Bosanskohercegovačka Zemaljska bolnica u Sarajevu

**Bosanskohercegovačka Zemaljska bolnica u Sarajevu** jest medicinska ustanova koja je započela s radom još za vrijeme vladavine Osmanskog Carstva.
Osim Vojne bolnice za vrijeme osmanlijske vlasti u Sarajevu je postojala samo jedna mala stacionarna zdravstvena jedinica poznata kao "Vakufska bolnica", koju je na nagovor tada jedinog ljekara Josefa Kotscheta sagradio velija Osman Topal paša 1866.godine, a imala je kapacitet od samo 32 kreveta sa posebnim odjeljenjima za muške i ženske bolesnike.

Služila je kao javna bolnica za liječenje bolesnika svih vjeroispovjesti, ali su prije okupacije najviše liječeni stražari, zatvorenici i prostitutke od sifilisa.

U ostale mjere ulazilo je i bolničko liječenje hroničnih bolesnika od raznih zaraznih i veneričnih bolesti, osobito sifilisa i drugih kožnih bolesti.

Po odobrenju Visoke Porte, ovu bolnicu izgradio je Gazi Husref begov Vakuf, koji je za izdržavanje bolnice davao godišnje po 42.102 piastera – oko 8000 dukata, jer je liječenje za sirotinju bilo besplatno.

Vojna bolnica nije ni poslije okupacije primala civilne bolesnike, pa je Zemaljska vlada još 1882.godine razmatrala pitanje izgradnje nove i modernije bolnice sa širim kapacitetom.

Godine 1894. u Sarajevu je svečano otvorena Prva Zemaljska bolnica. Sastojala se od jedne jednospratne zgrade za prijem bolesnika A, dva prizemna bolesnička paviljona B i C, svaki po 35 kreveta i dva prizemna hodnika, koji su spajali paviljone sa prijemnim, tri bolesnička paviljona D, E i F, jedan paviljon G, jedne kuće za bolničare za stanovanje, jedne stambene zgrade za ljekare, jedne prizemne zgrade za spaljivanje, mrtvačnice, kuhinje, kupaone, vešerajnice, dvije portirnice, štale za stoku, šupe i pomoćne prostorije za ugalj.

Broj liječenih bolesnika se sa 2.775 (1895. godine) popeo na 5.055 u 1900. godini.
Odjeljenje Hirurgije najviše se bavilo zahtjevima vezanim za operacije "kile" i za skidanje mrene s oka (katarakte).

Zemaljska bolnica je naredbom od 5. 9. 1897. odredila da liječenje bolesnika od zaraznih bolesti bude besplatno. Zbog toga je često dolazilo do prenapučenosti odjela. U samom početku njenog djelovanja, Zemaljska bolnica imala je 4 odjeljenja, i to:

* Interno
* Hirurgija
* Dermatološko i sifili
* Ginekološko – akušersko.

Zemaljska bolnica je značajno proširena i adaptirana u periodu od 1897. do 1900.godine, a tom prilikom obnovljeni su vodovodni i kanalizacioni odvodi.
 
## Statistika bolesnika
## Prvi ljekari Zemaljske bolnice 
Za vrijeme gradnje bolnice 1893.godine u Beču je izrađen Organizacioni statut, pod vodstvom Benjamina Kallaya, uz saradnju univerzitetskih profesora Gustava Brauna, Rudolfa Hrobaka i Isidore Neumann.

Navedenim statutom definirani su šefovi Odjeljenja Zemaljske bolnice, i to:

* I Interno odjeljenje: Geza Kobler, asistent Schrötter iz Beča.
* Hirurško odjeljenje: Josef Preindlsberger.
* Dermato-venerološko odjeljenje: Leopold Gluck i Otto Weiss docent Univerziteta u Beču.
* Ginekološko-akušerski odjel: Roman Wodznski, bivši asistent Zavoda za patološku anatomiju u Krakovu, koji je bio postavljen za prvog prosektora bolnice.

## Reference 
Kategorija:Bolnice u Sarajevu