open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tražilac azila

**Tražilac azila** je osoba koja napusti svoju zemlju prebivališta, uđe u drugu zemlju i podnese zahtjev za azil (međunarodnu zaštitu) u toj drugoj zemlji. Tražilac azila je imigrant koji je prisilno raseljen i postoji mogućnost da je pobjegao iz svoje matične zemlje zbog rata ili drugih faktora koji štete njemu ili njegovoj porodici. Ako se njihov slučaj prihvati, oni se smatraju izbjeglicama. Često se poistovjećuju pojmovi *tražilac azila* i *izbjeglica.* Tražilac azila može dobiti status izbjeglice ukoliko ispunjava uslove definisane Konvencijom o izbjeglicama iz 1951. ili drugim zakonima o izbjeglicama - kao što je Evropska konvencija o ljudskim pravima, ukoliko se radi o traženju azila unutar Evropske Unije. Uprkos tome, među zemljama, potpisnicama Konvencije, postoje razlike u politikama prema izbjeglicama. Zbog toga, procenat odbijenih i prihvaćenih zahtjeva za azil varira od države do države.

Osoba postaje tražilac azila podnošenjem formalnog zahtjeva za pravo na ostanak u drugoj zemlji i taj status zadržava do okončanja zahtjeva. Relevantne imigracione vlasti zemlje azila određuju da li će tražiocu azila biti odobrena zaštita i postati službeno priznata izbjeglica ili će azil biti odbijen, tražilac azila postaje ilegalni imigrant od kojeg može biti zatraženo da napusti zemlju, a može čak i biti deportovan.

Azilant može biti ili tražilac azila, kako je gore definisano, ili osoba čiji je zahtjev za azil prihvaćen i azil mu je odobren. U prosjeku svake godine oko milion ljudi zatraži azil.

## Reference
Kategorija:Ljudska prava
Kategorija:Međunarodno pravo
Prokletstvo resursa

**Prokletstvo resursa**, također poznato kao **paradoks izobilja** ili **paradoks siromaštva**, je fenomen zemalja s obiljem prirodnih resursa (kao što su fosilna goriva i određeni minerali) koje imaju manji ekonomski rast, manje demokratije ili lošije razvojne rezultate od zemalja sa manje prirodnih resursa. Većina stručnjaka vjeruje da prokletstvo resursa nije univerzalno ili neizbježno, već utječe na određene vrste zemalja ili regija pod određenim uvjetima.

## Teza o prokletstvu resursa 
Ideja da resursi mogu biti više ekonomsko prokletstvo nego blagoslov počela je da se pojavljuje u debatama 1950-ih i 1960-ih o ekonomskim problemima zemalja sa niskim i srednjim dohotkom. Termin *prokletstvo resursa* prvi je upotrijebio Richard Auty 1993. kako bi opisao kako zemlje bogate mineralnim resursima nisu bile u stanju da iskoriste to bogatstvo za jačanje svojih ekonomija i kako su, suprotno intuiciji, ove zemlje imale niži ekonomski rast od zemalja bez obilja prirodnih resursa. Utjecajna studija Jeffreyja Sachsa i Andrewa Warnera otkrila je snažnu korelaciju između obilja prirodnih resursa i slabog ekonomskog rasta. Stotine studija su sada procijenile efekte bogatstva resursima na širok spektar ekonomskih ishoda i ponudile mnoga objašnjenja o tome kako, zašto i kada je vjerovatno da će doći do prokletstva resursa. Dok "analogija lutrije ima vrijednost, ali ima i nedostatke", mnogi posmatrači su uporedili prokletstvo resursa s poteškoćama koje zadese dobitnike lutrije koji se bore da upravljaju složenim nuspojavama novootkrivenog bogatstva.

Nauka o prokletstvu resursa sve više se pomjera ka objašnjenju zašto neke zemlje bogate resursima uspijevaju, a zašto druge ne, za razliku od samo istraživanja prosječnih ekonomskih efekata resursa. Istraživanja sugeriraju da su način na koji se troše prihodi od resursa, sistem vlade, institucionalni kvalitet, vrsta resursa i rana i kasna industrijalizacija korišteni za objašnjenje uspjeha i neuspjeha.

## Reference 
Kategorija:Ekonomija prirodnih resursa
Sukobi u vezi s vodenim resursima

**Vodeni sukob** je termin koji opisuje sukob između zemalja, država ili grupa oko prava na pristup vodnim resursima. Ujedinjene nacije priznaju da sporovi u vezi s vodom proizlaze iz suprotstavljenih interesa korisnika vode, javnih ili privatnih. Kroz historiju se pojavljuje širok spektar sukoba oko vode, iako se tradicionalni ratovi rijetko vode samo zbog vode. Umjesto toga, voda je kroz povijest bila izvor napetosti i faktor u sukobima koji počinju iz drugih razloga. Međutim, vodeni sukobi nastaju iz nekoliko razloga, uključujući teritorijalne sporove, borbu za resurse i stratešku prednost. Sveobuhvatnu onlajn bazu podataka o sukobima vezanim za vodu – hronologiju sukoba u vodi – razvio je Pacifički institut. Ova baza podataka navodi nasilje nad vodom unazad skoro 6.000 godina.

Ovi sukobi se dešavaju i u slatkoj i u slanoj vodi, i između i unutar nacija. Međutim, sukobi se uglavnom dešavaju oko slatke vode; jer su slatkovodni resursi neophodni, a ipak oskudni, oni su centar vodenih sporova koji nastaju zbog potrebe za pitkom vodom, navodnjavanjem i proizvodnjom energije. Kako je slatka voda vitalan, ali neravnomjerno raspoređen prirodni resurs, njena dostupnost često utiče na životne i ekonomske uslove zemlje ili regije. Nedostatak isplativih opcija vodosnabdijevanja u područjima kao što je Bliski istok, između ostalih elemenata vodne krize može staviti ozbiljne pritiske na sve korisnike vode, bilo korporativne, vladine ili pojedinačne, što dovodi do napetosti i eventualno agresije.

## Pozadina 
Prekogranične vode su vode u kojima dvije ili više država graniče sa istim vodnim tijelom. Kako bi se osiguralo da ne dođe do sukoba o vodama, sklapaju se prekogranični vodni aranžmani ili sporazumi. Prema UN-u, ova saradnja treba da bude pravična i održiva u smislu da svaka država ne zloupotrebljava vodu, već koristi vodu u najbolju korist dok je štiti i čuva.

## Uzroci 
Prema Međunarodnoj konferenciji o vodi i životnoj sredini iz 1992. godine, voda je vitalni element za ljudski život, a ljudske aktivnosti su usko povezane sa dostupnošću i kvalitetom vode. Nažalost, voda je ograničen resurs i u budućnosti bi se pristup "mogao pogoršati s klimatskim promjenama, iako su projekcije naučnika o budućim padavinama notorno mutne", piše Roger Harrabin. Štaviše, "sada se uobičajeno kaže da je veća vjerovatnoća da će se budući ratovi na Bliskom istoku voditi oko vode nego nafte", rekao je Lester R. Brown na prethodnoj konferenciji o vodama u Stockholmu.

Vodeni sukobi nastaju zato što potražnja za vodnim resursima i pitkom vodom može premašiti ponudu, ili zato što kontrola pristupa i raspodjele vode može biti sporna. Elementi vodne krize mogu izvršiti pritisak na pogođene strane da dobiju više zajedničkog resursa, uzrokujući diplomatske tenzije ili direktan sukob.

## Reference
Kategorija:Voda i politika
Kategorija:Pages with unreviewed translations
Kategorija:Politika
Kategorija:Sukob
Kategorija:Resursi
Tragedija zajedničkog dobra

U ekonomskoj nauci, **tragedija zajedničkog dobra** je situacija u kojoj pojedinačni korisnici, koji imaju otvoren pristup resursu neometan zajedničkim društvenim strukturama ili formalnim pravilima koja reguliraju pristup i korištenje, djeluju neovisno u skladu sa svojim vlastitim interesima i, suprotno općem dobru svih korisnika, svojim nekoordiniranim djelovanjem uzrokuju iscrpljivanje resursa. Ovaj koncept je nastao u eseju koji je 1833. napisao britanski ekonomista William Forster Lloyd,  koji je koristio hipotetički primjer efekata neregulirane ispaše na zajedničkom zemljištu (također poznatom kao "uobičajeno") u Velikoj Britaniji i Irskoj.  Koncept je postao nadaleko poznat kao "tragedija zajedničkog dobra" više od jednog stoljeća nakon članka koji je napisao Garrett Hardin 1968.

Iako se sistemi resursa otvorenog pristupa mogu urušiti zbog prekomjerne upotrebe (kao što je prekomjerni ribolov), postojali su i još uvijek postoje mnogi primjeri u kojima članovi zajednice s reguliranim pristupom zajedničkom resursu sarađuju, kako bi te resurse iskorištavali oprezno bez kolapsa.,Elinor Ostrom je 2009. godine dobila Nobelovu nagradu za ekonomske nauke jer je demonstrirala upravo ovaj koncept u svojoj knjizi *Upravljanje zajedničkim zajednicama*, koja je uključivala primjere kako su lokalne zajednice to mogle učiniti bez propisa odozgo prema dolje ili privatizacije.

U modernom ekonomskom kontekstu, " zajednička dobra" podrazumijevaju bilo koji otvoreni ili neregulisani resursi kao što su: atmosfera, okeani, rijeke, zalihe okeanske ribe ili čak kancelarijski frižider. U pravnom kontekstu, to je vrsta imovine koja nije ni privatna ni javna, već ju zajednički drže članovi zajednice, koji upravljaju pristupom i korištenjem kroz društvene strukture, tradicije ili formalna pravila.

U nauci o životnoj sredini, "tragedija zajedničkog dobra" se često dovodi u vezu sa održivim razvojem, povezujući ekonomski rast i zaštitu životne sredine, kao i u debati o globalnom zagrijavanju . Također se koristi u analizi ponašanja u oblastima ekonomije, evolucione psihologije, antropologije, teorije igara, politike, oporezivanja i sociologije.

## Reference 
Kategorija:Ekonomija okoliša
Kategorija:Pages with unreviewed translations
Dablinska konvencija

**Dablinska konvencija** je međunarodni ugovor Evropske unije (EU) koji određuje koja je država članica EU odgovorna za ispitivanje zahtjeva za azil, koje su podnijele osobe koje traže međunarodnu zaštitu prema Ženevskoj konvenciji i **Direktivi o kvalifikacijama EU**, unutar Evropske unije. To je kamen temeljac Dablinskog sistema, koji se sastoji od Dablinske uredbe i Uredbe EURODAC, koja uspostavlja evropsku bazu podataka o otisku prstiju za neovlašćene ulaske u EU. Dablinska uredba ima za cilj "brzo određivanje države članice odgovorne za zahtjev za azil" i predviđa transfer tražitelja azila u tu državu članicu.

Dablinski režim je uspostavljen **Dablinskom konvencijom**, koja je potpisana u Dublinu u Irskoj 15. juna 1990. godine, a prvi put je stupila na snagu 1. septembra 1997. za prvih dvanaest potpisnica (Belgija, Danska, Francuska, Njemačka, Grčka, Irska, Italija, Luksemburg, Holandija, Portugal, Španija i Ujedinjeno Kraljevstvo), 1. oktobra 1997. za Austriju i Švedsku, i 1. januara 1998. za Finsku. Dok je konvencija bila otvorena za pristupanje samo državama članicama Evropskih zajednica, Norveškoj i Islandu, države nečlanice su 2001. godine sklopile sporazum sa EK o primjeni odredbi Konvencije na svojim teritorijama.

## Reference 
Kategorija:Zakonodavstvo Evropske Unije
Hloridni kanal

**Hloridni kanali**  su natporodica slabo shvaćenih ionskih kanala specifičnih za hloride. Ovi kanali mogu voditi mnogo različitih iona, ali su nazvani po hloridu jer je njegova koncentracija *in vivo]* mnogo veća od ostalih aniona. Nekoliko porodica naponski reguliranih kanala i ligandno reguliranih kanala (npr. porodice CaCC) okarakterirano je kod ljudi.

Hloridni naponski kanali sa pokazuju niz važnih ćelijskih  fizioloških uloga koje uključuju regulaciju pH, homeostazu volumena, transport organskih otopljenih tvari, migraciju, proliferaciju  i diferencijaciju ćelija. Na osnovu homologija sekvence, hloridni kanali se mogu podijeliti u nekoliko grupa.

## Opće funkcije 
Naponski regulirani hloridni kanali važni su za postavljanje ćelijskog  potencijal membrane u mirovanju i održavanje odgovarajuće zapremine ćelije. Ovi kanali provode  ili druge anione kao što su . Struktura ovih kanala nije poput ostalih poznatih kanala. Podjedinice hloridnog kanala sadrže između jedan i 12 transmembranskih segmenata. Neki hloridni kanali se aktiviraju samo naponom (tj. voltažni), dok se drugi aktiviraju , drugim ekstracelularnim ligandima ili pH.

## Ostali hloridni kanali i porodice 
* GABAA
* Glicinski receptor
* Kalcij-aktivirani hloridni kanal
* anionski provodni kanal rodopsin

## References 
## Dopunska literatura
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
* 
*  - CLC chloride channels

Kategorija:Membranski proteini
Kategorija:Transmembranski transporteri
Kategorija:Integralni membranski proteini

Kategorija:Proteinski domeni
Strategija

**Strategija** (od grčkog στρατηγία *stratēgia*, „umjetnost vođe trupa; kancelarija generala, komanda, generalstvo” ) je opći plan za postizanje jednog ili više dugoročnih ili ukupnih ciljeva u uslovima neizvjesnosti. U smislu "umjetnosti generala", koja je uključivala nekoliko podskupova vještina, uključujući vojne taktike, opsade, logistiku i sl, termin je ušao u upotrebu u 6. vijeku n.e u Istočno Rimsku terminologiju, a prevedena je na zapadne narodne jezike tek u 18. vijeku. Od tada pa sve do 20. vijeka, riječ "strategija" počela je označavati "sveobuhvatan način pokušaja ostvarivanja političkih ciljeva, uključujući prijetnju ili stvarnu upotrebu sile, u dijalektici volje" u vojnom sukobu, u kojem oba protivnika imaju interakciju.

Strategija je važna jer su resursi dostupni za postizanje ciljeva obično ograničeni. Strategija općenito uključuje postavljanje ciljeva i prioriteta, određivanje akcija za postizanje ciljeva i mobiliziranje resursa za izvršenje akcija. Strategija opisuje kako će se završeci (ciljevi) postići sredstvima (resursima). Strategija može biti namjenska ili se može pojaviti kao obrazac aktivnosti kako se organizacija prilagođava svom okruženju ili se takmiči.

## Komponente 
Profesor Richard P. Rumelt opisao je strategiju kao vrstu rješavanja problema 2011. godine. Napisao je da dobra strategija ima temeljnu strukturu koju je nazvao *jezgro*. Jezgro ima tri dela: 1) *Dijagnozu* koja definiše ili objašnjava prirodu izazova; 2) *Politika vođenja* za suočavanje sa izazovom; i 3) Koherentne *akcije* osmišljene za sprovođenje vodećih politika.

## Reference 
 

Kategorija:Planiranje
Kategorija:Strategija
Strateško razmišljanje

**Strateško razmišljanje** se definira kao mentalni ili misaoni proces koji pojedinac primjenjuje u kontekstu postizanja cilja ili skupa ciljeva u igri ili drugom poduhvatu. Kao kognitivna aktivnost, proizvodi misao.

Kada se primjenjuje u procesu organizacijskog strateškog menadžmenta, strateško razmišljanje uključuje stvaranje i primjenu jedinstvenih poslovnih uvida i prilika namijenjenih stvaranju konkurentske prednosti za firmu ili organizaciju.  Može se raditi pojedinačno, kao i u saradnji među ključnim ljudima koji mogu pozitivno promijeniti budućnost organizacije. Grupno strateško razmišljanje može stvoriti veću vrijednost omogućavanjem proaktivnog i kreativnog dijaloga, gdje pojedinci stječu perspektive drugih ljudi o kritičnim i složenim pitanjima. Ovo se smatra dobrom u visoko konkurentnom poslovnom okruženju koje se brzo mijenja.   

Strateško razmišljanje uključuje pronalaženje i razvoj kapaciteta strateškog predviđanja za organizaciju, istraživanjem svih mogućih organizacijskih budućnosti i izazivanjem konvencionalnog razmišljanja kako bi se podstaklo donošenje odluka danas.   Najnovija strateška misao sve jasnije ukazuje na zaključak da kritičko strateško pitanje nije konvencionalno "Šta?",  već "Zašto?" ili "Kako?".  Rad Henryja Mintzberga   i drugih autora,    dalje podržava zaključak; i također povlaći jasnu razliku između strateškog razmišljanja i strateškog planiranja, još jednog važnog misaonog procesa strateškog upravljanja.  

## Reference 
 
Kategorija:Strateški menadžment
Slyov sindrom

**Slyev sindrom**, također zvani **mukopolisaharidoza tip VII** (**MPS-VII**), je autosomno recesivna lizosomna bolest skladištenja, uzrokovana nedostatkom enzima β-glukuronidaze. Ovaj enzim odgovoran je za razgradnju velikih molekula šećera zvanih glikozaminoglikani (GAG-ovi ili mukopolisaharidi). Nemogućnost razgradnje GAG-a dovodi do nakupljanja u mnogim tjelesnim tkivima i organima. Ozbiljnost bolesti može varirati u velikoj mjeri.

## Znakovi i simptomi
Najteži slučajevi Slyevog sindroma mogu dovesti do poremećaja zvanog *hydrops fetalis*, što rezultira fetusnom smrću ili smrću ubrzo nakon rođenja. Neki pogođeni ovim sindromom mogu početi dobijati simptome u ranom djetinjstvu. Simptomi mogu uključivati uvećanu glavu, nakupljanje tekućine u mozgu, grube crte lica, povećan jezik, uvećanu jetru, povećanu slezenu, probleme sa srčanim zaliscima i abdominalnim hernijama. Osobe sa Slyevim sindromom također mogu patiti od apneje za vrijeme spavanja, čestih infekcija pluća i problema s vidom zbog zamućenih rožnjača. Slyev sindrom uzrokuje različite mišićno-koštane abnormalnosti koje se pogoršavaju s godinama. To može uključivati nizak rast, deformacije zglobova, *disostosis multiplex*, spinalnu stenozu i sindrom karpusnog tunela.

## Dijagnoza
Većina ljudi sa Slyevom bolešću ima povišene nivoe GAG-a uočene u urinu. Za dijagnozu je neophodan potvrdni test. Ćelije kože i crvena krvna zrnca oboljelih ljudi imaju nizak nivo aktivnosti β-glukuronidaze. Slyev sindrom se također može dijagnosticirati putem prenatusnog testiranja. Transplantacija hematopoetskih matičnih ćelija (HSCT) se koristila za liječenje drugih tipova MPS bolesti, ali to još nije dostupno za MPS-VII. Eksperimenti na životinjama sugerišu da HSCT može biti efikasan tretman za MPS-VII kod ljudi. Imenovan je po svom otkrivaču Williamu S. Slyu, američkom biohemičaru koji je proveo skoro cijelu svoju akademsku karijeru na Univerzitetu Saint Louis.

## Reference
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Geni na hromosomu 7
Kategorija:Poremećaji metabolizma proteoglikana
Kategorija:Autosomno recesivni poremećaji
Kategorija:Sindromi
Kategorija:Rijetke bolesti
Kategorija:Stanja kože uzrokovana greškama u metabolizmu
CLCN7

**Podjedinica alfa hlornog kanala 7**, znana i kao **H+/Cl− razmjenski transporter 7** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom  **CLCN7** sa hromosoma 7.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  805 aminokiselina, a molekulska težina  88.679 Da.

1020304050
MANVSKKVSWSGRDRDDEEAAPLLRRTARPGGGTPLLNGAGPGAARQSPR
SALFRVGHMSSVELDDELLDPDMDPPHPFPKEIPHNEKLLSLKYESLDYD
NSENQLFLEEERRINHTAFRTVEIKRWVICALIGILTGLVACFIDIVVEN
LAGLKYRVIKGNIDKFTEKGGLSFSLLLWATLNAAFVLVGSVIVAFIEPV
AAGSGIPQIKCFLNGVKIPHVVRLKTLVIKVSGVILSVVGGLAVGKEGPM
IHSGSVIAAGISQGRSTSLKRDFKIFEYFRRDTEKRDFVSAGAAAGVSAA
FGAPVGGVLFSLEEGASFWNQFLTWRIFFASMISTFTLNFVLSIYHGNMW
DLSSPGLINFGRFDSEKMAYTIHEIPVFIAMGVVGGVLGAVFNALNYWLT
MFRIRYIHRPCLQVIEAVLVAAVTATVAFVLIYSSRDCQPLQGGSMSYPL
QLFCADGEYNSMAAAFFNTPEKSVVSLFHDPPGSYNPLTLGLFTLVYFFL
ACWTYGLTVSAGVFIPSLLIGAAWGRLFGISLSYLTGAAIWADPGKYALM
GAAAQLGGIVRMTLSLTVIMMEATSNVTYGFPIMLVLMTAKIVGDVFIEG
LYDMHIQLQSVPFLHWEAPVTSHSLTAREVMSTPVTCLRRREKVGVIVDV
LSDTASNHNGFPVVEHADDTQPARLQGLILRSQLIVLLKHKVFVERSNLG
LVQRRLRLKDFRDAYPRFPPIQSIHVSQDERECTMDLSEFMNPSPYTVPQ
EASLPRVFKLFRALGLRHLVVVDNRNQVVGLVTRKDLARYRLGKRGLEEL
SLAQT

## Funkcija
U melanocitnim ćelijama ovaj gen je reguliran mikroftalmijom pridruženim transkripcijskim faktorom.

## Klinički značaj
Prijavljeno je da su mutacije u genu CLCN7 povezane s autosomno dominantnom osteopetrozom tipom II, rijetkom bolešću kostiju.

## Također pogledajte
* Hloridni kanal

## Reference
## Dopunska literatura
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Vanjski linkovi
* GeneReviews/NCBI/NIH/UW entry on CLCN7-Related Osteopetrosis
* 
* 

Kategorija:Geni na hromosomu 7
Kategorija:Ionski kanali
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
Ozonski omotač

mini|Ozonsko-kiseonički ciklus u ozonskom omotaču.
**Ozonski omotač** ili **ozonski štit** je područje Zemljine stratosfere koji apsorbira većinu Sunčevog ultraljubičastog zračenja. Sadrži visoku koncentraciju ozona (O3) u odnosu na druge dijelove atmosfere, iako je još uvijek mala u odnosu na druge plinove u stratosferi. Ozonski omotač sadrži manje od 10 dijelova na milion ozona, dok je prosječna koncentracija ozona u Zemljinoj atmosferi u cjelini oko 0,3 dijelova na milion. Ozonski omotač se uglavnom nalazi u donjem dijelu stratosfere, od otprilike 15 do 35 kilometara iznad Zemlje, iako njegova debljina varira sezonski i geografski.

Ozonski omotač su 1913. godine otkrili francuski fizičari Charles Fabry i Henri Buisson. Mjerenja Sunca su pokazala da je zračenje koje se šalje sa njegove površine i dopire do zemlje na Zemlji obično u skladu sa spektrom crnog tijela s temperaturom u rasponu od , osim što nije bilo zračenja ispod talasne dužine od oko 310&nbsp;nm na ultraljubičastom kraju spektra. Zaključeno je da je zračenje koje nedostaje apsorbovalo nešto u atmosferi. Na kraju je spektar nestalog zračenja bio usklađen sa samo jednom poznatom hemikalijom, ozonom. Njegova svojstva detaljno je istražio britanski meteorolog GMB Dobson, koji je razvio jednostavan spektrofotometar (Dobsonmetar) koji bi se mogao koristiti za mjerenje stratosferskog ozona sa zemlje. Između 1928. i 1958. Dobson je uspostavio svjetsku mrežu stanica za praćenje ozona, koje rade do danas. "Dobsonova jedinica", pogodna mjera količine ozona iznad glave, nazvana je u njegovu čast.

Ozonski omotač apsorbira 97 do 99 posto sunčeve ultraljubičaste svjetlosti srednje frekvencije (od oko 200nm do 315&nbsp;nm talasne dužine), koja bi inače potencijalno oštetila izložene oblike života blizu površine.

Godine 1976., istraživanje atmosfere otkrilo je da ozonski omotač uništavaju hemikalije koje oslobađa industrija, uglavnom hlorofluorougljike. Zabrinutost da je povećano UV zračenje zbog oštećenja ozona ugrozilo život na Zemlji, uključujući povećan rak kože kod ljudi i druge ekološke probleme, dovela je do zabrane upotrebe hemikalija, a najnoviji dokazi su da se oštećenje ozona usporilo ili zaustavilo. Generalna skupština Ujedinjenih nacija proglasila je 16. septembar Međunarodnim danom očuvanja ozonskog omotača.

Venera takođe ima tanki ozonski omotač na visini od 100 kilometara iznad površine planete.

## Reference
Kategorija:Ozon
Kategorija:Omotač
Kategorija:Stratosfera
Kategorija:Planeta
Kategorija:Zemlja
Kategorija:Pages with unreviewed translations
Kuznetsova kriva

desno|mini|320x320piksel|  Kuznetsova kriva.
**Kuznetsova kriva** predstavlja hipotezu ekonomiste Simona Kuznetsa nastalu tokom 1950-ih i 1960-ih.  Prema ovoj hipotezi, kako se ekonomija razvija, tržišne snage prvo rastu, a zatim smanjuju ekonomsku nejednakost. Činilo se da je Kuznetsova kriva u skladu s iskustvom u vrijeme kada je predložena. Međutim, od 1960-ih, nejednakost je porasla u SAD-u i drugim razvijenim zemljama. 

Dijagrami Kuznetsove krive pokazuju obrnutu U krivu, iako se varijable duž osa često miješaju i uparuju, s nejednakošću ili Ginijevim koeficijentom na Y osi i ekonomskim razvojem, vremenom ili dohotkom po glavi stanovnika na X osi. 
 
## Reference 
Kategorija:Pages with unreviewed translations
Kategorija:Ekonomski problemi
Nevidljiva ruka

**Nevidljiva ruka** je ekonomski koncept koji opisuje nenamjerne veće društvene koristi i javno dobro koje donose pojedinci koji djeluju u vlastitim interesima. Koncept je prvi uveo Adam Smith u *Bogatstvo naroda* , napisanoj 1776. godine. Prema Smithu, božansko proviđenje, koje je u suštini Božija ruka, čini da se ovo dogodi.

Do trenutka kada je napisao *Bogatstvo naroda* 1776. godine, Smith je godinama proučavao ekonomske modele francuskih fiziokrata, a u ovom djelu nevidljiva ruka je direktnije povezana s proizvodnjom, sa upotrebom kapitala za podršku domaćem industrija. Jedina upotreba "nevidljive ruke" koja se nalazi u *Bogatstvo naroda* je u knjizi IV, Poglavlje II, "O ograničenjima uvoza iz stranih zemalja takve robe koja se može proizvesti kod kuće." Tačna fraza je korištena samo tri puta u Smithovim spisima .

Smith je smislio dva značenja fraze od Richarda Cantillona koji je razvio obje ekonomske primjene u svom modelu izolovanog imanja.

Ideja trgovine i tržišne razmjene koja automatski kanališe lični interes ka društveno poželjnim ciljevima je centralno opravdanje za *laissez-faire* ekonomsku filozofiju, koja leži iza neoklasične ekonomije. U tom smislu, centralno neslaganje između ekonomskih ideologija može se posmatrati kao neslaganje oko toga koliko je moćna "nevidljiva ruka". U alternativnim modelima, sile koje su se pojavile tokom Smithovog života, kao što su velika industrija, finansije i oglašavanje, smanjuju njegovu efikasnost.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Sen, Amartya. Introduction. The Theory of Moral Sentiments. By Adam Smith. 6th ed. 1790. New York: Penguin, 2009. vii–xxix.
* *The Theory of Moral Sentiments* (full text) 
* *The Wealth of Nations* (full text)

Kategorija:Pages with unreviewed translations
Kategorija:Klasični liberalizam
Kategorija:Slobodno tržište
Montrealski protokol

**Montrealski protokol** je međunarodni ugovor osmišljen za zaštitu ozonskog omotača postupnim ukidanjem proizvodnje brojnih supstanci odgovornih za uništavanje ozona. Dogovoren je 16. septembra 1987. godine, a stupio je na snagu 1. januara 1989. godine. Od tada je revidiran devet puta: 1990. (London), 1991. (Nairobi), 1992. (Kopenhagen), 1993. (Bangkok), 1995. (Beč), 1997. (Montreal), 1998. (Australija), 1999. (Peking), te 2016. godine (Kigali).

## Historija i razvoj 
Montrealski protokol nastao je kao odgovor na zabrinutost naučne zajednice i međunarodnih organizacija zbog ubrzanog uništavanja ozonskog omotača. Prvi dokazi o negativnom uticaju supstanci kao što su hlorofluorougljici (CFC) pojavili su se u 1970-im godinama, a otkriće ozonske rupe iznad Antarktika 1985. godine dodatno je ubrzalo proces pregovora o regulaciji tih supstanci.

## Glavne odredbe protokola 
Montrealski protokol sadrži niz mjera i ciljeva, uključujući:
* Postepeno ukidanje proizvodnje i upotrebe supstanci koje oštećuju ozonski omotač, poput CFC-a, halona i drugih hemikalija.
* Podršku zemljama u razvoju kroz finansijske i tehnološke transfer programe kako bi im se olakšala tranzicija ka ekološki prihvatljivim alternativama.
* Mehanizam za redovno praćenje i reviziju mjera u cilju postizanja ciljeva protokola.

## Efekti i rezultati 
Zahvaljujući ovom međunarodnom sporazumu, ozonska rupa iznad Antarktika se postepeno obnavlja. Prema klimatskim projekcijama, ozonski omotač će se vratiti na nivo iz 1980. godine između 2050. i 2070.

## Međunarodna saradnja i uticaj 
Zbog svog širokog prihvatanja i implementacije, Montrealski protokol se smatra primjerom uspješne međunarodne saradnje. Kofi Annan je izjavio da je "možda najuspješniji međunarodni sporazum do sada bio Montrealski protokol".

Dva ugovora o ozonu ratificiralo je 197 strana (196 država i Evropska unija), čime su postali prvi univerzalno ratifikovani ugovori u historiji Ujedinjenih nacija.

## Izazovi i budući koraci 
Iako je Montrealski protokol postigao značajan uspjeh, još uvijek postoje izazovi:
* Pojava novih supstanci sa potencijalnim negativnim uticajem na atmosferu, poput hidrofluorougljika (HFC).
* Potreba za dodatnim mjerama kako bi se ubrzao proces obnavljanja ozonskog omotača.
* Implementacija i praćenje pridržavanja pravila u zemljama sa slabijom regulativom.

Međunarodna zajednica i dalje prati sprovođenje protokola i prilagođava njegove mjere u skladu s novim naučnim saznanjima.

## Reference 
Kategorija:Ekološki dogovori
Kategorija:Uništavanje ozonskog omotača
Pendredov sindrom

**Pendredov sindrom** je genetički poremećaj koji dovodi do kongenitalnog bilateralnog (obostranog) senzorinervnog gubitka sluha i gušavosti, sa eutireoidnim ili blagim hipotireozama (smanjenom funkcijom  štitnjače). Ne postoji poseban tretman, osim mjera podrške za gubitak sluha i suplementacije hormona štitnjače u slučaju hipotireoze. Ime je dobio po dr. Vaughanu Pendredu (1869–1946), doktoru Britancu koji je prvi opisao stanje u irskoj porodici koja živi u Durhamu 1896. To čini 7,5% do 15% svih slučajeva kongenitalnih gluhoća. Funkcija vestibuluma varira u Pendredovom sindromu i vrtoglavica može biti karakteristika manje traume glave. Gušavost je prisutna u 75% svih slučajeva.

Povezan je sa mutacijom u genu *PDS*, koji kodira  protein *pendrin* (porodica rastvornih nosača 26, član 4, SLC26A4). Gen se nalazi na dugom kraku hromosoma 7 (7q31). Mutacije u istom genu također uzrokuju sindrom uvećanog vestibulskog kanala (EVA ili EVAS), još jedan urođeni uzrok gluhoće; specifične mutacije češće uzrokuju EVAS, dok su druge više povezane s Pendredovim sindromom.

## Patofiziologija
SLC26A4 se može naći u kohleji (dio unutrašnjeg uha), štitnjači i bubrezima. U bubrezima učestvuje u lučenju bikarbonata. Međutim, nije poznato da Pendredov sindrom dovodi do problema s bubrezima. It functions as an iodide/chloride transporter. U štitnoj žlijezdi to dovodi do smanjene organizacije usvajanja joda (tj. njegove inkorporacije u hormon štitnjače).

## Liječenje
Ne postoji specifičan tretman za Pendredov sindrom. Ako su nivoi hormona štitnjače smanjeni, mogu biti potrebni suplementi hormona štitnjače. Pacijentima se savjetuje da preduzmu mjere opreza protiv povreda glave.

## Reference
## Vanjski linkovi 
* GeneReviews/NCBI/NIH/UW entry on Pendred Syndrome/DFNB4
* NCBI Genes and Diseases

Kategorija:Geni na hromosomu 7
Kategorija:Autosomno recesivni poremećaji
Kategorija:Poremećaji membranskih transportnih proteina
Kategorija:Gluhoća
Kategorija:Sindromi
Kategorija:Kongenitalni poremećaji endokrinog sistema
Manastir Donja Bišnja

**Manastir Donja Bišnja** je manastir Srpske pravoslavne crkve posvećen Pokrovu Presvete Bogorodice. Nalazi se u Donjoj Bišnji pored Dervente u Bosni i Hercegovini. Pripada Eparhiji zvorničko-tuzlanskoj Srpske pravoslavne crkve. Manastir posjeduje voćnjak od 1800 stabala jabuka i krušaka od čijih plodova monasi proizvode rakiju. Izgradnja manastira je počela 2002. godine na zemljištu koje je Đekić poklonio Srpskoj pravoslavnoj crkvi, a osvećen je 18. juna 2006. godine. Prvi stanovnici su mu bila dva monaha porijeklom iz Manastira Ozren i Manastir Svetog Vasilija Ostroškog. Freske u crkvi manastira Bišnja završene su 2011. godine.

## Reference 
Kategorija:Pravoslavni manastiri u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Manastiri Eparhije zvorničko-tuzlanske
Kategorija:Vjerski objekti u Derventi
Norman–Robertsov sindrom

**Norman– Robertsov sindrom**, je rijedak oblik mikrolisencefalija uzrokovan mutacijom gena RELN. Opisan je mali broj slučajeva. Sindrom su prvi prijavili Margaret Grace Norman i M. Roberts et al. in 1976.

Nedostatak reelina sprečava normalno slojevitost moždanog korteksa i remeti kognitivni razvoj. Pacijenti imaju cerebelumsku hipoplaziju i pate od kongenitalnog limfedema i hipotonije. Poremećaj je također povezan sa miopijom, patološkim  nistagmusom i generaliziranim napadima.

Norman–Robertsov sindrom je jedan od dva poznata poremećaja uzrokovana poremećajem reelin-signalnog puta. Drugi je hipoplazija malog mozga povezana sa VLDLR, koja je uzrokovana mutacijom kodirajućeg gena jednog od receptora reelina, VLDLR.

Poremećaj RELN gena kod ljudskih pacijenata je analogan neispravnom RELN genu kod mišjeg  reelera.

## Reference
## Vanjski linkovi 
* Description at US NIH Library of Medicine site

Kategorija:Geni na hromosomu 7
Kategorija:Urođeni poremećaji
Kategorija:Bolesti nervnog sistema
Kategorija:Rijetki sindromi
Karl Theodor Fahr

mini|Karl Theodor Fahr (1877-1945)
**Karl Theodor Fahr** (  ; 3. oktobar 1877. – 29. oktobar 1945.) bio je njemački patolog rođen u Pirmasensu u pokrajini Rajna-Palatinat.

Godine 1903. doktorirao je na Univerzitetu u Giesenu, nakon čega je nastavio studije kod Eugena Bostroema (1850-1926) u Giessenu, kod Morrisa Simmondsa (1855-1925) u Hamburgu i kod Ilje Iljiča Mečnikova (1845-1919) u Parizu. . Godine 1924. postao je direktor patološkog instituta u Univerzitetskom medicinskom centru Hamburg-Eppendorf.

Fahr je zapamćen po svom radu u nefrologiji i istraživanju bubrežnih poremećaja. Sa internistom Franzom Volhardom (1872-1950) objavio je opsežnu monografiju o Brightovoj bolesti pod naslovom *Die Brightsche Nierenkrankheit*. Godine 1923. dao je ranu korelaciju između raka pluća (*Bronhialkarzinom*) i pušenja duhana. Danas se njegovo ime povezuje s Fahrovom bolešću, degenerativnim neurološkim poremećajem koji karakteriziraju kalcifikacije i gubitak stanica unutar bazalnih ganglija . Fahr međutim nije bio prvi koji je opisao bolest i postoje prijedlozi da se eponim izbjegava.

Godine 1933. Fahr je potpisao *zavjet vjernosti profesora njemačkih univerziteta i srednjih škola Adolfu Hitleru i Nacionalsocijalističkoj državi*. Počinio je samoubistvo 1945.

## Odabrani spisi 
* ''Die Bright'sche Nierenkrankheit: Klinik, Pathologie und Atlas* . (Brightova bolest bubrega: klinika, patologija i atlas); sa Franzom Volhardom, Springer, Berlin 1914.
* *Die Nierengewächse* . U: Friedrich Henke i Otto Lubarsch (Hrsg.): Handbuch der speziellen pathologischen Anatomie und Histologie. Band 6, 1. Berlin 1925.
* *Zusammenhangstrennung und durch Gewaltanwendung bedingte krankhafte Veränderungen des Nierenbeckens und des Harnleiters* . U: Friedrich Henke i Otto Lubarsch (Hrsg. ): Handbuch der speziellen pathologischen Antomie und Histologie. Band 6, 1. Berlin 1925. - Spajanje i odvajanje uzrokovano morbidnim promjenama bubrežne karlice i uretera .

## Reference 
 

* *Ovaj članak je zasnovan na engleskom prijevodu članka s njemačke (Hamburg) Wikipedije'' . https://web.archive.org/web/20070929051818/http://hamburgwiki.de/index.php/Theodor_Fahr
Kategorija:Umrli 1945.
Kategorija:Rođeni 1877.
Pfeifferov sindrom

**Pfeifferov sindrom** je rijedak genetički poremećaj obilježen preranim spajanjem određenih kostiju lubanje (kraniosinostoza) što utiče na oblik glave i lice. Osim toga, sindrom uključuje abnormalnosti šaka (kao što su široki i zakrivljeni palčevi) i stopala (kao što su široki i zakrivljeni veliki prsti).

Pfeifferov sindrom je uzrokovan mutacijama u receptorima faktora rasta fibroblasta *FGFR1* i *FGFR2*. Sindrom je grupiran u tri tipa, tip 1 (klasični Pfeifferov sindrom) je blaži i uzrokovan mutacijama bilo kojeg gena, a tipovi 2 i 3 su teži, često dovode do smrti u dojenčadi, uzrokovanih mutacijama u *FGFR2*.

## Znakovi i simptomi
Mnoge karakteristične crte lica rezultat su preranog spajanja kostiju lobanje (kraniosinostoza). Glava ne može normalno rasti, što dovodi do visoko istaknutog čela (turibrahicefalija) i očiju koje izgledaju izbočene (proptoza) i široko su postavljene (hipertelorizam) . Osim toga, postoji i nerazvijena gornja vilica (maksilska hipoplazija). Više od 50 posto djece sa Pfeifferovim sindromom ima gubitak sluha; problemi sa zubima su takođe česti.

Kod osoba sa Pfeifferovim sindromom, palčevi i prvi (veliki) prsti su široki i savijaju se od ostalih prstiju (*pollex varus* i * hallux varus *). Neuobičajeno kratki prsti na rukama i nogama (brahidaktilija) su takođe česti, a može postojati neka mreža ili spoj između prstiju (sindaktilija).

## Uzroci
Pfeifferov sindrom je snažno povezan s mutacijama receptora faktora rasta fibroblasta 1 (*FGFR1*) na hromosomu 8 ili receptoru faktora rasta fibroblasta 2 (*FGFR2*), gen na hromosomu 10. Ovi geni kodiraju receptore faktora rasta fibroblasta, koji su važni za normalan razvoj kostiju. Smatra se da je uzapredovala starost oca faktor rizika za sporadične slučajeve Pfeifferovog sindroma. zbog povećanja mutacija u spermi kako muškarci postaju stariji.

## Dijagnoza
### Klasifikacija
Najšire prihvaćenu kliničku klasifikaciju Pfeifferovog sindroma objavio je Michael Cohen 1993. godine. Cohen je podijelio sindrom na tri tipa koji se mogu preklapati, a sve ih karakteriziraju široki palčevi, široki veliki prsti na nogama, brahidaktilija i moguće sindaktilija: U teškim slučajevima respiratorne i neurološke komplikacije često dovode do rane smrti.

## Historija
Sindrom je dobio ime po njemačkom genetičaru Rudolfu Arthuru Pfeifferu (1931–2012). U 1964., Pfeiffer je opisao osam osoba u tri generacije porodice koje su imale abnormalnosti glave, šake i stopala (akrocefalosindaktilija) koje su bile naslijeđene po autosomno dominantnom obrascu.

## Reference
## Vanjski linkovi
* 
* 

Kategorija:Geni na hromosomu 8
Kategorija:Nedostaci receptora ćelijske površine
Kategorija:Urođeni poremećaji
Kategorija:Rijetki sindromi
Kategorija:Gubitak sluha s kraniofacijalnim sindromima
Kategorija:Sindromi s dismelijom
Solomonova istraživačka metoda sa četiri grupe

**Solomonov dizajn sa četiri grupe** je istraživačka metoda koju je razvio Richard Solomon 1949. Ponekad se koristi u društvenim naukama, psihologiji i medicini. Može se koristiti ako postoji zabrinutost da bi na tretman mogao uticati prethodni test. Četiri grupe imaju četiri različita koncepta:

# Prethodni test, tretman, završni test
# Prethodni test, bez tretmana, završni test
# Tretman, završni test
# Nema tretmana, završni test

Učinkovitost tretmana može se ocijeniti poređenjem prve i treće grupe, te druge i četvrte. 

## Reference 
 
Kategorija:Naučna metoda
Kategorija:Kliničko istraživanje
Džamija Merdinli

**Džamija u Merdinli** () jest uništena džamija koja se nalazi u gradu Šuša, Azerbejdžan. Nalazi se oko 350&nbsp;km od Bakua, glavnog grada Azerbejdžana. Džamija se nalazila u naselju Merdinli. Džamija Merdinli je bila jedna od 17 funkcionalnih džamija u Šuši krajem 19. vijeka. Džamija se nalazila u Državnom istorijsko-arhitektonskom rezervatu Šuša, koji je proglašen za mjesto svjetske baštine.

Džamija je uništena nakon okupacije Šuše od strane armenskih snaga 1992. godine.

## Reference 
Merdinli
Džamija Guyulug

**Džamija u Guyulug** (), je džamija koja se nalazi u gradu Šuša u Azerbejdžanu. Džamija se nalazi u ulici Ojaggulu u naselju Guyulug. Džamija Guyulug je bila jedna od sedamnaest džamija koje su funkcionisale u Šuši do kraja 19. veka. Trenutno tačno stanje džamije nije poznato.

## Reference 
Guyulug
Rothmund–Thomsonov sindrom

**Rothmund–Thomsonov sindrom** (**RTS**), je rijetko autosomno recesivno kožno stanje.

Bilo je nekoliko prijavljenih slučajeva povezanih sa osteosarkomom. Nasljedna osnova su mutacije gena za  DNK helikazu "RECQL4", uzrokujući probleme tokom inicijacije replikacija DNK gdje je umiješano u sindrom.

## Znakovi i simptomi
* Osip osjetljiv na sunce s izraženim poikilodermom i telangiektazijama
* Maloljetnički katarakt
* Sedlasti nos
* Kongenitalni defekti kostiju, uključujući nizak rast i anomalije radijalnih zraka kao što su odsustvo palčeva
* Problemi s rastom kose (odsustvo trepavica, obrva i/ili kose)
* Hipogonadizam nije dobro dokumentovan
* Hipodoncija
* Problemi sa kalcijem (nisu dokumentovani u časopisima)
* Problemi sa ušima (nisu dokumentovani u časopisima, ali su identifikovani izjavom pacijenata u grupama podrške)
* Proizvodi osteosarkom 

Koža je normalna na rođenju. U dobi Između tri i šest mjeseci , oboljeli nositelj razvija poikilodermu na obrazima. Ovaj karakterističan "osip" koji imaju svi nositelji gena za RTS može im  se razviti na rukama, nogama i stražnjici. „Poikiloderma se sastoji od područja povećane i smanjene pigmentacije, istaknutih krvnih žila i stanjivanja kože.."

### Ubrzano starenje
Kod ljudi, osobe sa RTS-om i noseći zametnu liniju mutacija *RECQL4* mogu imati nekoliko kliničkih karakteristika ubrzanog starenja. Ove karakteristike uključuju atrofijske promjene kože i pigmenta, alopeciju, osteopeniju, katarakt i povećanu učestalost karcinoma.  Također i kod miševa, mutanti *RECQL4* pokazuju karakteristike ubrzanog starenja.

## Uzroci
thumb|right|Rothmund– Thomsonov sindrom ima autosomno recesivni obrazac nasljeđivanja.
RTS je uzrokovan mutacijom gena RECQL4 koji se nalazi na hromosomu 8 sekvenca 8q24.3. The disorder is inherited in an autosomal recessive manner.  Kada se RECQL4 iscrpi, popravak posredovan HR-om i resekcija 5' kraja su ozbiljno smanjeni u uvjetima  "in vivo". Čini se da je RECQL4 neophodan i za druge oblike popravljanja DNK, uključujući nehomologno spajanje kraja, popravak ekscizijom nukleotida i popravak ekscizijom baze. Matthew Sydney Thomson (1894–1969) objavio dalje opise 1936.

## Također pogledajte
* *Poikiloderma vasculare atrophicans*
* Lista kožnih stanja

## Reference
## Vanjski linkovi 
* GeneReviews/NCBI/NIH/UW entry on Rothmund-Thomson Syndrome
* 

Kategorija:Geni na hromosomu 8
Kategorija:Autosomno recesivni poremećaji
Kategorija:Replikacija DNK i poremećaji nedostatka popravka
Kategorija:Genodermatoze
Kategorija:Rijetke bolesti
Kategorija:Sindromi koji utječu na kožu
Kategorija:Progeroidni sindromi
Kategorija:Sindromi koji utječu na stas
Kategorija:Sindromi koji utječu na oči
Olimpijske igre 2036.

**Ljetne olimpijske igre 2036. godine**, poznate i kao **Igre XXXVI olimpijade**, predstojeći su međunarodni multisportski događaj. Pobjednička ponuda za grad domaćin bi mogla biti objavljena između 2025. i 2029. godine.

## Proces nadmetanja 
Novi proces podnošenja ponuda MOK-a odobren je na 134. sjednici MOK-a 24. juna 2019. u Lozani, Švicarska. Ključni prijedlozi, vođeni relevantnim preporukama iz Olimpijske agende 2020, su:

* Uspostaviti stalni, kontinuirani dijalog za istraživanje i stvaranje interesa među gradovima/regijama/zemljama i nacionalnim olimpijskim komitetima za bilo koji olimpijski događaj
* Stvoriti dvije buduće komisije za domaćine (ljetne i zimske igre) kako bi nadgledali interesovanje za buduće olimpijske događaje i izvještavali Izvršni odbor MOK-a
* Dajte veći uticaj sjednici MOK-a tako što će članovi odbora koji nisu izvršni biti dio budućih komisija domaćina.

MOK je također modificirao Olimpijsku povelju kako bi povećao njenu fleksibilnost tako što je uklonio datum izbora sa 7 godina prije igara i promijenio domaćina kao grad iz jednog grada/regiona/države u više gradova, regija ili zemalja.

Promjenu u procesu nadmetanja članovi njemačke ponude kritizirali su kao "nerazumljivu" i teško nadmašivu "u smislu netransparentnosti".

## Potencijalne ponude 
*  **Egypt International Olympic City, Kairo, Egipat**
*  '''Chengdu-Chongqing, Beijing, Nanjing, Shanghai, Guangzhou, Hangzhou, Wuhan, Xi'an, Shenzhen, Jinan, Dalian, Suzhou,  Zhengzhou i/ili Xiamen, Kina**
*  **Guangdong–Hong Kong–Macau Greater Bay Area, Kina**
*  **Kaohsiung, Kineski Taipei**
*  **Ahmedabad, Indija**
*  **Džakarta, Indonezija**
*  **Vladivostok, Rusija**
*  **Seoul, Južna Koreja**
*  **Florence–Bologna, Italija**
*  **London–Birmingham–Liverpool–Manchester, Ujedinjeno Kraljevstvo**
*  **Istanbul, Turska**
*  **Sankt Peterburg, Kazanj, Rostov na Donu, i/ili Soči, Rusija**
*   **Berlin, Njemačka i Tel Aviv, Izrael**
*  **Odesa, Ukrajina**
*  **Montreal–Toronto, Canada**
*  **Guadalajara–Ciudad de México–Tijuana–Monterrey, Meksiko'''

## Reference 
 

Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Sindrom duplikacije 8p23.1

**Sindrom duplikacije 8p23.1** je rijedak genetički poremećaj uzrokovan duplikacijom regije ljudskog hromosoma 8. i recipročan je sindromu delecije 8p23.1. Duplikacija 8p23.1 povezana je sa varijablnim fenotipom, uključujući jedan ili više od simptoma kao što su kašnjenje govora, razvojno kašnjenje, blagi dismorfizam, sa istaknuto čelo i zakrivljene obrve i kongenitalna srčana bolest (CHD).

## Prezentacija
Podaci o fenotipu 11 pacijenata pokazali su da slučajevi nisu uvijek utvrđeni za CHD, ali da je CHD bila najčešća pojedinačna karakteristika pronađena kod 6/11 osoba. i za zastoj u razvoju, a  gen TNKS () za poteškoće u ponašanju. dijafragmatska hernija pronađena u sindromu delecije 8p23.1 do danas nije pronađena u sindromu duplikacije 8p23.1.

Duplikacija može biti povezana sa promjenom broja kopija susjednih olfaktorni receptor/defenzinskih ponavljanja (ORDR) koji predisponiraju sindrome delecije i duplikacije 8p23.1. Visok ukupan broj kopija ovih ponavljanja povezan je sa predispozicijom za psorijazu i mali broj kopija sa predispozicijom za Crohnovu bolest.

## Genetika
Duplikacija uključuje ~3,75 Mb između distalnog i proksimalnog ORDR-a, na oba kraja pojasa 8p23.1. Broj kopija susjednih ponavljanja također može biti promijenjiv. Sindrom duplikacije 8p23.1 ne može se razlikovati korištenjem konvencijskih citogentičkih pretraga od varijacije u broju kopija na visokom nivou samih ponavljanja.

Poznati su i *de novo* slučajevi i porodice sa prenošenim duplikacijama od roditelja oba spola. Vjeruje se da *de novo* duplikacija nastaje kao rezultat nealelne homologne rekombinacije (NAHR) između proksimalnog i distalnog ORDR-a. Također se smatra da NAHR uzrokuje sindrom recipročne mikrodelecije, polimorfnu inverziju između ORDR-ova i niz drugih abnormalnosti velikih razmjera koje uključuju kratki krak hromosoma 8.

## Dijagnoza
### Fenotipovi
## Također pogledajte 
* Hromosom 8

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* DECIPHER database description

Kategorija:Geni na hromosomu 8
Kategorija:Genetički poremećaji
Kategorija:Rijetki genetički sindromi
Kategorija:Sindromi s intelektualnom invalidnošću
Kategorija:Sindromi s kraniofacijalnim abnormalnostima
Kategorija:Sindromi koji utječu na srce
Acitozioza

**Acitozinoza**  ili **acitozioza** je  rijetki  genetički poremećaj kojise javlja kao posljedica nedostatka citozina.

## Simptomi
Zbog potpunog nedostatka citozina, kao i posljedice defektne alfa-citozinaze, ne može se odvijati  replikacija DNK. To znači da bilo koji zigot sa genom za acitozinozu neće moći da se podijeli na više ćelija i tako će umrijeti. U većini slučajeva, majka neće ni znati da bi rodila bebu da nije umrla od *in utero*.

## Uzroci
Acitozioza uzrokovana je autosomnom recesivnom mutacijom na hromosomu 9, koja uzrokuje defekt enzima alfa-citozinaza.

## Etimologija
Naziv **acitozioza** dolazi od kombinacije prefiksa *a–*, što znači ne ili ništa +  citozin + sufiks *–ioza*, što znači poremećaj.

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Geni na hromosomu 9

Kategorija:Genetički poremećaji
Kategorija:Autosomno recesivni poremećaji
Protesti protiv SOPA i PIPA

Dana 18. januara 2012. godine došlo je do niza koordinisanih protesta protiv dva predložena zakona u Kongresu Sjedinjenih Država — Zakona o zaustavljanju piraterije na internetu (SOPA) i Zakona o zaštiti intelektualne svojine (PIPA). Oni su uslijedili nakon manjih protesta krajem 2011. Protesti su se temeljili na zabrinutosti da su nacrti zakona, namijenjeni pružanju snažnijih odgovora na kršenje autorskih prava (također poznato kao piraterija) koje se javlja izvan Sjedinjenih Država, sadržavali mjere koje bi mogle narušiti slobodu govora na mreži, web stranice i internetske zajednice. Demonstranti su također tvrdili da nije bilo dovoljno zaštitnih mjera za zaštitu sajtova zasnovanih na sadržaju koji generišu korisnici.

Prelazak na formalni protest pokrenut je kada je Borba za budućnost organizirala  hiljade najpopularnijih web stranica na svijetu, uključujući Wikipediju na engleskom, da privremeno zatvore ili prekinu njihov sadržaj i preusmjere korisnike na poruku koja se protivi predloženom zakonu. Web stranice kao što su Google, Reddit, Mozilla i Flickr ubrzo su prikazale proteste protiv ovih djela. Neki su se potpuno ugasili, dok su drugi zadržali dio ili cijeli sadržaj dostupnim. Prema Borbi za budućnost, više od 115.000 web stranica pridružilo se internet protestu. Pored onlajn protesta, bilo je istovremenih fizičkih demonstracija u nekoliko američkih gradova, uključujući Njujork, San Francisko i Sijetl, a posebno tokom decembra 2011. masovni bojkot tadašnjeg pristalice GoDaddyja. Protesti su prijavljeni širom svijeta.
[mini| Snimak ekrana [Wikipedia na engleskom jeziku|engleske stranice Wikipedije, simbolično njene jedine stranice tokom zamračenja 18. januara 2012.]]
Mjesecima nakon protesta, u julu 2012., *New York Times je* sažeo događaje na sljedeći način:Wikipedia je postala crna u znak protesta protiv SOPA-e, a više od sedam miliona ljudi potpisalo je onlajn peticije, od kojih su mnoge govorile da će računi "razbiti internet". Kongres, preplavljen popularnom opozicijom, brzo je odstupio, ostavljajući legislaciju da umre.Razvoj elektronske masovne kampanje bio je predmet akademske analize.

## Reference 
 

Kategorija:Politika i tehnologija
Kategorija:Historija Interneta
Kategorija:Članci s videoklipovima
Kategorija:Protesti u 2012.
Kategorija:2012. u Sjedinjenim Američkim Državama
Erupcija Hunga Tonge i cunami 2022.

lijevo|mini|Erupcija vulkana

Dana 14. januara 2022. godine počela je veoma velika erupcija na Hunga Tonga–Hunga Haʻapai, nenaseljenom vulkanskom ostrvu Tonganskog arhipelaga u južnom Tihom okeanu. Hunga Tonga je 65&nbsp;km sjeverno od Tongatapua, glavnog ostrva u zemlji, i dio je vrlo aktivnog vulkanskog luka Tonga-Kermadec Islands, zone subdukcije koja se proteže od Novog Zelanda na sjevero-sjeveroistoku do Fidžija. Erupcija je izazvala cunamije u Tongi, Fidžiju, Američkoj Samoi, Vanuatuu i duž oboda Tihog okeana, uključujući i štetne cunamije na Novom Zelandu, Japanu, Sjedinjenim Državama, Ruskom Dalekom istoku, Čileu i Peruu. Najmanje tri osobe su poginule, a mnogi se vode kao nestali u Tongi od talasa cunamija visine do 15 metara. Dvije osobe su se udavile u Peruu kada je 2 metra visok val udario u obalu. Preliminarni podaci pokazuju da je događaj vjerovatno bila najveća vulkanska erupcija u 21. stoljeću i od erupcije planine Pinatubo 1991. godine .
## Reference 
Kategorija:Vulkani