovjedniku Mikhail Frunze-u.  Pretpostavlja se da ime Biškek potiče od kirgiške riječi za bućkalicu koja se korisiti za proizvodnju kumis-a, fermentiranog pića napravljenog od kobiljeg mlijeka. Kumis je nacionalno piće. Parlament Kirgistana 1991. donosi odluku o vraćanju imena gradu.

## Međunarodni odnosi 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

Kategorija:Gradovi u Kirgistanu
Kategorija:Glavni gradovi azijskih država
Liburnicon

**Liburnicon** je hrvatska konvencija ljubitelja naučne fantastike i fantastike, naprednih nauka, historije i mitologije. Organizator je društvo 'Kulturni front' iz Opatije. Konvencija traje dva dana i održava se u maju u prostorijama ICEJ-a (Novinarski dom, Nazorova 2, Opatija). Mladi iz cijele Hrvatske, ali i inostranstva, dolaze u Opatiju na zajedničko druženje. Prvi Liburnicon je održan 2006. godine pod imenom *Abbacon*.

Od najvažnijih događanja izdvajaju se predavanja brojnih uglednih naučnika i profesora među kojima se posebno ističu dr. sci. Amir Muzur, dr. sci. Marijan Vejvoda, arh. Ranko Starac i ugledni astronom Korado Korlević. Osim kvalitetnih predavanja i projekcija, na Liburniconu se ističe cijeli niz zabavnih sadržaja za sve posjetioce; radionice za djecu, računarske igraonice, brojne nagradne kvizove, turnire u društvenim igrama, brojni filmovi, muzika te posebno zabavne i originalne *Liburniconske igre* kao npr. "Star trek boćanje". 

Svake godine Liburnicon posjeti nekoliko stotina posjetilaca. 

## Vanjski linkovi
*Liburnicon official website 

Kategorija:Naučna fantastika
Kategorija:Opatija
Babica jelenka

**Babica jelenka** (*Parablennius incognitus*) ili **slingurica bljedica** je riba koja spada u porodicu slingurki (Blenniidae). Ova babica ima sve karakteristike svoje porodice: izduženo, golo tijelo, bez ljuski, sluzavo, smeđkaste je boje, sa raznim prugama i šarama, svijetlim, skoro bijelim trbuhom, pipcima iznad očiju. Žive u samom plićaku, u procjepima stijena i rupama. Hrane se algama i rakovima, a najveća zabilježena veličina je 5,8&nbsp;cm . Mrijesti se od maja do augusta kada ženke polažu jajašca u rupe mužjaka.

Ova vrsta živi na obalama istočnog Atlantika, od Kameruna, pa do Portugala, uključujući Madeiru i Kanarska ostrva, te na cijelom Mediteranu, Mramornom i Crnom moru.

## Ribolov
Ne postoji komercijalni ribolov na ovu vrstu ribe, a može se uhvatiti na malu udicu. Priprema se pržena i takva je vrlo ukusna. Zbog svoje sluzavosti, ne cijeni se kao jestiva jer je broj ljudi koji su je uopće probali vrlo malen.

## Reference 
## Vanjski linkovi
Kategorija:Jadranske ribe
Kategorija:Slingurke
Daniel Westling

**Princ Daniel, vojvoda od Västergötlanda** (prethodno **Daniel Westling**; rođen 15. septembra 1973. godine u Örebru), je suprug švedske prijestolonasljednice Victorije, kćerke švedskog kralja Carla XVI Gustafa i kraljice Silvije. Westling je prije braka vodio tri teretane u Stockholmu.

Sin Ollea i Eve Westling, krunsku princezu Victoriju upoznao je 2002. godine kao njen lični trener. Westling i princeza su od tada u vezi. Dana 1. jula 2008. godine Westling se uselio u kraljevsku palaču Drottningholm. Dana 24. februara 2009. godine Victoria je dobila dozvolu da sklopi brak s Westlingom. Vjenčanje je održano 19. juna 2010. godine, na 34. godišnjicu vjenčanja Victorijinih roditelja.

Po vjenčanju s krunskom princezom Victorijom, vojvotkinjom od Västergötlanda, Daniel Westling je postao princ od Švedske i vojvoda od Västergötlanda, te dobio oslovljavanje "njegova kraljevska visost".

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1973.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Bernadotti
Babica kokošica

**Babica kokošica** (lat. *Aidablennius sphynx*) je riba koja spada u porodicu slingurki (Blenniidae). Ova babica ima sve karakteristike svoje vrste: izduženo tijelo, golo, bez ljusaka i sluzavo, dva kožna roga iznad očiju, a također i karakteristiku da mužjak čuva jaja. Zeleno-smeđe je boje, sa plavo obrubljenim tamnijim prugama, te narandžastom bojom obrubljenom tamnozelenom mrljom na škržnom poklopcu. Živi u plićaku, u procjepima i rupama, često u praznim rupama od prstaca. Naraste do 8,0&nbsp;cm dužine.

Ova vrsta živi na obalama istočnog Atlantika, od Maroka, pa do Portugala, te na cijelom Mediteranu, Mramornom i Crnom moru.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Jadranske ribe
Kategorija:Slingurke
Mungos

**Mungos** (Herpestidae) je porodica sisara (Mammalia) iz reda zvijeri (Carnivora).

On je mali kopneni mesožder, koji pripada porodici Herpestidae.

Njoj pripadaju 33 vrste iz Afrike, južne Azije i južne Evrope. Najpoznatiji predstavnici  ove porodice su mungosi.

Mungosi imaju duga lica i tijela, male, zaobljene uši, kratke noge i duge, sužene repove. Većina vrsta je šarena ili sijeda, dok neke imaju snažno označeno krzno koje podsjeća na krzno kuna. Njihove oznake se sastoje od tamnih nogu, pruga i blijedih prstenastih repova. Imaju uske, ovalne zjenice i kandže koje se ne uvlače. Većina vrsta ima veliku analnu mirisnu žlijezdu, koja se koristi za teritorijalno označavanje i signaliziranje reproduktivnog statusa, i kratak i gladak penis sa bakulumom i izduženim otvorom uretre na donjoj strani. zubna formula mungosa je . Dužina im od glave do tijela kreće se od , isključujući rep. Težina im se kreće od 320 g do 5&nbsp;kg. Njihovi modificirani receptori sprječavaju vezivanje zmijskog otrova α-neurotoksin. Ovo predstavlja četiri odvojene, nezavisne mutacije. Kod mungosa, ova promjena se jedinstveno postiže glikozilacijom.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclop%C3%A6dia_Britannica/Ichneumon
Agusta A 109

**AgustaWestland AW109 ** je produkt analize tržišta sprovedene od strane  firme Agusta započete 1965. godine. Ovaj laki, prije svega za civilnu upotrebu koncipirani helikopter, se počinje izručivati od 1976. godine. Agusta AW109 se prije svega koristi kao laki putnički helikopter, ali i kao sanitetski transporter. Na vojnom sektoru se koristi kao laki izviđački helikopter, prije svega u visokim i vrućim regijama.
Na osnovu ovog helikoptera je za vojne potrebe konstruiran Agusta A 129.

## Tehnički podaci (A 109A Mk II) 
## Također pogledajte 
* Agusta A 129

## Vanjski linkovi 
* Zvanična stranica firme

## Reference 
Kategorija:Helikopteri
Naruhito

**Naruhito** (, rođen 23. februara 1960) je trenutni japanski car, koji je naslijedio svog oca, bivšeg cara Akihita, nakon njegove abdikacije.

Rođen je u Tokiju kao prvo dijete svojih roditelja. Od djeda Hirohita, tadašnjeg cara, dobio je titulu princa Hiro. Od rođenja je bio drugi u niz nasljednika japanskog prijestolja, a djedovom smrću postao je prvi u nizu, s titulom krunskog princa. Studirao je u Ujedinjenom Kraljevstvu.

## Brak
19. januara 1993. carska palača objavila je zaruke Naruhita i 3 godine mlađe Masako Ovade, diplomatkinje iz japanskog Ministarstva vanjskih poslova. Par se vjenčao 9. juna 1993. Krajem 1999. objavljeno je da je krunska princeza trudna. Nedugo nakon toga ona je pobacila. Nakon 8 godina braka dobili su svoje prvo i dosad jedino dijete, kćer Aiko (rođena 1. decembra 2001), kojoj je njen djed, car, dao titulu princeze Toshi.

## Pitanje nasljednika
Prema japanskom zakonu, Aiko nema nikakva nasljedna prava jer na carskom prijestolju mogu sjediti samo zakoniti *muški* patrilinearni potomci prethodnih careva. Zbog toga je drugi u nizu nasljednika Naruhitov brat, Fumihito. Kada je Aiko rođena, predložena je izmjena zakona o nasljeđivanju kojom bi se kćerima dala ista prava na prijestolje kao i sinovima, i to prvo najstarijem djetetu bez obzira na spol. Razlog za to bio je nedostatak prinčeva u carskoj porodici; ni car ni njegova braća nisu imali mušku unučad. Mnogi političari, kao i članovi carske porodice, suprotstavili su se predloženoj izmjeni jer bi ona dovela do toga da dinastija koja je posjedovala prijestolje 1500 godina izgubi prijestolje, odnosno do prekida 1500 godina duge linije careva koji su potomci prvog cara po čisto muškoj liniji. Kako bi se to izbjeglo, predlagane su drugačije izmjene carskog zakona:

*da se prestolonasljedniku i njegovoj supruzi dozvoli da usvoje sina koji je potomak jedne od bivših carskih linija (odnosno, koji je zakoniti patrilinearni potomak japanskih careva, ali nije japanski princ), što se kroz historiju Japana dešavalo mnogo puta sve dok to trenutni zakon nije zabranio;
*da se prestolonasljedniku dozvoli da uzme drugu suprugu ili konkubinu, s kojom bi pokušao dobiti sina, što je bio običaj u carskoj porodici sve dok to trenutni zakon nije zabranio, itd.

Zbog pritisaka da rodi sina, Naruhitova supruga Masako pati od depresije, zbog koje se rijetko pojavljuje u javnosti i ne odlazi s Naruhitom na službena putovanja.

## Obaveze i interesi
Naruhito se zanima za zaštitu voda, te je predsjednik nekoliko svjetskih udruženja za zaštitu voda. Bio je član Međunarodnog olimpijskog odbora.

U februaru 2009. prvi put je otputovao u komunističku zemlju, Vijetnam. Time je obilježio 35. godišnjicu ponovnog uspostavljanja diplomatskih veza između Japana i Vijetnama.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1960.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Japanski vladari
Kategorija:Trenutni vladari
Kategorija:Japanski prinčevi
25143 Itokawa

**25143 Itokawa**  (privremena oznaka 1998 SF36) je je asteroid u blizini Zemlje, veličine manje od jednog kilometra. Smatra se i za potencijalno opasan asteroid. Otkriven 1998. godine u okviru programa LINEAR. 2000. godine je izabran kao meta japanske svemirske misije prethodno nazvane MUSES-C. To je prvi asteroid s kojeg su uzeti uzorci tla, pomoću japanske sonde *Hayabusa*. Spada u grupu asteroida u blizini Zemlje (NEA asteroid) pa se naziva i Apollo asteroid. Pripada tipu S, oblika je kikirikija, a ima period rotacije od 12,1 sat i približan prečnik od 330 metara. Zbog niske gustoće i velike poroznosti, Itokawa se smatra za tijelo koje se sastoji od brojnih komada različitih veličina, a ne za jedno čvrsto tijelo.

25143 Itokawa je dobio po japanskom raketnom inžinjeru Hideu Itokawi.
Orbita ovog asteroida presijeca orbitu Marsa. Naučnici su imenovali deset kratera i sedam regiona na ovom planetoidu.

Bio je to prvi asteroid koji je bio meta misije vraćanja uzoraka japanske svemirske sonde Hayabusa, koja je 2005. godine prikupila više od 1500 čestica regolitne prašine s površine asteroida. Od njegovog povratka na Zemlju 2010. godine, mineralogija, petrografija, hemija i izotopski odnosi ovih čestica detaljno su proučavani, pružajući uvid u evoluciju Sunčevog sistema. Itokawa je bio najmanji asteroid koji je fotografisala i posjetila svemirska letjelica prije DART misije na Dimorfos 2022. godine.

## Otkriće i imenovanje 
Itokawa je otkrivena 26. septembra 1998. godine od strane astronoma iz programa Lincoln Near-Earth Asteroid Research (LINEAR) na eksperimentalnom testnom poligonu Lincoln Laboratory u blizini Socorra, Novi Meksiko, u Sjedinjenim Američkim Državama. Dobila je privremenu oznaku 1998 SF36. Mala planeta je dobila ime u spomen na japanskog raketnog naučnika Hidea Itokawu (1912–1999), koji se smatra ocem japanske raketne tehnike. Zvanično imenovanje objavio je Centar za male planete 6. augusta 2003. (MP.C. 49281).

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.isas.jaxa.jp/j/snews/2005/1101_hayabusa.shtml slike iz blizine
* https://web.archive.org/web/20081121070425/http://nettv.gov-online.go.jp/prg/prg1018.html video Hayabusa misije
* http://planetarynames.wr.usgs.gov/ planetarni imenik

Kategorija:Asteroidi
Sivi soko

thumb|*Falco peregrinus*
thumb|*Falco peregrinus madens*

**Sivi soko** (lat:*Falco peregrinus*) je vrsta sokola sa širokim rasprostranjenjem. Ova vrsta obuhvata 17-19 podvrsti. Sivi soko je najbrža vrsta među pticama na zemlji.

## Karakteristike 
* Mužjak
** dužina: 41&nbsp;cm
** raspon krila: 95&nbsp;cm
** težina: 550g
* Ženka
** dužina: 49&nbsp;cm
** raspon krila: 114&nbsp;cm
** težina: 1200 g

Sivi soko se hrani pticama, najčešće golubovima, patkama, vrapcima i slično. Pri obrušavanju dostiže brzinu od oko 350&nbsp;km/h. Plijen lovi isključivo u zraku. Mužjak sivog sokola, kao i kod većine ptica grabljivica, je za jednu trećinu manji nego ženka. Boju stiče oko godinu dana od izleganja, dok su mladunci tamno smeđe boje. Gnijezdi se na planinskim liticama i kao i druge vrste sokola svoje gnijezdo ne pravi sam, nego koristi napuštena gnijezda drugih ptica.

## Jaja 
Krajem marta, ili početkom aprila, ženka obično polaže 3-4 jajeta. Jaja su izdužena i pjegava. Srednja veličina iznosi 52x40 mm.

## Razvitak 
Inkubacija traje pretežno 30 dana. Na jajima sjede oba roditelja. Poslije izlijeganja, mladi ostaju u gnijezdu 35-40 dana. poslije napuštanja gnijezda, roditelji se o mladima brinu još oko 60 dana. Samo jedna trećina izlega preživi prvu zimu.

## Zaštita 
Sivi soko je ugrožena vrsta. U zadnje vrijeme se uspješno vrši akcija vještačkog uzgoja i povratka u prirodna staništa.

## Vanjski linkovi 
* European Peregrine Falcon Working Group
* Trag u prostoru: Saga o gospodarima brzine, RTS Obrazovno-naučni program - Zvanični kanal

Kategorija:Falconiformes
Masakr u Sokolinama

**Masakr u Sokolinama** je ratni zločin počinjen nad bošnjačkim civilima i ratnim vojnim zarobljenicima tokom rata u Bosni i Hercegovini od 1992. do 1995. godine.  Masakr je počinjen 14. juna 1992. godine u mjestu Sokolina u općini Ilijaš. Tog dana srpske paravojne jedinice potpomognute JNA ubile su 47 Bošnjaka iz naselja Ahatovići u Sarajevskoj općini Novi Grad.

## Napad na Ahatoviće
28. maja 1992. godine počeo je napad na Ahatoviće, naselje u kojem su Bošnjaci činili više od 90 posto stanovnika. Nakon granatiranja, srpske snage 2. juna 1992. probile su linije odbrane na kojima je bilo stotinjak samoorganizovanih mještana. Grupa od oko 40 mještana pokušali su da se izvuku iz sela i probiju prema Visokom, ali je na jednom brisanom prostoru na njih otvorena paljba iz artiljerijskog i pješadijskog oružja, u kojoj je ih je poginulo 18, a 12  ranjeno. Ostali su se morali predati napadačima.

## Mučenje u Rajlovcu
Zarobljeni su odvedeni u logor u Rajlovcu gdje su bili podvrgnuti torturi, premlaćivani i izgladnjivali sve do sredine juna.

## Masakr
Oko 20:00 sati naveče 14. juna 1992. godine 55 mještana Ahatovića koji su preživjeli napad su ukrcani u autobus, te su voženi u pravcu Olova. Kad je autobus došao do mjesta Sokolina u općini Ilijaš, autonus je zaustavljen i odjeknulo je nekoliko eksplozija. Autobus je najprije pogođen sa tri projektila ispaljena iz ručnih bacača, onda je u njega ubačeno desetak ručnih bombi. Nakon bombi pucano je u autobus iz pješadijskog oružja. Osmero mještana Ahatovića su preživjeli masakr i stigli do Olova. Jedan od preživjeli, Elvir Jahić je svjedočio o ovom zločinu pred Haškim tribulalom na suđenju Momčilu Krajišniku.

## Dokumentarni film
2001. godine snimljen je dokumentarni film “Dobar muž, dragi sin” za Holanđansku televiziju o masakru mještana Ahatovića.

## Reference 
Kategorija:Masakri u ratu u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Ilijaš
Kategorija:1992. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Masakri nad Bošnjacima
Kategorija:Masakri u Bosni i Hercegovini
Fumihito, princ Akišino

**Fumihito, princ Akišino** (rođen 30. novembra 1965. godine) je drugi sin japanskog cara Akihita i carice Mičiko. Drugi je u nizu nasljednika japanskog prijestolja, iza svoga brata Naruhita.

Studirao je biologiju u Japanu, a kasnije taksonomiju riba u Ujedinjenom Kraljevstvu. Bavio se i ornitologijom.

Dana 29. juna 1990. godine oženio je Kiko Kavašimu, koju je upoznao tokom studija. Po vjenčanju je dobio titulu princa Akišina i dozvolu da započne vlastiti ogranak carske porodice. Princ i princeza Akišino imaju troje djece:

*princezu Mako (rođenu 23. oktobra 1991. godine),
*princezu Kako (rođenu 29. decembra 1994. godine), i
*princa Hisahitu (rođenog 6. septembra 2006. godine).

Princ Akišino je drugi u nizu nasljednika japanskog prijestolja, pošto ženski potomci nemaju nasljednih prava, a nakon njega u nizu je njegov sin Hisahito. Rođenje Hisahita je okončalo dugogodišnje pitanje budućnosti japanske monarhije, pošto su svi ostali članovi carske porodice iz njegove generacije princeze. Ako nadživi svoga brata i ako njegov brat ne dobije zakonitog sina, princ Akišino će postati car Japana.

## Obaveze
Princ i princeza Akišino redovno predstavljaju Japan. U augustu 2009. putovali su u Holandiju kod kraljice Beatrix na poziv nje i njene vlade, povodom obilježavanja 400. godišnjice uspostavljanja trgovačkih veza između Japana i Holandije.

## Vanjski linkovi
*Japanska carska kuća konačno dobila muškog nasljednika

Kategorija:Rođeni 1965.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Japanski prinčevi
Bridgetown

mini|desno|300px|Bridgetown, Barbados

mini|desno|218x218px|Most Chamberlain, Bridgetown
Grad **Bridgetown** (Koordinate grada), u širem području ima 96 578 stanovnika (podaci iz 2006.), je najveći i glavni grad države Barbados.  Sa prijašnjim nazivom *Town of Saint Michael* šire područje Bridgetown-a je locirano u okviru Parohije Saint Michael, Barbados. Bridgetown se ponekad lokalno naziva "The City" (grad), ili jednostavnije "Town" (varoš).

## Historija 
U vrijeme dolaska britanaca je ostrvo bilo nenaseljeno. Smatra se da su na ostrvu živjeli pripadnici naroda Arawak, s obzirom na arheološke ostatke primitivnog mosta preko močvare u središtu grada.

### Klima 
Klima Bridgetown-a je tropska, sa relativno konstantnim temperaturama 
mini|220x220px|zgrada Parlamenta|lijevo
### Susjedstva Bridgetown-a 
* Belleville
* Cat's Castle
* Cheapside
* Fontabelle
* Garden Land
* New Orleans
* Pinelands
* Strathclyde
* Weymouth
* Whitepark

### Poznate građevine 
* National Heroes Square (Trg heroja)
* Independence Square and The Independence Arch (Trg nezavisnosti i Luk nezavisnosti)
* The Montefiore fontana
* Parlament Barbados-a
* Katedrala "Saint Michaels and All Angels"
* Crkva "St. Mary's Anglican Church"
* Rimokatolička katedrala St. Patrick's
* Bridgetown sinagoga
* The Pelican Village i Craft Centre
* "Queen's Park"
* statua Lord Nelson-a
* muzej Barbados-a
* plaža Carlisle Bay
* pijaca Cheapside
i drugi
### Atrakcija 
* Pierhead Development Complex

### Luka 
Luka u Bridgetown-u Port (ili "Luka duboke vode") je glavna luka za turističke i kargo brodove, na Barbadosu.

## Ekonomija 
Barbados izvozi šećer, rum, i melasu. Razvija se turizam.

Glavne banke su:
* Barclays Bank
* Bank of Nova Scotia
* Barbados National Bank,
* Canadian Imperial Bank of Commerce (CIBC)
* RBTT Bank
* Royal Bank of Canada (RBC)

## Razvoj 
* U 2004. je Bridgetown proslavio 375 godina od osnivanja.

### Prijateljski gradovi 
Bridgetown je prijateljski grad sa sljedećim gradovima:

*  - Bridgetown, Nova Scotia, Kanada 
*  - Borough of Hackney, London, Engleska, UK
*  - Wilmington, North Carolina, USA, USA

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Historical info of Bridgetown - pošta Barbadosa
* Luka Deep Water
* terminal za krstarenje Bridgetown 
* Mapa Bridgetowna
* Detaljna mapa Bridgetown-a 
* The Importance of Bridgetown in the New world - UNESCO-ova stranica Svjetskog naslijeđa

Kategorija:Glavni gradovi
Kategorija:Barbados
Spigelianova kila

**Spigelianova kila (hernia)** (ili **lateralna ventralna hernija**) je kila koja prolazi kroz spigelianovu fasciju koja je aponeutorični sloj smješten između *musculus rectus abdominis* medijalno i *linea semilunaris* lateralno. Ovaj tip kile se nalazi ispod linea arcuata jer tu ne postoji zadnja lamina fascije m. rectus abdominis. Ovo su općenito kile unutar trbušne stijenke tako da se često i ne primjeti oteklina.  Obično su male i stoga je rizik za uklještenje velik. Obično se dešavaju kod osoba oko 50 godina. Ovo je rijedak tip kile. 

## Simptomi i dijagnoza
Tipični pacijent  ima povremeno oteklinu unutar trbušne stijenke, lokaliziran bol ili znake ileusa (opstrukcija crijeva).
mini|desno|Adriaan van den Spiegel

## Tretman
Ove kile treba operirati zbog visokog rizika za uklještenje; srećom, operacija je jednostavna i rijetko je potrebno da se koristi prolenska mrežica. Razne tehnike sa mrežicom su opisane . Laparoskopska tehnika ima manji broj komplikacija i kraće vrijeme boravka u bolnici. Laparoskopske tehnike bez mrežice su također efikasne.

## Eponim
Adriaan van den Spiegel,  kirurg-anatom rođen u Briselu, je opisao ovu kilu. Prvi put je objavljena 1645. godine  i to 20 godina nakon njegove smrti.

## Reference
## Vanjski linkovi
* http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/2280.html 

Kategorija:Kile
Kategorija:Bolesti
Abdominalna hirurgija

**Abdominalna hirurgija** se bavi bolestima trbušnje duplje i trbušnog zida u slučajevima kada je potreban hirurški tretman.
Može se podijeliti na više oblasti:
*Hirurgija trbušnog zida se odnosi uglavnom na liječenje različitih vrsta kila.
*Hepatobilijarna hirurgija se odnosi na hirurgiju jetre, žučnih vodova i gušterače
*Hirurgija debelog crijeva i analne regije (proktologija)
Abdominalnom hirurgijom se bave opći hirurzi i subspecijalisti abdominalne hirurgije.

## Definicija 
Bilo koja operacija sa incizijom abdomena se može svrstati u ovu kategoriju. Najpoznatije operacije iz ove kategorije su apendektomija, holecistektomija, gastrektomija, herniorafija i laparatomija. Laparoskopija je metoda koja koristi specijalni teleskop i insuflator ugljičnog dioksida da bi se kreirao virtualni prostor u kojem se mogu raditi neke od pobrojanih operacija.

## Priprema za abdominalne operacije 
Prilikom preoperativne pripreme urade se laboratorijski testovi, snimak pluća i testovi za ispitivanje srčane funkcije uz konzultaciju internista i anesteziologa. Uklanjanje dlaka se vrši posebnim strojevima za skidanje dlaka neposredno prije operacije jer brijanje je povezano sa većom incidencijom infekcija zbog oštećenja kože. Koža se opere dezinfekcionim sredstvima od bradavica do pubične regije. Šest sati prije operacije se ne uzima hrana i tečnost.

## Postoperativno praćenje pacijenata 
Nakon operacije medicinske sestre provjeravaju sadržaje drenova, da li pacijent zadovoljavajuće diše i bilježe unos tečnosti, količinu izlučene mokraće i drugih tekućina. Pacijent se savjetuje da udahne duboko svaki sat, provjerava se prohodnost disajnih puteva, krvarenja rana i slično. Prate se vitalni parametetri pacijenta. Pacijenti ovisno o operativnom zahvatu ne uzimaju hranu na usta u periodu od nekoliko sati do nekoliko dana i u tom periodu primaju infuzione otopine.   
## Wikisource 
* http://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclop%C3%A6dia_Britannica/Abdominal_surgery 

## Također pogledajte 
* Šećerna bolest

## Reference 
Kategorija:Hirurgija
Kategorija:Hirurške specijalnosti
Hayabusa

mini|desno|250px|Umjetnički prikaz sletanja letjelice Hayabusa na asteroid Itokawa
**Hayabusa** (japanski はやぶさ doslovno sivi soko), je bespilotna svemirska letjelica razvijena od strane Japanske svemirske agencije da donese uzorak sa malog asteroida, sa imenom 25143 Itokawa (dimenzija 540 metara sa 270 metara sa 210 metara), na Zemlju, radi daljih analiza.

Hayabusa, prije poznat kao **MUSES-C** iz Mu raketne familije, lansiran je 9. maja 2003. i sreo se sa Itokawa sredinom septembra 2005. Nakon stizanja na asteroid, Hayabusa je proučavao oblik, vrtnju, topografiju, boju, sastav, gustoću i prošlost asteroida.

U novembru 2005., sletio je na asteroid sa ciljem prikupljanja uzoraka. Postoji velika vjerovatnoća da je u tome uspio, što bi bio prvi takav rezultat.

Letjelica se vratila na Zemlju 13. juna 2010.

Hayabusa je napravljen tako da jednostavno priđe asteroidu, dotakne ga svojim uređajem za prikupljanje, i ode.

Međutim, letjelica je ipak sletjela i provela 30 minuta na površini asteroida.

## Podaci o misiji 
Svemirska letjelica Hayabusa je lansirana 9. maja 2003., u 04:29:25 po UTC vremenu, pomoću M-V rakete, iz Svemirskog centra Uchinoura.

U toku misije su postojali problemi sa potisnicima.

Kapsula sa uzorcima je uspješno pronađena 14. juna u 7:08 po UTC.
Oklop za zaštitu od toplote, koji je prethodno odbačen, je također pronađen.
## Također pogledajte 
* Osumi (satelit)
*Hayabusa2

## Vanjski linkovi 
* ISAS/JAXA stranica misije
* ISAS/JAXA Hayabusa, film o misiji
* The Great Challenges of "HAYABUSA" – World's first asteroid sample return mission-—službeni kanala JAXA na YouTube
* Logo na Google Japan
* 

Kategorija:Astronautika
Kategorija:Japan
Kategorija:Satelit
Etodolak

**Etodolak** je lijek iz porodice nesteroidnih antiupalnih lijekova, iz klase arilalkanoičnih kiselina. Ostali lijekovi iz ove grupe uključuju aspirin, ibuprofen, naproksen, indometacin, nabumeton i brojne druge. Ovi lijekovi se koriste u ublažavanju blagih i srednje snažnih bolova, groznice i upale. Djeluju na način da smanjuju nivo prostaglandina, hemijskih spojeva koji su odgovorni za bolove i groznicu, te tegobe koje se javljaju pri upalama. Etodolak blokira enzim koji proizvodi prostaglandine (ciklooksigenaza), rezultirajući smanjenjem koncentracije prostaglandina. Kao rezultat, smanjuje se upala, bol i groznica. Američka agencija za hranu i lijekove (FDA) je odobrila upotrebu etodolaka u SAD, januara 1991. godine.

Etodolak je inhibitor COX-2.

lijevo|mini|150px|Etopen 200mg, generičko ime za Etodolak

## Proizvodnja 
Etodolak proizvodi kompanija Shire pod trgovačkim nazivom **Lodine SR**, te kompanija Meda Pharmaceuticals pod nazivom **Eccoxolac**. Dostupan je i etodolak koji nije zaštićena trgovačka marka.

## Indikacije 
Etodolak se može koristiti u terapijama upala i bola pri osteoartritisu i reumatoidnom artritisu. Sve češće se pronalazi u smjesi sa heroinom prilikom pljenidbe velikih količina heroina.

## Doziranje
Koriste se kapsule u dozama od 200 i 300&nbsp;mg; tablete od 400 i 500&nbsp;mg; te s produženim djelovanjem od 400, 500 i 600&nbsp;mg. Najveća preporučena dnevna doza iznosi 1000&nbsp;mg. Međutim, neki pacijenti su imali određena poboljšanja pri korištenju dnevnih doza od 1200&nbsp;mg. Dnevne doze koje prelaze 1200&nbsp;mg nisu ispitivane.

## Druge osobine
### Interakcije 
Etodolak treba izbjegavati kod pacijenata sa astmatičnim napadima, urtikarijom ili drugim alergijskim reakcijama na aspirin ili druge lijekove iz grupe nesteroidnih antiupalnih lijekova. Neki pacijenti su imali rijetke ali snažne alergijske reakcije. Također korištenje etodolaka treba izbjegavati kod pacijenata sa peptičnim ulkusom i kod slabe funkcije bubrega, jer korištenje lijeka može iritirati oba stanja.

Etodolak se uglavnom oprezno koristi kod pacijenata koji koriste sredstva za razrjeđenje krvi (antikoagulanse), poput varfarina, jer se time povećava rizik od krvarenja. Pacijenti koji koriste litijum mogu razviti otrovne nivoe litijuma u krvi. Dodatno, pronađeno je da etodolak stupa u interakcije sa određenim antidepresivnim lijekovima, poput sertralina i fluoksetina, te se može povećati rizik od srčanog napada, moždanog napada i drugih kardiovaskularnih stanja. Kod pacijenata koji koriste ciklosporin mogu se razviti određena zatrovanja bubrega. Korištenje etodolaka kod djece nije dovoljno proučeno. Etodolak ne proizvodi ovisnost. Preporučuje se da se etodolak prestane koristiti najmanje četiri dana prije zakazane operacije. Kod osoba koja konzumiraju više od tri alkoholna pića dnevno povećava se rizik od razvoja stomačnih ulkusa pri korištenju etodolaka.

## Vanjski linkovi
* DrugBank info
* Medicinenet.com

## Reference
Kategorija:Nesteroidni antiupalni lijekovi
Kategorija:Sirćetne kiseline
Cell (mikroprocesor)

**Cell** je mikroprocesorska arhitektura zajednički razvijena od strane Sony Computer Entertainment, odjela korporacije Sony, zatim, IBM-a, i Toshiba-e; alijanse poznate kao "STI". Dizajn kompjuterske arhitekture i prva primjena su djelo STI Dizajnerskog centra u gradu Austin, Teksas i produkt su četverogodišnjeg rada, počevši od marta 2001. Sony izvještava da je budžet bio 400 miliona američkih dolara. Cell je "stenogramski" izraz za "Cell Broadband Engine Architecture", uobičajeno skraćene kao *CBEA* ili *Cell BE in part*. Cell kombinuje "Power Architecture" jezgru opće namjene koja ima skromne osobine sa moderniziranim koprocesorskim elementima koji značajno ubrzavaju multimedijske sadržaje i aplikacije vektorskog procesiranja, kao i mnoge druge vrste posebno namijenjenog računanja.

Prva važna komercijalna primjena procesora Cell je u Sony igraćoj konzoli PlayStation 3.

"Mercury Computer Systems" ima dual Cell server, "dual Cell blade" serversku konfiguraciju, **rugedizovani** računar koji je namijenjen korištenju u nepovoljnom okruženju sa jakim vibracijama, ekstremnim temperaturama i vlažnim i prašnjavim uslovima; kao i PCI Express ubrzivačku ploču u različitim fazama proizvodnje.

Toshiba je predstavila plan da ugrađuje Cell procesore u televizore visoke definicije.

Egzotične osobine poput XDR memorijskog subsistema i koherentne Element Interconnect Bus (EIB) međuveze, omogućit će da se ubuduće kod superkompjutera upotrijebi Cell-ova natprosječna sposobnost u jezgrama pokretnog zareza.

## Vanjski linkovi
*"Cell Broadband Engine" resursni centar
*Standardi i dokumentacija

Kategorija:Procesori
Kategorija:IBM
Kategorija:Računarstvo
Televizor

desno|mini|250px|Moderni televizor
**Televizor**, TV, je uređaj koji služi za gledanje televizijskog programa.
U televizijskom elektromehaničkom periodu, komercijalno napravljeni televizori su se prodavali između 1928. i 1934. u Ujedinjenom Kraljevstvu, Sjedinjenim Američkim Državama i Rusiji.

Prvi komercijalni elektronski televizori napravljeni sa katodnom cijevi su napravljeni u Telefunken-u, u Njemačkoj 1934., a slijede ih proizvođači u Francuskoj 1936., Velikoj Britaniji 1936. i Sjedinjenim Američkim Državama 1938.

## Dijelovi televizora 
Moderni televizori se sastoje od ekrana, antene ili RF inputa, i tjunera. Prisustvo tjunera u televizoru (sada, digitalni televizijski tjuner), čini da se televizor razlikuje od monitora, koji prima signal koji je već procesiran. Dodatno, televizori imaju i zvučnike i teletekst. Većina modernih televizora ima i dodatne ulaze za: DVD plejere, konzole za videoigre i slušalice. Pojedini najskuplji televizori imaju mogućnost primanja informacija s interneta, kao što su vijesti sa berze, vremensku prognozu ili opće vijesti.

Većina televizora napravljenih od ranih 1980-tih također imaju infracrvene senzore da bi mogli detektovati signale poslane od daljinskog upravljača.

## Tehnologije izrade ekrana 
Televizori danas koriste različite ekranske tehnologije kao što su: CRT, LCD, plazma, DLP i odnedavno OLED.

## Zanimljivosti
* Proizvodnja televizora u SR BiH započela je 1957. godine u banjalučkom preduzeću "Rudi Čajavec"

## Također pogledajte 
* HDTV

## Reference
## Vanjski linkovi
* Zlatna kolekcija majstor Save, RTS Trezor
* Vodič za kupovinu televizora (Telegraf, 11. 11. 2014.)

Kategorija:Televizijska tehnologija
Osman Arnautović

**Osman Arnautović** bio je bosanskohercegovački prevodilac i pisac, kao i profesor u bijeljinskoj gimnaziji.

Osnovnu školu i gimnaziju završio je u Bijeljini, a francuski i latinski jezik s književnošću na Filozofskom fakultetu u Sarajevu. Nakon posljednjeg rata živio je u Tuzli a zatim odlazi u Bruxelles, gdje je radio kao sudski prevodilac i pisac. U tom je gradu i umro 18. septembra 2016.

## Djela 
* *Katil* (2002)
* *Kamen na duši* (2003)
* *Tmina svjetlosti* (2004) (zbirka novela)
* *Ténèbres de la lumière* (2004) (zbirka novela na francuskom jeziku)
* *Srebrenica city* (2007) (roman)
* *Ukleta čaršija*, (2008) (roman)
* *Dosije Pataren*, (2009) (roman)
* *Justinina tajna, (2014) (roman)*
* *Mržnja*, (2015) (roman)

Autor je i udžbenika *Latinski jezik za prvi i drugi razred srednjih škola* u izdanju "Svjetlosti" Sarajevo.

## Prijevodi 
* Jacques de Decker: *Kitov trbuh* (roman)
* Amélie Nothomb: *Higijena ubice* (roman)
* Jacques de Decker: *Parče nedjelje* (pozorišni komad)
* Liliane Wouters: *Dnevnik pisca* (poema)
* Michel Lambert: *Ništa zloćudno* (novele)
* Daniel Pennac: *Školski jadi* (roman)

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1948.
Umrli 2016.
Kategorija:Biografije, Bijeljina
Bosanskohercegovački pisci
Cotonou

**Cotonou** je ekonomski centar Benina, i njegov najveći grad. Službeno, Cotonou ima preko 761 000 stanovnika, po podacima iz 2006. Postoje i proračuni koji kazuju da grad već ima 1,2 miliona stanovnika. Populacija je 1960-tih brojala samo oko 70 000 ljudi. Urbano područje se nastavlja proširivati, značajno u pravcu zapada. Grad leži na jugoistoku zemlje, između Atlantskog okeana i jezera Nokoué, sa položajem na 6°22' sjevrno, 2°26' istočno (6.36667, 2.4333). 

Pored toga što je najveći grad Benina, Cotonou je sjedište više vladinih i diplomatskih službi, tako da je on de facto glavni grad iako je službeni glavni grad Porto-Novo.
Cotonou je glavna luka, a tu je i aerodrom i željeznička pruga koja ide do Parakou-a.

Druga značajna mjesta u gradu su: Cotonou stadion prijateljstva, katedrala, centralna džamija, stari most i velika pijaca Dantokpa.

Cotonou je sjedište Nacionalnog univerziteta Benina. 
Posebnost grada su taksiji na motorima, takozvani Zémidjans.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.govdestinations.org/destinations-import-en/cotonou

Kategorija:Benin
Kategorija:Glavni gradovi afričkih država
Ruska rublja

**Rublja** (Ruski: рубль rublʹ, množina рубли́ rubli; ) (ISO 4217 kod: RUB) je valuta Ruske Federacije i dvije djelimično priznate republike, Abhazije i Južne Osetije.

## Novčanice
U opticaju su novčanice u apoenima od 5 do 5000 rubalja. Apoeni od 5 i 10 se ne štampaju više i zamjenjuju se kovanicama iste nominalne vrijednosti.

## Kovanice
## Reference
## Vanjski linkovi
*  Centralna banka Rusije
*   Ruska rublja - novčanice Rusije - uključujući novčanice bivšeg SSSR-a

Kategorija:Rusija
Kategorija:Ekonomija Rusije
Kategorija:Evropske valute
Kategorija:Azijske valute
Kategorija:Valute u optjecaju
Sveta Stolica

mini|desno|180px|Bazilika Sv. Petra
**Sveta Stolica** (Latinski: Sancta Sedes) je biskupska nadležnost Katoličke crkve u Rimu, u kojoj je Biskup uobičajeno poznat kao Papa.
To je dominantno biskupsko sjedište, koje formira centralnu upravu Crkve. Kao takvo, diplomatski i u drugim sferama, Sveta stolica djeluje i govori u ime cijele Katoličke crkve.
Također je prepoznata od drugih subjekata i od strane međunarodnog prava kao suvereni entitet, rukovođen Papom, sa kojim se mogu uspostavljati diplomatski odnosi.

Iako se često poistovjećuje sa Vatikanom, Sveta stolica nije isto što i Vatikan grad-država, koji postoji od 1929., dok Sveta Stolica datira još od ranih kršćanskih vremena.

Ambasadori se akredituju, ne u Vatikan, nego u Svetu Stolicu, pa su i papinski izaslanici predstavnici Svete Stolice, a ne Vatikana, grada-države.

U Bosni i Hercegovini postoji diplomatsko predstavništvo Svete Stolice, na čijem čelu se nalazi nuncij i koje se naziva nuncijatura (službeno: Apostolska nuncijatura). Služba nuncija se isto zove nuncijatura (latinski. nuntius - glasnik, vjesnik).

## Također pogledajte 
* Patrijarhat (kršćanstvo)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Vatikan
Anton Kasipović

mini|Anton Kasipović 2011.
**Anton Kasipović** (1956, Banja Luka, NR Bosna i Hercegovina, FNRJ) jest bosanskohercegovački političar i bivši potpredsjednik Vlade Republike Srpske, te ministar prosvjete i kulture Republike Srpske.

## Biografija
Osnovnu i srednju školu završio je u Banjoj Luci, gdje je diplomirao pravo. Bio je novinar dnevnog lista Glas Srpske, gdje je radio kao direktor i glavni i odgovorni urednik. Oženjen je i ima jedno dijete. Anton Kasipović je po nacionalnosti Hrvat. Dužnost predsjednika Vlade Republike Srpske vršio je od 15. novembra 2010. do 29. decembra 2010. godine.

## Literatura
*Vlada Republike Srpske
*biznis.ba

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1956.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Banja Luka
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Političari Republike Srpske
Kategorija:Političari Saveza nezavisnih socijaldemokrata
Kategorija:Ministri Republike Srpske
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Banjoj Luci
Bilirubin

mini|Bilirubin.

**Bilirubin** je hemijski spoj koji se sastoji od tetrapirolskog prstena, a u ljudskom tijelu nastaje razgradnjom molekule hem, te je zelenkastožuti pigment. Molekula hema sastavni je dio molekule hemoglobina, jednog od najvažnijih spojeva u eritrocitima.

Bilirubin se izlučuje putem žuči, a njegova količina u krvi je povišena kod nekih bolesti. Ovaj spoj je odgovoran za žutu boju modrica, te za žuticu.

## Biohemija 
mini|desno|Molekula hema.
mini|desno|Biliverdin.
Raspadom eritrocita otpušta se molekula hemoglobina u krv, koja se u makrofazima razgradi enzimom hem-oksigenaza na verdoglobin. Iz verdoglobina se otcijepi globin koji se kasnije razgradi na aminokiseline. Otvaranjem hemovog prstena oslobađa se slobodno željezo, koje se dalje kroz krv prenosi bjelančevinom transferinom, te nastaje biliverdin. Bilirubin u ljudskom tijelu nastaje iz biliverdina, djelovanjem enzima biliverdin reduktaza. Tako nastao bilirubin nije topljiv u vodi, te se u krvi nalazi vezan za albumine (vrlo mali dio bilirubina se nalazi slobodan u plazmi), a naziva se i *nekonjugirani bilirubin*. Vezan uz albumine, bilirubin dolazi do jetre, gdje se u hepatocitima prenosi genetski materijal sa glukuronskom kiselinom, što ga čini topljivim u vodi. Bilirubin konjugiran sa glukuronskom kiselinom se naziva *konjugirani bilirubin*.

Konjugirani bilirubin izlučuje se preko žuči u tanko crijevo, gdje se dio dalje metabolizira djelovanjem bakterija u probavnom traktu u urobilinogen, koji se izlučuje stolicom, i dijelom ulazi iz probavnog trakta ponovno u krvotok (enterohepatično kruženje).

## Također pogledajte 
* Primarna bilijarna ciroza
* Primarni sklerozantni holangitis

## Reference
## Vanjski linkovi 
* http://www.nlm.nih.gov/medlineplus/ency/article/003595.htm
* http://www.unc.edu/~rowlett/units/scales/clinical_data.html 
* http://www.nlm.nih.gov/medlineplus/ency/article/003468.htm
* http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/22032210
* http://www.clinchem.org/cgi/content/full/47/10/1845

Kategorija:Gastroenterologija
Kategorija:Fiziologija
Kategorija:Pedijatrija
Kategorija:Hepatologija
Kategorija:Tetrapiroli
Kategorija:Biološki pigmenti
GIS

mini|desno|Kombinacija digitalnog modela terena, karte i vektorskih podataka.
**Geografski informacioni sistem**, ili geografički informacioni sistem jeste bilo koji sistem koji prikuplja, smješta, analizira, upravlja i prikazuje podatke koji su povezani sa lokacijom. Najjednostavnije objašnjenje je da je GIS spajanje kartografije i tehnologije baza podataka. GIS sistemi se koriste u kartografiji, daljinskim istraživanjima, geodeziji, upravljanju komunalijama, fotogrametriji, geografiji, urbanom planiranju, upravljanju u hitnim slučajevima, navigaciji i lokalizovanim pretraživačkim mašinama.

Pošto je GIS sistem, on ima granice koje mogu biti pravno, namjenski ili aplikacijski orijentisane, zavisno za koju je namjenu GIS razvijen. Dakle, GIS razvijen za razne namjene ne mora nužno biti primjenjiv u tim različitim oblastima, u smiuslu interoperatibilnosti. Također se može desiti da ne bude kompatibilan. Koncept SDI (engleski: spatial data infrastructure) ide dalje od GIS-a i nema tako restriktivne granice.

U općem smislu, GIS opisuje bilo koji inforamcioni sistem koji uvezuje, smješta, uređuje, analizira i prikazuje geografske informacije. GIS aplikacije su alati koji dozvoljavaju korisniku da pravi interaktivne upite (korisnička traženja), da analizira prostorne podatke, uređuje podatke, karte, i da predstavlja rezultate svih tih operacija. Geografska informaciona nauka je nauka kojoj su u osnovi geografski koncepti, aplikacije i sistemi, studirani i potvrđeni na raznim univerzitetima.

## Također pogledajte 
* Daljinska istraživanja

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Udruženje GIS Laboratorija Evrope (AGILE) - promoviše akademsko naučavanje i istraživanje GIS-a u Evropi
* udruženje "Cartography and Geographic Information Society" (CaGIS)
* časopis "Directions Magazine"  - All Things Location
* Federal Geographic Data Committee — United States federal government standards agency.
* GIS obrazovna stranica  — Obrazovna stranica sa PDF lekcijama i video prilozima besplatnom GIS softveru.
* GIS Development - "The Geospatial Communication Network"
* GIS Lounge - Informacije o GIS-u.
* GIS Pathway  - GIS resursi
* GISWiki.NEWS.Reader - Kolekcija GIS vijesti, uglavnom na engleskom.
* GITA - "Geospatial Information & Technology Association".
* "International Cartographic Association (ICA)", svjetsko ijelo za profesionalce u GIS-u i mapiranju
* National States Geographic Information Council (NSGIC)
* Forum o GIS tehnologijama, globalna mreža
* Open Geospatial Consortium, Inc.
* fondacija "Open Source Geospatial Foundation"
* USGS GIS Poster  — Šta je GIS? poster.
* GeoJunk - GIS i geografske novosti