Baktericid

**Baktericid** ili **bakteriocid**, ponekad skraćeno **Bcidal**, je supstanca koja ubija bakterije. Baktericidi su dezinficijensi, antiseptici ili antibiotici.
Međutim, površine materijala mogu imati i baktericidna svojstva zasnovana isključivo na njihovoj fizičkoj površinskoj strukturi, kao na primjer biomaterijali poput krila insekata.
 
## Dezinfekcijska sredstva
Najčešći dezinficijensi su oni koji se primjenjuju
*aktivni hlor (tj. hipohlorit, kloramin, dikloroizocijanurat i trikloroizocijanurat, vlažni hlor, hlor-dioksid, itd. .),
*aktivni kisik (peroksid, kao što su peracetatna kiselina, kalij-persulfat, natrij-perborat, natrij-perkarbonat i urea-perhidrat),
*jod (povidon-jod, Lugolov rastvor, tinktura joda, jodirani neionski tenzidi),
*koncentrovani alkoholi (uglavnom etanol, 1-propanol, koji se nazivaju i n-propanoli i 2-propanol, zvani izopropanol i njihove mješavine ; dalje se koriste 2-fenoksietanol i 1- i 2-fenoksipropanol),
*fenolne supstance (kao što je fenol (takođe nazvan "karbolna kiselina"), krezol kao što je timol, halogenovani (hlorovani, bromovani) fenoli, kao npr. heksaklorofen, triclosan, trihlorofenol, tribromofenol, pentaklorofenol, njihove soli i izomeri),
*kationski surfaktanti, kao što su neki kvaternarni amonijev kation (kao što je benzalkonij-hlorid, cetil trimetilamonij-bromid ili hlorid, didecildimetilamonij-hlorid, cetilpiridinij-hlorid, benzetonij-hlorid) i drugi, nekvaternarna jedinjenja, kao što su hlorheksidin, glukoprotamin, oktenidin dihidroklorid itd.),
*jaki oksidatori, kao što su ozon i permanganatni rastvori;
*teški metali i njihove soli, kao što su koloidno srebro, srebro-nitrat, živa-hlorid, soli, fenil žive [ [bakar-sulfat]], bakar oksid-hlorid itd. Teški metali i njihove soli su najotrovniji i najopasniji baktericidi po okolinu i stoga se njihova upotreba strogo ne preporučuje ili zabranjuje
]* jake kiseline (fosforna, dušična, sumporna, amidosumporna, toluensulfonska kiselina), pH  13, posebno na povišenoj temperaturi (iznad 60&nbsp;°C), ubija bakterije.
 
## Antiseptici
Kao antiseptici (tj. germicidna sredstva koja se mogu koristiti na ljudskom ili životinjskom tijelu, koži, sluznicama, ranama i slično), nekoliko gore navedenih dezinficijensa se može koristiti, pod odgovarajućim uvjetima (uglavnom koncentracija, pH, temperatura i toksičnost za ljude i životinje). Među njima su neke važne
*propisno razrijeđeni hlorni preparati (npr. Dakinov rastvor, 0,5% otopina natrija ili kalij—hipohlorita, pH prilagođen na pH 7 – 8, ili 0,5 – 1% rastvor natrij-benzensulfohloramida (hloramin B)), nešto
*jodni preparati, kao što je jodopovidon u raznim galenskim pripravcima (masti, rastvori, flasteri za rane), u prošlosti i Lugolov rastvor,
*peroksid kao što su rastvori perhidrata ureje i pH-puferovani 0,1 – 0,25% rastvori peracetatne kiseline,
*Alkoholi sa ili bez antiseptičkih dodataka, koji se uglavnom koriste za antisepsu kože,
*slabe organske kiseline kao što su sorbinska kiselina, benzojeva kiselina, mliječna kiselina i salicilna kiselina
* neki fenolni spojevi, kao što su heksahlorofen, triklosan i dibromol, i
*kationski surfaktanti, kao što su 0,05 – 0,5% benzalkonij, 0,5 – 4% hlorheksidin, 0,1 – 2% rastvori oktenidina.
Ostali općenito nisu primjenjivi kao sigurni antiseptici, bilo zbog njihove korozivne ili toksične prirode.
 
## Antibiotici
Baktericidni antibiotici ubijaju bakterije; bakteriostatski antibiotici usporavaju njihov rast ili reprodukciju.
 
Baktericidni antibiotici koji inhibiraju sintezu ćelijskog zida: beta-laktamski antibiotici (penicilin derivati (penama), cefalosporini (cefemi), monobaktam i karbapenem) i vankomicin.
 
Baktericidni su i daptomicin, fluorokinoloni, metronidazol, nitrofurantoin, kotrimoksazol, telitromicin.
 
Aminoglikozidni antibiotici se obično smatraju baktericidnim, iako mogu biti bakteriostatski kod nekih organizama.
 
Od 2004. godine, činilo se da je razlika između baktericidnih i bakteriostatskih agenasa jasna prema osnovnoj/kliničkoj definiciji, ali to se primjenjuje samo pod strogim laboratorijskim uvjetima i važno je razlikovati mikrobiološke i kliničke definicije. Razlika je proizvoljna kada su agensi kategorizirani u kliničkim situacijama. Navodna superiornost baktericidnih agenasa nad bakteriostatskim agensima je od male važnosti za lečenje velike većine infekcija gram-pozitivnim bakterijama, posebno kod pacijenata sa nekomplikovanim infekcijama i nekompromitovanim imunskim sistemom. Bakteriostatski agensi su efikasno korišteni za liječenje za koje se smatra da zahtijevaju baktericidno djelovanje. Nadalje, neke široke klase antibakterijskih agenasa koji se smatraju bakteriostatskim mogu pokazati baktericidno djelovanje protiv nekih bakterija na osnovu *in vitro* određivanja MBC/MIC vrijednosti. U visokim koncentracijama, bakteriostatski agensi su često baktericidni protiv nekih osjetljivih organizama. Krajnji vodič za liječenje bilo koje infekcije mora biti klinički ishod.
 
## Površine
Površine materijala mogu pokazati baktericidna svojstva zbog svoje kristalografske površinske strukture.
 
Negdje sredinom 2000-ih pokazalo se da metalne nanočestice mogu ubiti bakterije. Učinak srebrne nanočestice, naprimjer, ovisi o njihovoj veličini s preferencijalnim promjerom od oko 1-10&nbsp;nm za interakciju s bakterijama.
 
U 2013., utvrđeno je da krila cikada imaju selektivni anti-gram-negativni baktericidni efekat na osnovu njihove fizičke površinske strukture. Mehanička deformacija manje ili više krutih nanostubova pronađenih na krilu oslobađa energiju, udara i ubija bakterije u roku od nekoliko minuta, stoga se naziva mehano-baktericidni efekat.
 
U 2020. kombinirana je adsorpcija kationskih polimera i femtosekundno lasersko strukturiranje površine kako bi stvorili baktericidni učinak protiv bakterija gram-pozitivnih *Staphylococcus aurus* i gram-negativnih *Escherichia coli* na površinama od borosilikatnog stakla, pružajući praktičnu platformu za istraživanje interakcije bakterija-površina.
 
## Također pogledajte
* Lista antibiotika
* Mikrobicid
*Virucid
 
## Reference 
## Vanjski linkovi

Kategorija:Bakteriologija