open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bosanskohercegovačka ekspedicija na Tian Shan 1991.

[mini|desno|[Han Tengri (7.010 m), pogled sa sjevera; ekspedicija je ostvarila uspon s juga, a zapadni je greben desno]]
mini|desno|Han Tengri s južne strane; bazni logor na 4.000 m
**Bosanskohercegovačku ekspediciju na Tian Shan** organizirao je Planinarski savez Bosne i Hercegovine krajem jula i početkom augusta 1991. pod nazivom '''Tian Shan '91.''' Tian Shan je planinski lanac, dug više od 2.400 kilometara, na granici između Kirgistana i Kine. U toj su regiji dva najsjevernija vrha na svijetu iznad 7.000 m: Han Tengri i Vrh Pobjede.

Han Tengri je geološke visine 6.995 m, ali je ledena kapa produžila visinu na 7.010 m. Ukrajinski alpinist Mihail Pogrebecki i njegov tim prvi su se popeli na vrh 1931, idući danas klasičnom rutom preko jugozapadnog grebena, koju je odabrao i bosanskohercegovački tim.

Ekspediciju su sačinjavali Muhamed Gafić (vođa), Muhamed Šišić, Edin Durmo, Naim Logić, Dragan Zlatanović (PS Srbije) i Mirza Todorović kao fotograf.

Cilj ekspedicije bio je Han Tengri. Na put su krenuli 17. jula 1991. iz Sarajeva i preko Beograda, Kijeva i Rostova na Donu stigla 21. jula u Biškek (tadašnji Frunze), glavni grad Kirgistana. Malim avionom prebacili su se od Biškeka do Karakola (bivšeg Prževalska), grada s približno 70.000 stanovnika, smještenog u masivu Tian Shan, vrlo blizu jezera Isik-Kul. Karakol je početna tačka svih ekspedicija koje idu na južnu stranu Han Tengrija ili Vrha Pobjede. Sljedećeg dana prebacili su se helikopterom do kampa Maida Adir (3.100 m), a zatim u bazni kamp na ledniku Južni Engilček (4.000 m).

## Uspon 
Tokom uspona podignuta su četiri visinska kampa, na 4.200, 5.200, 6.000 i 6.400 m. Put prema kampu 2 prepun je pukotina i ledenih blokova, a alpinisti su bili izloženi i lavinama sa okolnih vrhova. Kamp 3 jedna je velika snježna jama, koju su iskopali sovjetski alpinisti. Ona je dobra zaštita od jakog sunca te sklonište od vjetrova i hladnoće. Kada je vani -30&nbsp;°C, unutra je samo -5&nbsp;°C. Sa strane ima nekoliko šatora, ali uglavnom svi koriste ovaj "ledeni planinarski dom". U njemu je stalno jedan od domaćih alpinista, koji redovno održava radiovezu s baznim kampom na ledniku i izvještava o vremenu, stanju u kampu i kretanju timova. U njemu se susreću alpinisti iz drugih ekspedicija i razmjenjuju iskustva.

Kako je Han Tengri najsjeverniji vrh iznad 7.000 m, često je opasan i vrijeme se nepredvidljivo mijenja. Penjačka sezona vrlo je kratka, od sredine jula do kraja augusta. Na vrh su se popeli Gafić, Durmo, Logić i Zlatanović. Šišić je dostigao visinu 6.900 m, a Todorović 6.000 m tokom aklimatizacije.

## Reference 
Kategorija:Alpinističke ekspedicije
Kategorija:Alpinizam u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1991. u Bosni i Hercegovini
17. meridijan (istok)

[mini|Spomenik na 17, istočnom meridijanu u [Nagykanizsa|Nagykanizsi]]
**17. istočni meridijan** jest meridijan koji je 17 stepeni istočno od nultog. Presijeca Arktički okean, Evropu, Afriku, Atlantski okean, Južni okean i Antarktik. Tvori ortodromu sa 163. zapadnim meridijanom.

Kao i kod svih meridijana, dužina mu je polovina obima Zemlje, tj. 20.003,932 km, a od nultog je udaljen 1.892 km.

## Od pola do pola 
Počevši od Sjevernog pola i idući pravo prema Južnom, ovaj meridijan prolazi kroz sljedeće lokacije ili vrlo blizu njih:
:

## Također pogledajte 
* 16. meridijan (istok)
* 18. meridijan (istok)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 17. istočni meridijan na *OpenStreetMapu*

Kategorija:Meridijani
Paralela (geografija)

**Paralela** je zamišljena kružnica koja spaja sve tačke na površini Zemlje iste geografske širine. Geografske širine često se nazivaju paralele jer su paralelne jedna drugoj, odnosno ravnine formirane paralelama nikada se ne sijeku za razliku od meridijana koji se sijeku odnosno imaju zajedničke tačke na oba zemljina pola. Položaj tačaka na paralelama određuju se geografskim dužinama. Paralele su okomite na svaki od meridijana.

Paralele, za razliku od meridijana koji su svi velike kružnice, se razlikuju po veličini pri čemu je ekvator najveći a svaka naredna paralele prema polovima je manja. Paralela koja se nalazi na 60. stepenu sjeverne ili južne geografske širine je upola manje dužine od ekvatora. Između ekvatora i sjevernog ili južnog nalazi se po 89 integralnih paralela koje odgovaraju svakom cijelom stepenu sjeverne odnosno južne geografske širine a dijele se na sjeverne i južne paralelno, u zavisnosti da li se nalaze sjeverno ili južno od ekvatora.

Paralele se prostiru pravcem istok-zapad.

Lukovi paralela ponekad se koriste kao granice između država ili regija u kojima nedostaju prepoznatljive prirodne granice (kao što su pustinje ili jednolični tereni) ili kada se granice država ili regija formiraju mirovnim konferencijama gdje se granice teritorijalnih entiteta *crtaju na karti* a što je bio masovni primjer određivanja granica tokom Berlinske konferencije 1884. godine, gdje su određivane granice za ogromne dijelove afričkog kontinenta. Granice sjevernoameričkih nacija i države također su uglavnom stvorene ravnim linijama, koje su često dijelovi paralela. Na primjer, sjeverna granica američke savezne države Colorada je na 41. dok je južna na 37. stepenu sjeverne geografske dužine. Otprilike polovina dužine granice između Sjedinjenih Američkih Država i Kanade prati 49. sjevernu paralelu.

## Glavne paralele 
Postoji pet glavnih paralela, koje su u narednom tekstu navedene od sjevera ka jugu. Položaj ekvatora je fiksan (90 stepeni u odnosu na osu zemljine rotacije), dok geografske širine ostalih paralela zavise o nagibu ove ose u odnosu na ravninu Zemljine orbite, pa nisu savršeno fiksne. Vrijednosti za navedene paralele vrijede za 21. oktobar 2020.

* Arktički krug (66°33′48,3″ sjeverne geografske širina)
* Sjeverni povratnik ili rakova obratnica (23°26′11,7″ sjeverna geografske širina)
* Ekvator (0° stepen)
* Južni povratnik ili jarčeva obratnica (23°26′11,7″ južne geografske širina)
* Antarktički krug (66°33′48,3″ južne geografske širina)

## Važnije paralele 
## Također pogledajte 
* Meridijan

## Reference
Konsenzusna sekvenca

**Konsenzusna sekvenca** ili **kanonska sekvenca** – u  molekulskoj biologiji i bioinformatici – je  izračunati redoslijed najčešćih ostataka, bilo nukleotida ili aminokiselina, pronađen na svakom položaju u poravnanju sekvenci. Predstavlja rezultate više poravnavanja sekvenci, u kojima se srodne međusobno uspoređuju i izračunavaju slični sekvencni motivi. Takve informacije su važne pri razmatranju enzima, ovisnih o sekvenci kao što je RNK-polimeraza.

## Biološki značaj 
Mesto vezanja proteina, predstavljeno konsenzusnom sekvencom, može biti kratka sekvenca nukleotida, koja se nekoliko puta nalazi u genomu i za koju se smatra da ima istu ulogu na svojim različitim lokacijama. Naprimjer, mnogi faktori transkripcije prepoznaju određene obrasce u promotorima gena koje regulišu. Na isti način, restrikcijski enzimi obično imaju palindomne konsenzusne sekvence, obično odgovarajuće mjestu na kojem presijecaju DNK. Transpozoni djeluju na približno isti način prilikom identifikacije ciljnih sekvenci za transpoziciju. Konačno, mjesto prerade (sekvence koje neposredno okružuju granice egzon – intron) također se može smatrati konsenzusnom sekvencom.

Stoga je konsenzusna sekvenca model za pretpostavljeni mjesto vezanja DNK: ona se dobija poravnavanjem svih poznatih prajmera određenog mjesta prepoznavanja i definira kao idealizovana sekvenca koja predstavlja dominantnu bazu na svakoj poziciji. Svi stvarni prajmjeri ne bi se trebali razlikovati od konsenzusa više od nekoliko zamjena, ali brojanje neusklađenosti na ovaj način može dovesti do nedosljednosti.

## Softver 
Bioinformatički alati mogu izračunati i vizuwlizirati konsenzusne sekvence. Primjeri alata su JalView i UGENE.

## Također pogledajte
* Ekspresija gena
* Bioinformatika
* Sekvencni motiv

## Reference
Kategorija:Bioinformatika
Kategorija:DNK
Kategorija:Molekularna biologija
Spisak Svjetske baštine u Turskoj

UNESCO (eng.: **U**nited **N**ations **E**ducational, **S**cientific and **C**ultural **O**rganization; bos.: Organizacija Ujedinjenih naroda za obrazovanje, nauku i kulturu) je organizacija u sastavu Ujedinjenih nacija, osnovana 16. novembra 1945. godine. Svjetska baština je organizacija u sklopu UNESCO-a koja se sastoji od *Svjetske kulturne baštine* i *Svjetske prirodne baštine*. Trenutno se na spisku Svjetske baštine nalazi 1.052 spomenika kulture uključujući kulturnu i prirodnu baštinu koji se nalaze u 165 država članica UNESCO-a.

Turska je konvenciju prihvatila 16. marta 1983. godine, čime su njena historijska mjesta stekla uslove da budu uvrštavanje na spisak. 2018. godine u Turskoj je bilo 18 mjesta svjetske baštine, uključujući 16 kulturnih i 2 mješovita područja.

Prva tri lokaliteta u Turskoj, Velika džamija i bolnica u Divriğiju, Historijska područja Istanbula i Nacionalni park Göreme te kamenjari Kapadokije, uvrštena su na spisak na 9. zasjedanju Komiteta za svjetsku baštinu, održanom u Parizu 1985. Najnovija mjesta uvrštena na ovaj spisak su Afrodizija koja je na spisak svjetske baštine dodana 2017. godine i Göbekli Tepe 2018. godine.

## Spisak Svjetske baštine u Turskoj 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Spiskovi vezani za Tursku
T
Uzvodno i nizvodno (DNK)

U molekulskoj biologiji i genetici, termini i **uzvodno** i  **nizvodno**  odnose se na relativni položaj genetičkog koda u DNK ili RNK. Svaki lanc nukleinskih kiselina (DNK ili RNK)  ima 5' kraj i 3' kraj, tako nazvanih zbog položaja ugljika u prstenu dezoksiriboze (ili riboze). Prema dogovoru, uzvodno i nizvodno se odnose na pravac 5' do 3', u kojem se odvija transkripcija RNK. Uzvodno je prema 5' kraju molekule RNK, a nizvodno prema 3' kraju. Kada se razmatra dvolančana DNK, uzvodno je prema 5' kraju kodirajućeg lanca za dotični gen, a nizvodno prema 3' kraju. Zbog antiparalelne prirode DNK, to znači da je 3' kraj matričnog lanca uzvodno od gena, a 5' kraj nizvodno.

Neki geni na istoj molekuli DNK mogu se transkribirati u suprotnim smjerovima. To znači da se uzvodna i nizvodna područja molekule mogu mijenjati ovisno o tome koji se gen koristi kao referenca. 

## Također pogledajte
*DNK
*RNK

## Reference
Kategorija:Molekularna biologija
Kategorija:DNK
Kategorija:RNK
Smisleni lanac

[thumb|360px|Odnos između smislenog i antismislenog lanca u procesu transkripcije i translacije [genetički kod|genetičkog koda.]]
**Smisleni lanac**, **sens-lanac** ili **kodirajući lanac**, preciznije **smisleni polulanac** molekule  DNK/ **smislena sekvenca nukleotida DNK** – u  genetici – je  segment unutar dvolančane DNK koji nosi prevodivi kôd u 5' do smjera 3′, a koji je komplementaran s besmislenim ili antisens lancem DNK ili šablona lanca, koji ne nosi prevodljivi kôd u 5' do pravca 3′.. Ovaj lanac je polulanac DNK koji ima istu sekvencu kao iRNK, koji uzima antismisleni lanac ili antisens lanac, za svoj obrazac tokom transkripcije i na kraju prolazi (obično, ne uvijek) translaciju u protein. Stoga je antisens lanac odgovoran za RNK koja se kasnije prevodi u protein, dok smisleni lanac ima gotovo identičan sastav kao i iRNK.  Trema znati da svaki segment dvolančane DNK može imati dva seta, i smisleni i antismisleni, ovisno o tome u kojem se smjeru čita (budući da je smislenj i antismisleni oznaka u odnosu na perspektivu). Konačno, genski proizvod, ili iRNK, diktira koji lanac jednog segmenta dsDNK nazivamo smislenom ili antismislenim. Ali  ponekad, poput prokariota, preklapanje gena na suprotnim nitima znači da smisleni za jednu iRNK može biti antisensmisleni za drugu iRNK.. 
    
Neposredni produkt ove transkripcije je rezultantni početni RNA-transkript, koji sadrži sekvencu nukleotida identičnu onomj u smislenom lancu. Izuzetak od ovoga je što se uracil koristi za nukleotidno sekvenciranje molekula RNK, a ne za timin.

Većina eukariotskih transkripata RNK podvrgava se dodatnom uređivanju prije prevođenja radi sinteze proteina. Ovaj proces obično uključuje uklanjanje introna iz početnog RNK- transkripta, dodavanje metiliranog guaninske nukleotidne kape na 5'  kraju i dodavanje poli-A rep ana 3' kraj. Ovaj postupak brisanja poznat je kao prerada. Krajnji proizvod poznat je kao zrela iRNK. Prokariotska iRNK ne prolazi isti proces.

Strogo govoreći, samo iRNK ima "smisla" u vezi  s genetičkim kodom, jer se iz ovog lanca može direktno zaključiti o prevedenom proteinu peptidnog lanca. "Antisens" polulanac DNK komplementaran je ssmislenim "lancem"  i stvarni je obrazac za sintezu iRNK.

Poznavanje razlike između smislenih i antismislenih lanaca važno je u određenim aplikacijama molekularne biologije. Naprimjer, u tehnologijama ekspresije mikroravni, važno je znati koji se snop "preslikava" na sekvencu. Sekvenca može odgovarati bilo kojem nizu; međutim, jedns sekvrncs bit će u potpunosti napravljen od "smislenih" ili "antismislenih" lanaca.

## Također pogledajte 
* Genetički kod
*Prerada RNK

## Reference
* Merrill, Dr. Gary F. 'Transcription', lecture notes distributed in Biochemistry 451 General Biochemistry, Oregon State University, Weigend on 6 Jun. 2006.

## Vanjski linkovi
*Sense and antisense strands of DNA: YouTube tutorial video

 

Kategorija:Molekularna genetika
Kategorija: RNK
Kategorija: DNK
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1989 – 7,5 km

**Utrka u sprintu na 7,5&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1989. za žene održala se 11. februara 1989. u austrijskom gradu Feistritzu.

## Države učesnice
*  (2)
*  (1)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (1)
*  (3)
*  (1)
*  (4)
*  (1)
*  (4)
*  (1)
*  (2)
*  (4)
*  (4)
*  (4)

## Rezultati 
Nastupile su 44 biatlonke iz 15 država.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1989.
46. paralela (sjever)

[mini|U [Sjedinjene Američke Države|Sjedinjenim Američkim Državama ova paralela čini dio granice između Washingtona i Oregona]]
[mini|U [Kazahstanu ova paralela čini dio granice između Karagandinske, Turkestanske i Žambilske oblasti]]
**46. sjeverna paralela** jest paralela koja je 46 stepeni sjeverno od ekvatora. Presijeca Evropu, Aziju, Tihi okean, Sjevernu Ameriku i Atlantski okean. Njena ukupna dužina iznosi 27.887&nbsp;km, što je približno 69,5% dužine ekvatora, od kojeg je udaljena 5.096&nbsp;km, a od Sjevernog pola 4.906&nbsp;km.

Na ovoj geografskoj širini jedan stepen geografske dužine iznosi 77,463&nbsp;km. Sunce je vidljivo 15 sati i 45 minuta tokom dugodnevnice, a osam sati i 38 minuta tokom kratkodnevnice.

## Oko svijeta 
Počevši od nultog meridijana i idući u smjeru istoka, 46. sjeverna paralela prolazi kroz sljedeće lokacije ili vrlo blizu njih:
:

## Također pogledajte 
* 45. paralela (sjever)
* 47. paralela (sjever)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 46. sjeverna paralela na *OpenStreetMapu*

Kategorija:Paralele
Ben Nevis

**Ben Nevis** je najviša planina na Britanskim ostrvima, Ujedinjenom Kraljevstvu, Velikoj Britaniji, Škotskoj i historijskom okrugu Inverness-shire. Vrh je visok 1.345 metara nadmorske visine

Planina je popularno odredište, sa oko 100.000 uspona godišnje, od kojih oko tri četvrtine koristi stazu za ponije iz Glen Nevisa. 700 metara visoke litice sjeverne stijene su među najvišim u Škotskoj, pružajući planinarima klasične strmine i mogućnost penjanje po stijenama svih nivoa izazova. Ben Navis je ujedno i glavno mjesto u Škotskoj za penjanje po ledu.

Na vrhu, koji je srušena kupola drevnog vulkana, nalazi se ruševina zvjezdarnice koja je bila operativna kontinuirano između 1883. i 1904. Meteorološki podaci prikupljeni u ovom periodu još uvijek su važni za razumijevanje vremenskih prilika tog dijela Škotske. Vrijeme provedeno u opservatoriji inspirisalo je škotskog izumitelj C. T. R. Wilson u pronalasku maglene komore.

## Historija uspona 
Prvi zabilježeni uspon na Ben Nevis izveo je 17. augusta 1771. James Robertson, edinburški botaničar, koji je bio u regiji radi sakupljanja botaničkih primjeraka. Još jedan rani uspon zabilježen je 1774. godine a izveo ga je John Williams, koji je pružio i prvi prikaz geološke strukture planine.

Opservatorija na vrhu izgrađena je u ljeto 1883. godine, u funkciji je bila 21 godinu. Prva staza do vrha izgrađena je istovremeno s opservatorijom i bila je dizajnirana da omogući ponijima dostavu zaliha. Otvaranje staze i zvjezdarnice učinili su uspon na Ben sve popularnijim, pogotovo nakon izgradnje željezničke pruge West Highland do Fort Williama 1894. godine. Otprilike u to vrijeme napravljen je prvi od nekoliko prijedloga za zupčastu željeznicu do vrha, od kojih nijedan nije uspio.

Škotsko dobrotvorno udruženje John Muir Trust 2000. godine je kupilo imanje Ben Nevis, koje se sastojalo od čitave južne strane planine, uključujući i vrh.

U 2016. godini visina Bena Nevisa službeno je izmjerena i iznosi 1344,527 metara te se ta visina danas službeno koristi u odnosu na sada zastarjele vrijednosti od 1.344 metara.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Planine u Ujedinjenom Kraljevstvu
Kategorija:Najviši vrhovi država
16. meridijan (istok)

[desno|mini|200px|16. meridijan u [Zagrebu]]
**16. istočni meridijan** jest meridijan koji je 16 stepeni istočno od nultog. Presijeca Arktički okean, Evropu, Afriku, Atlantski okean, Južni okean i Antarktik. Tvori ortodromu sa 164. zapadnim meridijanom.

Kao i kod svih meridijana, dužina mu je polovina obima Zemlje, tj. 20.003,932&nbsp;km, a od nultog je udaljen 1.781&nbsp;km.

## Od pola do pola 
Počevši od Sjevernog pola i idući pravo prema Južnom, ovaj meridijan prolazi kroz sljedeće lokacije ili vrlo blizu njih:
:

## Također pogledajte 
* 15. meridijan (istok)
* 17. meridijan (istok)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 16. istočni meridijan na *OpenStreetMapu*

Kategorija:Meridijani
John Howard Northrop

**John Howard Northrop** bio je američki biohemičar koji je s Jamesom Batchellerom Sumnerom i Wendellom Meredith Stanleyem dobitnik Nobelove nagrade za hemiju za 1946. godinu. Nagrada im je dodijeljena na osnovu doprinosa na polju izolacije, kristalizacije i proučavanje enzima, proteina i virusa. Bio je profesor bakteriologije i medicinske fizike i emeritus na Univerzitetu Kalifornije u Berkeleyju.

## Biografija 
### Rani period 
Northrop je rođen u Yonkersu, u američkoj saveznoj državi New Yorku, u porodici Johna Isaiaha, zoologa i instruktora sa Univerziteta Kolumbija, i Alice Rich Northrop, učiteljice botanike na Hunter Collegeu. Otac mu je umro u laboratorijskoj eksploziji dvije sedmice prije njegovog rođenja. Johna H. Northropa se školovao u srednjoj školi Yonkers i na Univerzitetu Kolumbija, gdje je 1915. doktorirao iz područja hemije. Tokom Prvog svjetskog rata provodio je istraživanje o proizvodnji acetona i etanola fermentacijom za potrebe američke Službe za hemijsko ratovanje. Istraživanja provedena tokom ovog perioda dovela su do ozbiljnijeg proučavanja enzima.

### Karijera 
1929. Northrop je izolirao i kristalizirao želučani enzim pepsin i utvrdio da je riječ o proteinu. 1938. izolirao je i kristalizirao prvi bakteriofag (virus koji napada bakterije, inficira ih i u njima se razmnožava) i utvrdio da je to nukleoprotein. Northrop je također izolirao i kristalizirao pepsinogen (preteča pepsina), tripsin, himotripsin i karboksipeptid.

Za svoje djelo iz 1939. godine *Kristalni enzimi: Hemija pepsina, tripsina i bakteriofaga*, Northrop je nagrađen medaljom Daniela Girauda Elliota američke Nacionalne akademije nauka. 1949. izabran je za člana Američke akademije nauke i umjetnosti. Bio je zaposlen na Rockefellerovom institutu za medicinska istraživanja u New Yorku od 1916. do penzionisanja 1961. 1949. pridružio se Kalifornijskom univerzitetu u Berkeleyu kao profesor bakteriologije, a kasnije je imenovan profesorom biofizike.

### Privatni život 
1917. oženio se s Louise Walker (1891-1975), s kojom je imao dvoje djece: Johna, okeanografa i Alice, koja se udala za nobelovca Fredericka C. Robbinsa. Porodica je živjela u maloj kući u gradiću Mt. Vernon, u predgrađu New Yorka. Kako su njihova djeca odrastala, a Northrop tražio poželjnije radno mjesto, porodica je kupila dom u Cotuitu u Massachusettsu. Ovaj potez skratio je Northropovu vožnju do radnog mjesta i laboratorije u Princetonu u saveznoj državi New Jersey, a doveo ga je i u bliži kontakt s divljinom u kojoj je izuzetno uživao. Northrop je počinio samoubistvo u Wickenburgu u Arizoni 1987. godine.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1891.
Kategorija:Umrli 1987.
Kategorija:Biografije, Yonkers (New York)
Kategorija:Američki hemičari
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za hemiju
Kategorija:Amerikanci porijeklom iz Njemačke
Velika nagrada Štajerske

**Velika nagrada Štajerske** () je auto utrka Formule 1. Prvi se put održala 12. jula 2020. godine.

## Pobjednici 
### Pobjednici po godinama 
## Vanjski linkovi 
*Statistika VN Štajerske

Štajerska
Kategorija:Motosport u Austriji
*
Los Machucambos

300px|right
**Los Machucambos** bio je muzički sastav, osnovan u Parizu 1959. Dvojica gitarista bili su Rafaël Gayoso (iz Španije) i Milton Zapata (iz Perua), a pjevačica Julia Cortes (iz Kostarike). U 1960.  Zapatu je zamijenio Romano Zanotti (iz Italije).

Iako je grupa imala dugačku diskografsku  listu i karijeru, njihov najpoznatiji hit bio je *Pepito* koji je postao hit broj 1 1961.https://www.youtube.com/watch?v=cdDwvuAbA2U

Nakon što se Julia Cortes povukla (1972.), imali su razne glavne pjevače, poput Marije Licata (1973–1980), Florence, Marije Aparecide (1976–1980), Čileanke Mariane Montalvo (1980 –2005) i Haileey od 2006.

## Reference
## Vanjski linkovi
* Historija grupe
* Diskografija/ Encyclopedisque.fr

Kategorija:Muzika
Kategorija:Muzičke grupe iz Pariza
Kategorija:1961. u muzici
Kategorija:Latinoamerička muzika
Zastava M19

**Zastava M19** je modularna 6,5/7,62&nbsp;mm višenamjenska  automatska puška, koju je razvila fabrika "Zastava oružje" iz Kragujevca, u Srbiji, usvojena je u naoružanje Vojske Srbije 2020. godine.

## Opis
Modularna puška M19, konstruisana je na dobro provјerenom Kalašnjikov principu, u kalibru 6,5&nbsp;x&nbsp;39&nbsp;mm Grendel ili 7,62&nbsp;x&nbsp;39&nbsp;mm. Funkcioniše na principu pozajmice barutnih gasova, a sistem bravljenja je rotirajući zatvarač. Pouzdanost funkcionisanja u različitim klimatskim i terenskim uslovima je potvrđena strogim metodama ispitivanja u skladu sa vojnim standardima. Temperaturni opseg operativnosti puške je od -30&nbsp;°C do +50&nbsp;°C. Modularna puška M19, u zavisnosti od zadatka i potrebe, može koristiti cijevi kalibra 7,62 ili 6,5&nbsp;mm. Lahku i brzu zamjenu cijevi, bez korišćenja alata i bez rasklapanja puške, omogućava konstrukcija poprečne brave na sanduku. Modularna M19 na brz način može se prilagoditi najrazličitijim borbenim situacijama, jer osim cijevi u različitim kalibrima, u okviru jednog kalibra postoje različite dužine cijevi (254&nbsp;mm i 415&nbsp;mm), tako da se u osnovi isto oružje može koristiti kao automat, jurišna puška, lahki puškomitraljez ili DMR (designated marksman rifle). Promjena kalibra puške zahtjeva i promjenu spremnika/okvira, a okviri su jasno obelježeni i uočljivo različiti. Kapacite okvira je 30 metaka za kalibar 7,62 × 39&nbsp;mm, a za kalibar 6,5&nbsp;mm okviri su kapaciteta 25 i 20 metaka.

Prateći moderne trendove automatskog oružja, M19 ima integrisanu cijelom dužinom "Picatinny“ šinu sa poklopcem sanduka i gornjom oblogom gasne komore. Na "Picatinny“ šini, zavisno prema taktičkim potrebama, moguće je montirati sve vrste optoelektronskih nišanskih sprava, dok ručica za zapinjanje zatvarača je u cilju lakše manipulacije u svim položajima borca, premještena u konačnoj verziji na prednji dio, „utopljena“ je u polimer („nežniji“ kontakt) i može se, prema želji i sklonostima korisnika, postaviti na lijevu, desnu ili gornju stranu (kao na FN SCAR modelu). refleksni nišan, monokular pasivni MNV-1, refleksni nišan RS-M, optički nišan NO M20 4x32 sa refleksnim nišanom kao dodatkom i pasivni optički nišan POS-11. Na pušku je moguće također montirati dodatak za noćno viđenje, laserski obelježivač cilja i drugo.

Osim toga, na osnovu istovjetnih konstrukcionih rješenja moguće je razviti unaprijeđenu varijantu Zastave M21 u kalibru NATO 5.56 x 45&nbsp;mm za svjetsko tržište.

## Reference
## Također pogledaj
* Zastava M70
* Zastava M21

## Vanjski linkovi
* Modular Combat System - MCS (Zastava oružje - Zvanična web stranica)
*Zastava oružje: Pištolji, puške, Mitraljezi i topovi (RTS Dozvolite - Zvanični jutjub kanal) 
*This is the Next-Gen AK47: The Zastava M19 MCS (TFB - Zvanični YouTube kanal) 
* Jedna puška za dva kalibra - modularna automatska puška M19 (Oružje Online, Branko Bogdanović, 2020)
* Hi-Tech Teleoptik Žiroskopi (RTS Dozvolite - Zvanični kanal)
* Od "ostraguše" do modularne puške M19 (Politika, Brane Kartalović, 29.10.2020.)

Kategorija:Automatske puške
Simone Greiner-Petter-Memm

**Simone Greiner-Petter-Memm**, rođena 15. septembra 1967. u Jeni kao Simone Greiner-Petter, tada u Istočnoj Njemačkoj, je nekadašnja istočnonjemačka i njemačka nordijska skijašica-trkačica i biatlonka te petostruka svjetska prvakinja u biatlonu.

## Biografija 
## Karijera 
Sportsku karijeru je započela 1987. godine pobjedom na Svjetskom juniorskom prvenstvu u nordijskom skijanju osvajanjem srebrne medalje u utrci na 15&nbsp;km u Asiagu. Sve do 1991. godine bavi se skijaškim trčanjem, da bi nakon povlačenja iz sporta, zbog rođenja djeteta, počela ponovo nastupati u biatlonu u takmičenjima Svjetskog kupa.

### Skijaško trčanje 
#### Olimpijske igre 
Simone Greiner-Petter-Memm je u skijaškom trčanju nastupila na jednim olimpijskim igrama i to na ZOI 1988 u kanadskom Calgaryju, kao predstavnica Istočne Njemačke. U utrci štafeti na 4 × 5 km 21. februara sa Kerstin Moring, Simone Opitz i Silke Braun-Schwager osvojila je peto mjesto zaostavši 2:28.8 iza sovjetske štafete u sastavu: Anfisa Rezcova, Svjetlana Nagejkina, Nina Gavriljuk i Tamara Tihonova. Najbolji plasman u pojedinačnoj konkurenciji je 25. februara u utrci na 20 km, 15-o mjesto zaostavši 3:07.6 iza pobjednice Tamare Tihonove.

#### Svjetska prvenstva 
#### Svjetski kup 
### Biatlon 
#### Olimpijske igre 
Simone Greiner-Petter-Memm je nastupila samo na ZOI 1994. Na prvom nastupu osvojila je srebrnu medalju u štafeti sa Petrom Behle, Uschi Disl i Antje Harvey zaostavši gotovo četiri minute iza ruske štafete u sastavu: Anfisa Rezcova, Natalija Snjitina, Nadežda Talanova i Luiza Noskova. Najbolji plasman u pojedinačnim disciplinama bilo je osmo mjesto u sprintu sa 38&nbsp;s zaostatka i sa tri promašaja iza pobjednice Myriam Bédard.

#### Svjetska prvenstva 
#### Svjetski kup 
## Prestanak karijere 
## Nagrade 
## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 
* 

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Biografije, Jena
Kategorija:Njemački biatlonci
Kategorija:Istočnonjemački biatlonci
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Svjetski prvaci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Njemački olimpijci u biatlonu
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Njemačka)
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Istočnonjemački skijaši-trkači
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1988.
Kategorija:Istočnonjemački olimpijci u skijaškom trčanju
Kategorija:Živi ljudi
Supersekundarna struktura

**Supersekundarna struktura** je kompaktna trodimenziona struktura proteina od nekoliko susjednih elemenata sekundarne strukture, koja je manja od proteinskog domena ili podjedinice. Supersekundarne strukture mogu djelovati kao nukleacija u procesu presavijanja proteinskih molekula.

## Primjeri 
### Helikoidne supersekundarne strukture 
thumb|Heliks ukosnice

#### Heliksna ukosnica 
Heliksna ukosnica, poznata i kao alfa-alfa ukosnica, sastoji se od dva antiparalelna alfa-heliksa, povezana petljom od dva ili više ostataka. Prema svom imenu, podsjeća na ukosnicu. Duža petlja ima veći broj mogućih konformacija. Ako helikse povezuju kratki lanci, tada će se pojedinačno spakirati preko svojih hidrofobnih ostataka. Funkcija heliksne ukosnice je nepoznata; međutim, snop od četiri zavojnice sastoji se od dvije heliksne ukosnice, koje imaju važna mjesta vezanja liganda.

#### Heliksni ugao  
Ugao heliksa, koji se naziva i alfa-alfa ugao, ima međusobno povezana kratkom 'petljom' dva alfa-heliksa, gotovo pod pravim uglom. Ova petlja nastala je od ostatka hidrofobnosti. Funkcija heliksnog ugla je nepoznata.

Dvije petlje ostataka nazivaju se beta-zavojima ili obrnutim zavojima. Najčešći su obrnuti zaokreti tipa I' i tipa II', jer imaju manje sternih smetnji od okreta tipa I i tipa II. Funkcija beta ukosnica je nepoznata.

#### Beta-ugao 
Beta ukosnica ima dva antiparalelna beta-lanca koji su jedan pod drugim, pod uglom od oko 90 stepeni. Nastaje od beta ukosnice koja mijenja smjer, pri čemu jedan lanac ima ostatak glicina, a drugi beta-ispupčenje. Beta uglovi imaju nepoznatu funkciju.
thumb|Dva Rossmannova nabora u laktat-dehidrogenazi *Cryptosporidium parvum*, sa vezanim NAD +.

#### Rossmanov nabor 
Rossmanovi nabori, nazvani po Michaelu Rossmanu, sastoje se od tri naizmjenične beta-niti i dvije zavojnice: beta lanac, spirala, beta-lanac, spirala, beta-lanac. Ovaj motiv teži da preokrene smjer lanca unutar proteina. Rossmanovi nabori imaju važnu biološku funkciju u vezanju nukleotida, kao što je NAD unutar većine dehidrogenaza.

## Također pogledajte
* Savijanje proteina
* Sekundarna struktura
* Strukturni motiv

## Reference
## Dopunska literatura
* 

Kategorija:Proteinski strukturni motivi
Kategorija:Proteini
Jugoslavenska alpinistička škola u Nepalu

Šerpe su mali narod koji živi u Nepalu, u srcu Himalaja. Čine svega 0,60% nepalskog stanovništva. Vjekovima su bili putnici-trgovci. Kad je Kina zauzela Tibet, trgovina je prestala. Šerpe su se brzo preorijentisali i postali pratioci u svim himalajskim ekspedicijama, čija je ekspanzija počela nakon prvog uspona na Mount Everest 1953. god. (Edmund Hillary i Tenzing Norgay)

Postali su vodiči kroz nepoznate predjele, pomoćnici u baznim logorima i nosači opreme do visinskih logora. Neki od njih, popevši se na vrhove, pronijeli su slavu malog naroda Šerpa širom svijetu. Nepalske vlasti su brzo zaključili da će Šerpe ostati bez posla ako ne budu naučili kako se sigurno, pouzdano i samostalno kreće po najtežim vrhovima. Još 1968. god. slovenski planinari su konstatovali da Šerpe ne znaju nataknuti dereze niti upotrebljavati cepin.

Početko 70-ih godina XX vijeka Nepal je zatražio od Međunarodne unije planinarskih saveza (UIAA) da se u Himalajima izgradi škola za planinarske vodiče. Razvijene zapadne zemlje su pristale, uz nadoknadu svih troškova. To ta nerazvijena zemlja nije mogla platiti.

Na inicijativu Aleša Kunavera, tada jednog od najpoznatijih himalajaca, Jugoslavija je pomoću fonda solidarnosti sa nerazvijenim zemljama izgradila školu alpinizma u gornjem dijelu doline rijeke Marsyandi. To je područje iz lanca Anapurni, kod sela Braga i Manang. Čitav projekat izgradnje vodio je Kunaver, koji je u to vrijeme bio predviđen za vođu jugoslavenske ekspedicije na Mount Everest. Odlučio se za angažovanje na izgradnji škole, prve takve vrste u Nepalu, što je obrazložio riječima: *Everest je cilj, škola je poslanstvo*. Pokrovitelj izgradnje bio je jedan od nepalskih prinčeva i direktor za nacionalni plan.

Prvi kurs završen je 1979. god. Svečano otvaranje bilo je 1980 uz prisustvo nepalskog premijera i Nepalskog planinarskog saveza.

Instruktori u školi bili su najprije slovenski alpinisti: Aleš Kunaver, Jernej Nejc Zaplotnik, Bojan Pollak, Zvone Korenčan i Stane Belak, a kasnije i Darko Berljak, Željko Gobec, Drago Baruškin, Branimir Predović i Vladimir Mesarić iz Hrvatske. Uvježbavala se upotreba planinarske penjačke opreme, prva pomoć, orijentacija, organizacija akcije spašavanja, organizacija ekspedicije, ishrana i zaštita okoline. Kurs se završavao usponom na neki od vrhova visine 6.000 m. Do novembra 1984. školu je završilo oko 150 polaznika, uglavnom profesionalnih visinskih nosača na ekspedicijama ili trekinzima (putovanje pješice, planinarenje).

Punih 35 godina škola je bila u slovenskim rukama. U njoj je radilo 43 instruktora i 14 medicinskih radnika. Saradnja između Planinskog saveza Slovenije i nepalske planinske organizacije je prekinuta 2013. god. Od tada školu vode samostalno nepalski instruktori, od kojih je većina nekadašnjih polaznika škole.
## Reference 
Kategorija:Alpinizam u Jugoslaviji
Kategorija:Alpinizam u Nepalu
Velika nagrada Portugala 2020.

**Velika nagrada Portugala 2020.** (službeno poznata kao **Formula 1 Heineken Grande Prémio De Portugal 2020**) automobilska je utrka Formule 1 koja je održana 25. oktobra 2020. na stazi Autódromo Internacional do Algarve u Portimãu, u Portugalu. Ovo je bila dvanaesta utrka u sezoni 2020. i 17. utrka za Veliku nagradu Portugala.

Vozač Mercedesa Lewis Hamilton osvojio je deveti pol poziciju u sezoni, i ukupno 97. u karijeri; ostvario je svoju osmu pobjedu u sezoni i 92. u karijeri, čime je srušio rekord Michaela Schumachera.  Drugo mjesto zauzeo je timski kolega Valtteri Bottas, a treće mjesto osvojio je vozač Red Bulla Max Verstappen.

## Treninzi 
### Prvi trening (petak)
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.

### Drugi trening (petak)
Vremena prvih pet vozača na drugom treningu.

### Treći trening (subota)
Vremena prvih pet vozača na trećem treningu.

## Kvalifikacije (subota)
## Trka (nedjelja) 
: Romain Grosjean je završio na šesnaestom mjestu, ali je bio kažnjen dodavanjem 5 sekundi na vrijeme utrke zbog prešao mnogo puta granicu staze.

## Rangiranje nakon utrke 
;Vozači

;Konstruktori

* Samo je prvih 5 plasmana uključeno za obje tabele.

## Zanimljivosti 
### Vozači 
* 92. pobjeda za Lewisa Hamiltona;
* 40. podijum za Maxa Verstappena.

### Konstruktori 
* 112. pobjeda za Mercedes;
* 180. podijum za Red Bull Racing.

### Motor 
* 198. pobjeda za Mercedes.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* formula1.com – Rezultati 1. treninga 
* formula1.com – Rezultati 2. treninga 
* formula1.com – Rezultati 3. treninga 
* formula1.com – Rezultati kvalifikacija 
* formula1.com – Rezultati utrke 
* stasf1.com – detalji utrke 

Kategorija:2020. u Portugalu
Portugal
2020
Big Bang (muzička grupa)

**Big Bang** je južnokorejska muzička grupa osnovana 2006. godine. Grupu čine pjevači i reperi T.O.P, G-Dragon, Daesung i Taeyang. Smatra se jednom od najuspješnijih K-pop grupa. Zbog toga su poznati pod nadimkom „Kraljevi K-popa”. Do sada su izdali osam studijskih albuma.

## Diskografija 
**Korejski albumi**
* *Bigbang Vol.1* (2006)
* *Remember* (2008)
* *Made* (2016)
**Japanski albumi**
* *Number 1* (2008)
* *Big Bang* (2009)
* *Big Bang 2* (2011)
* *Alive* (2012)
* *Made Series* (2016)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Južnokorejske muzičke grupe
Program "New Frontiers"

desno|mini|500x500piksel|Zaglavlje web stranice programa New Frontiers, od januara 2016.
Program New Frontiers niz je misija za istraživanje svemira koje NASA provodi u svrhu unaprjeđenja našeg razumijevanja Sunčevog sistema. Program odabire misije srednje klase koje mogu pružiti značajne naučne rezultate.

NASA ohrabruje domaće i međunarodne naučnike da predaju prijedloge misija za taj program. New Frontiers je izgrađen na inovativnom pristupu koji koriste programi Discovery i Explorer misija pod vodstvom istražitelja. Dizajniran je za misije srednje klase koje se ne mogu izvršiti u okviru ograničenja troškova i vremena Discoveryja, ali nisu toliko velike kao velike strateške naučne misije (vodeće misije).

Trenutno su u toku tri misije New Frontiers i jedna u razvoju. *New Horizons*, koji je lansiran 2006. godine, a dostigao Pluton 2015. godine, *Junona* koji je lansiran 2011. godine i u orbitu Jupitera ušao 2016. godine, te *OSIRIS-REx*, lansiran u septembru 2016. godine prema asteroidu Bennu za detaljne studije od 2018. do 2021. godine i povratak uzorka na Zemlju 2023. godine.

27. juna 2019. *Dragonfly* je odabran da postane četvrta misija u programu New Frontiers.

### *OSIRIS-REx* (New Frontiers 3) 
mini|Logotip misije
*OSIRIS-REx je* skraćenica od "Origins, Spectral Interpretation, Resource Identification, Security, Regolith Explorer", a pokrenut je 8. septembra 2016. Ovaj plan misije je orbitirati asteroid, u to vrijeme nazvan  (sada 101955 Bennu ), do 2020. godine. Nakon opsežnih mjerenja, letjelica će prikupiti uzorak s površine asteroida za povratak na Zemlju 2023. godine. Očekuje se da će misija, bez rakete-nosača, koštati približno 800 miliona dolara. Vraćeni uzorak pomoći će naučnicima da odgovore na dugogodišnja pitanja o formiranju Sunčevog sistema i porijeklu složenih organskih molekula neophodnih za nastanak života .

## Reference 
Kategorija:NASA
OSIRIS-REx

**OSIRIS-REx** (**Origins, Spectral Interpretation, Resource Identification, Security, Regolith Explorer**) NASA **-ina je** misija proučavanja asteroida i vraćanja uzoraka. Primarni cilj misije je dobiti uzorak od najmanje 60 grama sa 101955 Bennu, a ugljikovog  asteroida u blizini Zemlje, i vratiti uzorak na Zemlju za detaljnu analizu. Očekuje se da će vraćeni materijal omogućiti naučnicima da saznaju više o nastanku i evoluciji Sunčevog sistema, njegovim početnim fazama formiranja planeta i izvoru organskih spojeva koji su doveli do stvaranja života na Zemlji.

OSIRIS-REx je lansiran 8. septembra 2016. godine, proletio je pored Zemlje 22. septembra 2017. godine, a sastao se sa Bennuom 3. decembra 2018. godine. Sljedećih nekoliko mjeseci proveo je analizirajući površinu kako bi pronašao pogodno mjesto za vađenje uzorka. 12. decembra 2019. NASA je objavila prvo mjesto za uzimanje uzoraka, poznato kao Nightingale.  20. oktobra 2020. OSIRIS-REx se približio Bennuu i uspješno izvršio korake za prikupljanje uzorka. Očekuje se da će se sa svojim uzorkom vratiti na Zemlju 24. septembra 2023.

Bennu je odabran za metu studije jer je to "vremenska kapsula" od rođenja Sunčevog sistema. Bennu ima vrlo tamnu površinu i klasificiran je kao asteroid tipa B, podtip karbonskih asteroida tipa C. Takvi se asteroidi smatraju "primitivnima", jer su prošli male geološke promjene od vremena nastanka. Bennu je posebno odabran zbog dostupnosti netaknutog ugljičnog materijala, ključnog elementa u organskim molekulima neophodnog za život, kao i predstavnika materije prije nastanka Zemlje. Organski molekuli, poput aminokiselina, prethodno su pronađeni u uzorcima meteorita i kometa, što ukazuje da se neki sastojci neophodni za život mogu prirodno sintetizirati u svemiru. 
lijevo|mini|290x290piksel|Asteroid Bennu, snimljen sondom OSIRIS-REx, 3. decembra 2018

## Reference 
Kategorija:Svemirske letjelice NASA-e
9. meridijan (istok)

**9. istočni meridijan** jest meridijan koji je devet stepeni istočno od nultog. Presijeca Arktički okean, Evropu, Afriku, Atlantski okean, Južni okean i Antarktik. Tvori ortodromu sa 171. zapadnim meridijanom.

Kao i kod svih meridijana, dužina mu je polovina obima Zemlje, tj. 20.003,932&nbsp;km, a od nultog je udaljen 1.002&nbsp;km.

## Od pola do pola 
Počevši od Sjevernog pola i idući pravo prema Južnom, ovaj meridijan prolazi kroz sljedeće lokacije ili vrlo blizu njih:
:

## Također pogledajte 
* 8. meridijan (istok)
* 10. meridijan (istok)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 9. istočni meridijan na *OpenStreetMapu*

Kategorija:Meridijani
Bosanskohercegovačka ekspedicija na Pamir 1976.

u. Prilikom uspona na ovaj vrh, prvi put je jedan bosanskohercegovački alpinista dostigao visinu preko 7.000 m. (Branimir Maltarić i Alija Vatrenjak)]]
**Prva bosanskohercegovačka planinarska ekspedicija** organizovana je u periodu 12. 07. - 19.08. 1976. god. u organizaciji Planinarskog saveza Bosne i Hercegovine pod nazivom **Pamir 1976**. U Pamiru je već nekoliko godina postojao stalni međunarodni alpinistički logor, što je smanjivalo ukupne troškove (dozvola za pristup i transport materijala). Cilj ekspedicije bio je uspon na Vrh komunizma (7495 m.), a kao rezerve bili su Vrh Korženjevske (7105 m.) i Vrh Lenjina (7134 m.). Sačinjavali su je: Muhamed Šišić vođa ekspedicije, Branimir Maltarić, Alija Vatrenjak, Erol Čolaković i Miodrag Rakić.

Ekspediciju su pratili brojni problemi. Umjest planiranih 8 penjača, zbog pomanjkanja sredstava broj je smanjen na 5, što je otežalo cijelu akciju. Na putu vozom do Moskve oprema je ostala u teretnom vagonu u Budimpešti. Kada je oprema stigla, avionom su se prebacili u područje Pamira i kamionom do baznog logora na Ačik Tašu (3.800 m), ispod Vrha Lenjin (7134 m.) 
## Uspon 
Nakon prve aklimatizacije na 4.300 m. razbolio se Erol Čolaković od visinske bolesti, čime se broj aktivnih penjača smanjio na 4. Helikopterom su se prebacili na visinu 4.000 m, ispod Vrha komunizma. Slijedeća aklimatizacija je uspon na 5.000 m. Prvi logor postavljen je na 5.200 m. Vrijeme se izuzetno pogoršalo pa je promijenjen plan i odlučeno je ići na Vrh Korženjevske. Novi bazni logor postavljen je opet na 5.200 m, a visinski slijedeći na 6.000 m.

Tada se ispostavilo da je i Šišić bolestan. Iz podnožja je stigla grupa sovjetskih planinara među kojima je bio i ljekar. Konstatovao je tešku upalu pluća. Šišić i Rakić su se morali vratiti u dolinu u čemu su im pomogli ljekar i još dvojica penjača. Maltarić i Vatrenjak su ostali sa dvojicom Sovjeta da pokušaju uspon pa postavljaju novi logor III na 6.400 m. Vrijeme je loše, sa obilnim snijegom i vjetrom. Logor IV su postavili na 6.800 m. Izgubili su i radio vezu sa bazom. Tridesetprvog jula su krenuli prema vrhu, uz nalete vjetra, nanose novog snijega, neprestanu vijavicu i stalnu opasnost od lavina. Ispod samog vrha, na preko 7.000 m, (to im je potvrdio jedan od sovjetskih penjača koji je ranije bio na vrhu) odlomila se lavina i povukla ih 150 naniže, na samo nekoliko metara iznad ponora. Donešena je samo jedna ispravna odluka - povratak.

Ekspedicija nije ostvarila osnovni cilj, uspon na jedan od tri vrha Pamira, ali je dostignuta visina preko 7.000 m. što je tada bila najveća visina jednog bosanskohercegovačkog planinara.
## Reference 
Kategorija:Alpinističke ekspedicije
Kategorija:Alpinizam u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1976. u Bosni i Hercegovini
Pijemontski jezik

mini|desno|Pijemontski jezik je označen narandžastom bojom
**Pijemontski jezik** (*-{piemontèis, lenga piemontèisa}-*, ) pripada grupi zapadnoromanskih jezika i govori ga oko 700.000 ljudi, najviše u italijaskoj regiji Pijemontu i u nekim delovima Ligurije i Lombardije. Mnogi ljudi koji su emigrirali od 1850. do 1950. iz Pijemonta u zemlje poput Francuske, Brazila, Sjedinjenih Država, Argentine i Urugvaja bili su izvorni govornici pijemontskog jezika.

Jezički pripada galo-italskoj jezičkoj grupi iz sjeverne Italije (zajedno s lombardijskim, emilijskim, ligurskim i romanjolskim), što ga čini dijelom šire zapadne grupe romanskih jezika, koja također uključuje francuski, arpitanski, okcitanski i katalonski. Govori se u središtu Pijemonta, u sjeverozapadnoj Liguriji (blizu Savone) i u Lombardiji (neke općine u najzapadnijem dijelu Lomelline blizu Pavije).

Ima određenu podršku regionalne vlade Pijemonta, ali ga italijanska centralna vlada smatra dijalektom, a ne zasebnim jezikom.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Piemunteis.it
* Cultural Association "Nòste Rèis": features online Piedmontese courses for Italian, French, English, and Spanish speakers with drills and tests
* Piemunteis.it - Online resources about piedmontese language: poems, studies, audio, free books
* Piemontese basic lexicon (several dialects) at the Global Lexicostatistical Database
* Omniglot's entry on Piedmontese
 
 

Kategorija:Romanski jezici
Damin gambit (miniserija)

**Damin gambit** je američka dramska televizijska serija iz 2020. godine, u produkciji Netflixa, zasnovana na istoimenoj noveli Waltera Tevisa iz 1983. godine. Seriju je režirao Scott Frank, a scenario je zajedno sa njim napisao Allan Scott.

## Radnja 
Nakon saobraćajne nesreće u kojoj gine njena majka, petogodišnju Beth Harmon smještaju u sirotište za nezbrinutu djecu u Kentuckyju. Nekoliko godina boravka u iščekivanju usvojenja, sprijatelji se sa Jolene (Moses Ingram), starijom djevojčicom, koja je pokatkad savjetuje i pomaže. Radnja započinje 1950-ih godina, dok prva epizoda počinje Bethinim boravkom u Parizu, na šahovskom turniru, te se tokom serije, retrospektivno vraća događanjima u domu, kao i njenim sjećanjima, tokom nekoliko trenutaka sa majkom.

## Likovi 
* Bill Camp kao Mr. Shaibel;
* Moses Ingram kao Jolene;
* Christiane Seidel kao Helen Deardorff;
* Rebecca Root kao Miss Lonsdale;
* Chloe Pirrie kao Alice Harmon;
* Akemnji Ndifornyen kao Mr. Fergusson ;
* Marielle Heller kao Mrs. Alma Wheatley ;
* Harry Melling kao Harry Beltik;
* Patrick Kennedy kao Allston Wheatley;
* Jacob Fortune-Lloyd kao Townes;
* Thomas Brodie-Sangster kao Benny Watts;
* Marcin Dorociński kao Vasilij Borgov;

## Epizode 
## Produkcija 
Serija je snimana početkom augusta 2019. godine u Cambridgu u Kanadi, te u Berlinu. Pripreme za snimanje su započele u martu 2019. kada je glavnu ulogu dobila Anya Taylor-Joy.

## Kritike 
## Nagrade 
## Napomene 
## Vanjski linkovi 
*
*

## Reference 
Kategorija:Američke dramske serije iz 2020-ih
Kategorija:Američke TV-serije sa početkom prikazivanja 2020.
Kategorija:TV-emisije na engleskom jeziku
Kategorija:Američke TV-serije iz 2020-ih
Kategorija:TV-serije u produkciji Netflixa
Kategorija:Šah u umjetnosti i literaturi
Rekla mi je (pjesma)

"**Rekla mi je"** je pjesma pjevača Franco Balkana i peti je studijski singl sa albuma Superstar. Muziku je komponovao Tarik Mulaomerović, a tekst Franco Balkan, a aranžman pjesme Adnan Pacoli i Almir Ajanović. Pjesma je snimljena 2020. u studiju Tempo Digital, dok je miks i mastering radio Almir Ajanović. Pjesma je objavljena 4. oktobra 2020. godine, a izdavač je Tempo Digital. Pjesma je u Pop-Rap Reggaeton žanru.

## Videospot 
Spot za pjesmu "Rekla mi je" je objavljen 16. oktobra 2020. godine i radio ga je Tempo Digital Video
* Franco Balkan – tekst
* Almir Ajanović, Adnan Pacoli – aranžman
* Dalal Midhat, Franco Balkan – prateći vokali
* Adnan Pacoli, Almir Ajanović – programiranje
* Almir Ajanović – miksing i mastering
* Studio Tempo – studio i produkcija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt Tempo Digital 

Kategorija:Pjesme Franco Balkana
Kategorija:Singlovi iz 2020.