open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olena Horodna

**Olena Horodna** () rođena 6. jula 2004. u  Lavovu je ukrajinska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Olena Horodna je nastupila samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 2026, ali nije osvajala medalje. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat bilo 76-o mjesto na ZOI 2026. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 3:30.5&nbsp;min bila sporija od pobjednice norveške biatlonke Maren Kirkeeide.  Najbolji rezultat u štafetnim utrkama joj je osmo mjesto na ZOI 2026. u mješovitoj štafeti s Dmitrom Pidrušnjijem, Vitalijem Mandzinom i Oleksandrom Merkušinom, kada su sa zaostatkom od 2:36.6&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Éric Perrot, Quentin Fillon Maillet, Lou Jeanmonnot i Julia Simon. 

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na samo jednom Svjetskom prvenstvu od SP 2021. do SP 2025, ali nije osvajala medalje. 

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu imala je 11. marta 2022. u sezoni 2021/22. 
### Ukrajinska prvenstva 
## Privatni život 
Njena starija sestra Julija je ukrajinska biatlonka.

## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

## Reference 
Kategorija:Rođeni 2004.
Kategorija:Biografije, Lavov
Kategorija:Ukrajinski biatlonci
Kategorija:Ukrajinski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Aktivni biatlonci
Dušica Žegarac

**Dušica Žegarac** (Beograd, 15. april 1944 – 24. maj 2019) bila je hrvatska pozorišna, televizijska i filmska glumica.

## Biografija 
Kao srednjoškolka angažovana je za glavnu ulogu progonjene Jevrejke u uspjelom filmu Deveti krug (France Štiglic, 1960), za koju je nagrađena Zlatnom arenom na festivalu u Puli.

Nakon što je napustila studij medicine, nastavila je da ostvaruje slične uloge, najčešće tumačeći likove djevojaka koje pomažu partizanima, u filmovima *Stepenice hrabrosti* (1961) Ota Denes i *Saša* (1962) Radenko Ostojić. Godine 1962. upisala je studij glume na Akademiji za pozorište, film, radio i televiziju u Beogradu.

Poslije dužeg perioda bez angažmana, obilježenog ličnom krizom, od 1966. i filma *Tople godine* Dragoslav Lazić započinje kontinuirani razvoj svoje filmske karijere.

U zrelijoj fazi karijere, isticala se kao tamnokosa i upečatljiva glumica izražajne interpretativne snage, ostvarujući glavne i značajne sporedne, često karakterne uloge u filmovima kao što su *Buđenje pacova* (1967) Živojin Pavlović i *Pošalji čoveka u pola dva* (1967) Dragoljub Ivkov.

Za glavnu ulogu u filmu *Opklada* (1971) Zdravko Randić, u kojem je tumačila mladu suprugu koja napušta starijeg muža (Pavle Vuisić) i potom mu se vraća nakon razočaranja, nagrađena je Zlatnom arenom u Puli. Istu nagradu osvojila je i osam godina kasnije za epizodnu ulogu žene na liječenju od alkoholizma u filmu *Poseban tretman* (1980) Gorana Paskaljevića.

Tokom karijere ostvarila je brojne uloge i u televizijskim serijama, među kojima se izdvajaju *Od svakog koga sam volela* (1971) Puriše Đorđevića, *Mikelanđelo* (1982) Stanka Crnobrnje i *Boje slepila* (1991) Božidar Nikolić.

Na 34. Filmskim susretima u Nišu 1999. dodijeljena joj je nagrada "Pavle Vuisić" za izuzetan doprinos umjetnosti glume u jugoslavenskom filmu. Naredne godine, na istom festivalu, predstavljena je monografija *Dušica Žegarac ili crna dama sa zvjezdanom sjenkom* autora Ranko Munitić, kao i dio dokumentarnog filma o njoj u režiji Zdravko Randić.

Poslednje godine života provela je u Portugalu. Sahranjena je u Aleji zaslužnih građana na Novom groblju u Beograd.

## Filmografija 
### Televizija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Rođeni 1944.
Kategorija:Umrli 2019.
Kategorija:Biografije, Beograd
Kategorija:Srbijanske glumice
Joanna Jakieła

**Joanna Jakieła**, rođena 3. marta 1999. u Zakopanu je poljska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Jakieła je samo jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2026, ali nije osvojila ni jednu medalju. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat bilo 11-o mjesto na ZOI 2026. u utrci masovnog starta na 12,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 1:04.8&nbsp;min bila sporija od pobjednice francuske biatlonke Océane Michelon. Najbolji rezultat u štafetnim utrkama je šesto mjesto na ZOI 2026. u štafeti s Annom Mąkom, Natalijom Sidorowicz i Kamilom Żuk, kada su sa zaostatkom od 2:14.8&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Camille Bened, Océane Michelon, Lou Jeanmonnot i Julia Simon. Dobar rezultat u štafetnim utrkama je deveto mjesto na istim igrama u mješovitoj štafeti s Konradom Badaom, Janom Guńkom i Kamilom Żuk, kada su sa zaostatkom od 2:37&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Éric Perrot, Quentin Fillon Maillet, Lou Jeanmonnot i Julia Simon.

### Svjetska prvenstva 
Joanna Jakieła je nastupila na pet Svjetskih prvenstava od SP 2020. do SP 2025, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je 17-o mjesto na SP 2024. u utrci potjere na 10&nbsp;, kada je s jednim promašajem i 3:01.7&nbsp;min zaostatka bila sporija od pobjednice Julia Simon. U štafetnim utrkama najbolji joj je rezultat bilo šesto mjesto na SP 2024. u štafeti s Annom Mąkom, Kamilom Cichon i Natalijom Sidorowicz. 

### Svjetski kup 
Prvi nastup u takmičenjima Svjetskog kupa u biatlonu Jakieła je imala u sezoni SK 2020/21. u Kontiolahtiju 3. decembra 2020, kada je u utrci na 7,5&nbsp;km osvojila 90-o mjesto, s pet promašaja i zaostatkom od 3:59.2&nbsp;min bila sporija od pobjednice švedske biatlonke Hanne Öberg. Najbolji rezultati u pojedinačnoj konkurenciji joj je šesto mjesto u sezoni SK 2025/26, 5. decembra 2025. u švedskom Östersundu u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 47.1&nbsp;s bila iza pobjednice Suvi Minkkinen, koja je utrku završila bez promašaja. U štafetnim utrkama joj je najbolji joj je rezultat šesto mjesto u sezoni SK 2025/26. u finskom Kontiolahtiju 1. decembra 2025. s Kamilom Żuk, Annom Mąkom i Natalijom Sidorowicz.

## Privatni život 
Njen stariji brat Tomasz je poljski biatlonac. 

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1999.
Kategorija:Biografije, Zakopane
Kategorija:Poljski biatlonci
Kategorija:Poljski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Aktivni biatlonci
Milena Zupančič

**Milena Zupančič** (Jesenice, 18. decembar 1946) jest slovenska pozorišna, televizijska i filmska glumica.

## Filmografija 
### Film 
### Televizija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Rođeni 1946.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Jesenice
Kategorija:Slovenske glumice
Kategorija:Jugoslavenske glumice
Srđan Šarenac

**Srđan Šarenac** (r. 1977.) filmski je redatelj, scenarist i producent s više od dvadeset godina iskustva u Bosni i Hercegovini, Srbiji, Hrvatskoj, Francuskoj i Njemačkoj. Najpoznatiji je po dugometražnom dokumentarnom filmu *Selo bez žena* (2010), koji je prikazan na šezdesetak filmskih festivala i osvojio 14 nagrada, te po dokumentarnoj seriji o nastanku Top liste nadrealista (2004), koja je na BHRT-u privukla više od četiri miliona gledalaca.

## Rani život i obrazovanje 
Srđan Šarenac rodio se 1977. godine. Film je 2006. uvršten u takmičarski program festivala Zlatni vitez u Moskvi, gdje je Šarenac primio javnu nagradu za najbolji prikazani film.

Kao koproducent i prvi asistent redatelja sudjelovao je na kratkom igranom filmu *I Do Not Dream in German* (2008) redateljice Ivane Lalović, koji je premijerno prikazan na Venecijanskom filmskom festivalu.

### Selo bez žena 
Šarenačev najnagrađivaniji film, *Selo bez žena* (*Village Without Women*, 2010), dugometražni je dokumentarac u trajanju od 83 minute koji prati trojicu braće iz depopuliranog srpskog sela kojima je jedina nada za ženidbu pronalaženje nevjesta iz Albanije, uprkos historijskim napetostima između srpskog i albanskog naroda. Film je uvršten u takmičarski program Tuzla Film Festivala 2017. i Sarajevskog filmskog festivala iste godine.

Dokumentarni film *Bugarski san* (2019) imao je svjetsku premijeru u takmičarskoj selekciji AJB DOC festivala 2019. godine; producirali su ga Šarenac, Lejla Dedić i Sead Kreševljaković u koprodukciji kuća Provid (Hrvatska), Novi Film (Srbija) i Udruženje Novi Film (Bosna i Hercegovina). Film je potom osvojio Grand Prix Avantura Film Festivala te bio uvršten u regionalnu konkurenciju ZagrebDox-a 2020. godine. Šarenac je od augusta 2015. do juna 2016. obavljao dužnost predsjednika Upravnog odbora MESS-a, najstarijeg pozorišnog festivala u regiji.

## Filmografija 
## Nagrade i nominacije 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Srđan Šarenac na IMDb (jezik: engleski)
* Srđan Šarenac na Sarajevo Film Festivalu (jezik: engleski)
* Village Without Women na HAVC katalogu (jezik: engleski)
* Bugarski san na HAVC katalogu (jezik: hrvatski)
* Srđan Šarenac na DAFilms (jezik: engleski)

Kategorija:Rođeni 1977.
Kategorija:Filmski scenaristi
Kategorija:Dokumentarni filmski redatelji
Strahinja Mojić

**Strahinja Mojić** (Gornje Košlje, 12. april 1930 – Beograd, 11. oktobar 1999) bio je srbijanski pozorišni, televizijski i filmski glumac.

## Filmografija 
### Film 
### Televizija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Rođeni 1930.
Kategorija:Umrli 1999.
Kategorija:Biografije, Ljubovija
Kategorija:Srbijanske glumice
Aleksandar Zavjalov

**Aleksandar Aleksandrovič Zavjalov** nekadašnji je sovjetski skijaš-trkač. Takmičio se početkom 1980-ih, a trenirao je u sportskom društvu Crvene armije. Osvojio je bronzanu medalju na 50&nbsp;km na Olimpijskim igrama 1980. u Lake Placidu i dvije srebrne četiri godine kasnije u Sarajevu (30&nbsp;km i štafeta). Bio je i ukupni pobjednik Svjetskog kupa 1982/83.

Sa svjetskih prvenstava ima štafetno zlato (koje su Sovjeti podijelili s Norvežanima) te srebro na 15&nbsp;km, oboje iz Osla 1982. 

Diplomirao je 1978. na Institutu za fizičku kulturu u Smolensku. Dobitnik je Ordena Lenjina 1983.

## Rezultati 
Izvor za sve rezultate jest Međunarodna skijaška federacija.
### Olimpijske igre 
* Tri medalje (dvije srebrne i bronzana)

### Svjetska prvenstva 
* Dvije medalje (zlatna i srebrna)

### Svjetski kup 
#### Titule 
* Jedna titula&nbsp; (ukupno)

#### Po sezonama 
#### Pojedinačna postolja 
* Tri pobjede
* Šest postolja 

#### Ekipna postolja 
* Jedna pobjeda
* Dva postolja

**Napomena:**  Do Svjetskog prvenstva 1999. i Olimpijskih igara 1994. utrke na svjetskim prvenstvima i Olimpijskim igrama bodovane su za Svjetski kup.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na sajtu FIS-a

Kategorija:Rođeni 1955.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Moskva
Kategorija:Sovjetski skijaši-trkači
Kategorija:Sovjetski olimpijci u skijaškom trčanju
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1980.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1984.
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Sovjetski Savez)
Kategorija:Osvajači bronzane medalje na Olimpijskim igrama (Sovjetski Savez)
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 1980.
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 1984.
Kategorija:Svjetski prvaci u skijaškom trčanju
Kategorija:Nosioci Ordena Lenjina
Annija Keita Sabule

**Annija Sabule**, rođena 20. aprila 1997. u Rigi je latvijska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Sabule je nastupila samo jednom na olimpijskim igarama i to na ZOI 2026. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat 64-o mjesto na ZOI 2026. u utrci utrci na 15&nbsp;km, kada je s tri promašaja zaostala 6:05.5&nbsp;min iza pobjednice francuske biatlonke Julia Simon, koja je završila utrku s jednim promašajem. Najbolji rezultat u štafetnim utrkama je 17-o mjesto na ZOI 2026. u  štafeti na ZOI 2026. osvojila je 17-o mjesto s Baibom Bendikom, Esterom Volfom i Sanitom Buliņom, kada su sa zaostatkom od 5:36.7&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Camille Bened, Océane Michelon, Lou Jeanmonnot i Julia Simon. 

### Svjetska prvenstva 
Annija Sabule je nastupila na tri Svjetskih prvenstava od SP 2021. do SP 2024, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je bilo 73-o mjesto na SP 2023. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s tri promašaja i 8:20.2&nbsp;min zaostatka bila iza pobjednice Lise Vittozzi. U ekipnim utrkama najbolji joj je rezultat 15-o mjesto na SP 2024. u štafeti s Baibom Bendikom, Sanitom Buliņom i Sandrom Buliņom, kada su za jedan krug pretečeni od  pobjedničke francuske štafete u sastavu: Lou Jeanmonnot, Sophie Chauveau, Justine Braisaz-Bouchet i Julia Simon.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu imala je 28. novembra 2020. u sezoni 2020/21. u finskom Kontiolahtiju u utrci na 15&nbsp;km kada je osvojila 94-o mjesto s tri promašaja i zaostatkom od 9:32.0&nbsp;min iza pobjednice, bjeloruske biatlonke Dorotheje Wierer. Najbolji nastup u karijeri joj je 63-0 mjesto u utrci na 7,0&nbsp;km u sezoni 2025/26. u austrijskom Hochfilzenu 12. decembra 2025, a u štafeti petnaesto mjesto u sezoni 2025/26. u u Oberhofu 10. januara 2026. s Esterom Volfom, Baibom Bendikom i Elzom Bleideleom 

## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 2001.
Kategorija:Biografije, Riga
Kategorija:Latvijski biatlonci
Kategorija:Latvijski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Aktivni biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Živi ljudi
Sanita Buliņa

**Sanita Buliņa**, rođena 20. aprila 2001. u Alūksneu je latvijska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Buliņa je nastupila samo jednom na olimpijskim igarama i to na ZOI 2026. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat bilo 38-o mjesto na ZOI 2026. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 2:07.4&nbsp;min bila sporija od pobjednice norveške biatlonke Maren Kirkeeide. Najbolji rezultat u štafetnim utrkama je 17-o mjesto na ZOI 2026. u  štafeti na ZOI 2026. osvojila je 17-o mjesto s Baibom Bendikom, Esterom Volfom i Annijom Keitom Sabuleom, kada su sa zaostatkom od 5:36.7&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Camille Bened, Océane Michelon, Lou Jeanmonnot i Julia Simon. 

### Svjetska prvenstva 
Sanita Buliņa je nastupila na pet Svjetskih prvenstava od SP 2020. do SP 2025, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je bilo 67-o mjesto na SP 2021. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s tri promašaja i 6:53.7&nbsp;min zaostatka bila iza pobjednice Markéte Davidove. U ekipnim utrkama najbolji joj je rezultat 15-o mjesto na SP 2024. u štafeti s Baibom Bendikom, Annijom Sabulom i Sandrom Buliņom, kada su za jeden krug pretečeni od  pobjedničke francuske štafete u sastavu: Lou Jeanmonnot, Sophie Chauveau, Justine Braisaz-Bouchet i Julia Simon.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu imala je 11. decembra 2020. u sezoni 2020/21. u austrijskom Hochfilzenu u utrci na 7,5&nbsp;km kada je osvojila 64-o mjesto bez promašaja i zaostatkom od 2:15.3&nbsp;min iza pobjednice, bjeloruske biatlonke Dinara Alimbekave. Najbolji nastup u karijeri joj je 30-0 mjesto u utrci potjere na 10&nbsp;km u sezoni 2023/24. u švedskom Östersundu 3. decembra 2023, a u štafeti jedanaesto mjesto u sezoni 2024/25. u u Novém Městu na Moravě 9. marta 2025. s Baibom Bendikom, Elza Bleidele i Esterom Volfom.

## Privatni život 
Njena sestra blizankinja Sandra je latvijska biatlonka.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 2001.
Kategorija:Biografije, Alūksne
Kategorija:Latvijski biatlonci
Kategorija:Latvijski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Aktivni biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Živi ljudi
Vesna Petković

**Vesna Petković** rođena 23. septembra 1974. u Nišu, SR Srbija, SFRJ (danas Srbija) je austrijsko-srbijanska pjevačica, tekstopisac, aranžerica, zborovođa i glumica.

## Biografija 
Nakon što je završila školovanje iz klasične muzike u Nišu i započela studij horskog dirigiranja, Vesna Petković se 1996. preselila u Graz, studirala je jazz vokale na Univerzitet za muziku i scenske umjetnosti u Grazu te magistrirala 2003.

## Diskografija 
180px|mini|desno|Hor SoSamma na nastupu 2024.
;Albumi
* 2004.: "Balkea" (sa Sandy Lopicic Orkestrom)
* 2007.: "A New One"
* 2018.: "3 Secrets"
* 2021.: "PURE (A Tribute to David Bowie)"

;Singlovi
* 2006.: "Ciganka Medley" (sa Stefanom Hantelom i Bucovina Club Orkestar)
* 2007.: "Donna ziaspora" (sa Stefanom Hantelom i Bucovina Club Orkestar)
* 2009.: "Da zna zora" (sa Sandy Lopicic Orkestar)

## Vanjski linkovi 
* Službena web-stranica

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1974.
Kategorija:Biografije, Niš
Kategorija:Srbijanski muzičari
Kategorija:Srbijanske pjevačice
Kategorija:Austrijski muzičari
Kategorija:Austrijske pjevačice
Kategorija:Austrijske glumice
Kategorija:Nastavnici i saradnici Univerziteta umjetnosti u Beogradu
Estere Volfa

**Estere Volfa**, rođena 11. aprila 2005. u Cēsisu je latvijska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Volfa je nastupila samo jednom na olimpijskim igarama i to na ZOI 2026. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat bilo 11-o mjesto na ZOI 2026. u utrci potjere na 10&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 1:38.1&nbsp;min bila sporija od pobjednice italijanske biatlonke Lise Vittozzi. Najbolji rezultat u štafetnim utrkama je dvanaesto mjesto na ZOI 2026. u mješovitoj štafeti s Andrejsom Rastorgujevsom, Renārsom Birkentālsom i Baibom Bendikom, kada su sa zaostatkom od 3:13.0&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Éric Perrot, Quentin Fillon Maillet, Lou Jeanmonnot i Julia Simon. U štafeti na ZOI 2026. osvojila je 17-o mjesto s Baibom Bendikom, Sanitom Buliņom i Annijom Keitom Sabuleom, kada su sa zaostatkom od 5:36.7&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Camille Bened, Océane Michelon, Lou Jeanmonnot i Julia Simon. 

### Svjetska prvenstva 
Estere Volfa je nastupila samo na jednom Svjetskom prvenstvu i to na SP 2025. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je bilo 42-o mjesto na SP 2025. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i 2:15.9&nbsp;min zaostatka bila iza pobjednice Justine Braisaz-Bouchet. U ekipnim utrkama najbolji joj je rezultat 16-o mjesto na istom prvenstvu u štafeti s Baibom Bendikom, Sanitom Buliņom i Sandrom Buliņom, s 6:45.2&nbsp;min zaostatka iza pobjedničke francuske štafete u sastavu: Lou Jeanmonnot, Océane Michelon, Justine Braisaz-Bouchet i Julia Simon.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu imala je 9. januara 2025. u sezoni 2024/25. u njemačkom Oberhofu u utrci na 7,5&nbsp;km kada je osvojila 76-o mjesto s pet promašaja i zaostatkom od 3:54.1&nbsp;min iza pobjednice, francuske biatlonke Paule Botet. Najbolji nastup u karijeri joj je 23-e mjesto u utrci potjere na 10&nbsp;km u sezoni 2025/26. u švedskom Östersundu 7. decembra 2025, a u štafeti jedanaesto mjesto u sezoni 2024/265 u u Novém Městu na Moravě 9. marta 2025. s Baibom Bendikom, Elza Bleidele i Sanitom Buliņom. 

## Privatni život 
Njena majka Ieva Cederštrēma-Volfa je nekadašnja latvijska biatlonka.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 2005.
Kategorija:Biografije, Cēsis
Kategorija:Latvijski biatlonci
Kategorija:Latvijski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Aktivni biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Živi ljudi
Živa Klemenčič

**Živa Klemenčič**, rođena 7. januara 2001. u Kranju je slovenska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Klemenčič je nastupila samo jednom na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2022, ali nije osvajala medalje. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 64-o mjesto na ZOI 2022. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s četiri promašaja i zaostatkom 7:38.9&nbsp;min bila sporija od pobjednice Njemice Denise Herrmann-Wick, koja je završila utrku s jednim promašajem. Najbolji rezultat u štafetnim utrkama ostvarila je na istim igrama u mješovitoj štafeti s Susan Dunklee, Seanom Dohertyjem i Paulom Schommerom, kada su sa zaostatkom od 2:12.7&nbsp;min osvojili 20-o mjesto, ali su pretečeni za jedan krug, iza pobjedničke norveške štafete u sastavu: Marte Olsbu Røiseland, Tiril Eckhoff, Tarjei Bø i Johannes Thingnes Bø.

### Svjetska prvenstva 
Klemenčič je nastupila na četiri Svjetskih prvenstava od SP 2021. do SP 2025, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je bilo 55-o mjesto na SP 2021. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 5:54.0&nbsp;min bila sporija od pobjednice Markéte Davidove. U ekipnim disciplinama najbolji joj je plasman osmo mjesto na SP 2025. u štafeti s Anamarijom Lampič, Polonom Klemenčič i Lenom Repinc.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Klemenčič u Svjetskom kupu bio je u sezoni 2020/21. Na prvom nastupu u češkom Novém Městu na Moravěu 12. marta 2021. u utrci na 7,5&nbsp;km osvojila je 64-o mjesto, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 2:04.5&nbsp;min bila sporija u odnosu na pobjednicu Tiril Eckhoff. Najbolji rezultat bilo joj je 45-o mjesto u sezoni 2022/23. u utrci na 15&nbsp;km u njemačkom Ruhpoldingu 12. januara 2023, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 5:26.7&nbsp;min bila sporija u odnosu na pobjednicu Lisu Vittozzi. U štafetnim utrkama najbolji rezultat bilo joj deveto mjesto 10. decembra 2023. u sezoni 2023/24. u austrijskom Hochfilzenu u utrci štafete s Anamarijom Lampič, Polonom Klemenčič i Lenom Repinc.

## Nagrade 
## Privatni život 
Njena bratična Polona Klemenčič je slovenska biatlonka.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 2001.
Kategorija:Biografije, Kranj
Kategorija:Slovenski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Kategorija:Slovenski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Aktivni biatlonci
Kategorija:Živi ljudi
Milana Geneva

**Milana Geneva**, () rođena 19. februara 2004. u Talgharu je kazahstanska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Geneva je nastupila samo jednom na olimpijskim igarama i to na ZOI 2026. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat bilo 88-o mjesto na ZOI 2026. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 4:37.7&nbsp;min bila sporija od pobjednice norveške biatlonke Maren Kirkeeide. Najbolji rezultat u štafetnim utrkama joj je 21-o mjesto na ZOI 2026. u mješovitoj štafeti s Vladislavom Kirejevim, Asetom Djusenovim i Ajšom Rakiševom, kada su pretečeni za jedan krug od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Éric Perrot, Quentin Fillon Maillet, Lou Jeanmonnot i Julia Simon.

### Svjetska prvenstva 
Milana Geneva nije nastupala na Svjetskim prvenstvima. 

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu imala je 7. marta 2025. u sezoni 2024/25. u francuskom Annecy-Le Grand-Bornandu u utrci na 7,5&nbsp;km kada je osvojila 89-o mjesto s tri promašaja i zaostatkom od 4:28.5&nbsp;min iza pobjednice, francuske biatlonke Justine Braisaz-Bouchet. Najbolji nastup u karijeri joj je 70-o mjesto u utrci na 12,5&nbsp;km u sezoni 2025/26. u češkom Novém Městu na Moravě, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 5:58.5&nbsp;min bila iza pobjednice, francuske biatlonke Justine Braisaz-Bouchet; a u štafeti 19-o u finskom Kontiolahtiju 8. marta 2026. u sezoni 2025/26. s Darjom Kliminom, Ajšom Rakiševom i Laurom Kinjbajevom, kada su pretečeni za jedan krug. 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 2004.
Kategorija:Biografije, Talghar
Kategorija:Kazahstanski biatlonci
Kategorija:Kazahstanski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Aktivni biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Živi ljudi
Susan Külm

**Susan Külm**, rođena 13. augusta 1996. u Tallinnu, estonska je biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Susan Külm je nastupila dva puta na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2022. i ZOI 2026., ali nije osvojila ni jednu medalju.  U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat bilo 22-o mjesto na ZOI 2026. u utrci potjere na 10&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 1:45.0&nbsp;min bila sporija od pobjednice italijanske biatlonke Lise Vittozzi. Najbolji rezultat u štafetnim utrkama je 14-o mjesto na ZOI 2026. u štafeti s Reginom Ermits, Tuuli Tomingas i Johannom Talihärm, kada su sa zaostatkom od 4:49.6&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Camille Bened, Océane Michelon, Lou Jeanmonnot i Julia Simon. U štafetnim utrkamana istim igrama dobar joj je rezultat 15-o mjesto na ZOI 2026. u mješovitoj štafeti s Reneom Zahknom, Kristom Siimer i Reginom Ermits, kada su sa zaostatkom od 3:30&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Éric Perrot, Quentin Fillon Maillet, Lou Jeanmonnot i Julia Simon.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na tri Svjetska prvenstva od SP 2023. do SP 2025, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 27-o mjesto na SP 2024. u utrci potjere, kada je s dva promašaja bila 3:50.0&nbsp;min sporija od francuske biatlonke Julije Simon, koja je završila utrku s jednim promašajem. U timskim disciplinama joj je najbolji rezultat bilo četvrto mjesto na SP 2024. u štafeti s Johannom Talihärm, Tuuli Tomingas i Reginom Ermits.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio joj je u sezoni 2016/17. 10. marta 2017. u finskom Kontiolahtiju u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 3:43.3&nbsp;min bila sporija od norveške biatlonke Tiril Eckhoff, koja je završila utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je dvanaesto mjesto u sezoni SK 2024/25. u njemačkom Ruhpoldingju 16. januara 2025. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 2:47.5&nbsp;min bila sporija od francuske biatlonke Lou Jeanmonnot, koja je završila utrku bez promašaja. U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je sedmo mjesto u Antholzu 26. januara 2025. u sezoni 2024/25. s Johannom Talihärm, Tuuli Tomingas i Reginom Ermits.

## Privatni život 
## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1996.
Kategorija:Biografije, Tallinn
Kategorija:Estonski biatlonci
Kategorija:Estonski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Aktivni biatlonci
Kategorija:Živi ljudi
Kenan Solaković

**Kenan Solaković** (Sarajevo, 1952 – Sarajevo, 2. septembar 2002) bio je bosanskohercegovački kipar i likovni umjetnik.

Rođen je u Sarajevu. Završio je Srednju školu primijenjenih umjetnosti u Sarajevu, a na Akademiji likovnih umjetnosti u Sarajevu diplomirao je na Odsjeku za kiparstvo 1979. Postdiplomski studij završio je 1988.

Na Akademiji likovnih umjetnosti u Sarajevu izabran je za asistenta 1981. na predmetu modelovanje, a kasnije je taj predmet predavao u zvanju docenta. Bio je povezan i s nastavom na Odsjeku za produkt-dizajn Akademije, gdje se navodi među asistentima zaduženim za modelovanje.

Solaković je djelovao prvenstveno kao kipar, a iza sebe je ostavio i crteže. Njegovi radovi bili su zastupljeni na izložbama i u zbirkama bosanskohercegovačke umjetnosti, a među poznatijim djelima navodi se *Objekat A* iz 1982.

Njegovo ime nosi nagrada za skulpturu koja se dodjeljivala na Salonu mladih u Sarajevu. U maju 2024. u Galeriji Akademije likovnih umjetnosti u Sarajevu otvorena je njegova posthumna izložba.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački kipari
Kategorija:Rođeni 1952.
Kategorija:Umrli 2002.
Enes Sivac

**Enes Sivac** (Sarajevo, 5. mart 1966) bosanskohercegovački je kipar i likovni umjetnik. Poznat je po radu u oblasti skulpture, restauracije i javne umjetnosti u Bosni i Hercegovini.

Završio je Školu primijenjenih umjetnosti u Sarajevu 1985, a iste godine upisao je Akademiju likovnih umjetnosti u Sarajevu, gdje je diplomirao 1991. na Odsjeku kiparstva u klasi profesora Alije Kučukalića. Također se navodi među osnivačima kolekcije Ars Aevi. 

Jedno od njegovih najpoznatijih javnih djela jesu *Ekvilibristi*, tri skulpture postavljene nad Miljackom u blizini Akademije likovnih umjetnosti u Sarajevu. Djelo je prvi put postavljeno 1993. tokom opsade Sarajeva, a obnovljeno i vraćeno na istu lokaciju 2019. U vezi s tim radom spominje se i skulptura *Biciklista na žici*, koja je postala jedan od prepoznatljivih simbola ratnog i poratnog Sarajeva.

Donedavno je radio kao docent na Akademiji likovnih umjetnosti u Sarajevu.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački kipari
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Živi ljudi
Arfan Hozić

**Arfan Hozić** (Kotor-Varoš, 1928 – Sarajevo, 1991) bio je bosanskohercegovački kipar, slikar, profesor i likovni radnik. Pripadao je generaciji autora koja je u drugoj polovini 20. stoljeća oblikovala savremenu skulpturu i širi likovni život u Bosni i Hercegovini. Bio je dobitnik Šestoaprilske nagrade Grada Sarajeva, a njegovi radovi nalaze se i u zbirci Umjetničke galerije Bosne i Hercegovine.

## Biografija 
Hozić je rođen 1928. u Kotor-Varoši. U savremenim pregledima bosanskohercegovačke umjetnosti navodi se među istaknutim kiparima poslijeratnog razdoblja, a njegovo ime pojavljuje se i među ranim članovima i sudionicima djelovanja Udruženja likovnih umjetnika primijenjenih umjetnosti Bosne i Hercegovine.

Pored vlastitog umjetničkog rada, Hozić je bio prisutan i u institucionalnom životu kulture. U okviru oblikovanja nove stalne postavke i enterijera tadašnjeg Muzeja revolucije Bosne i Hercegovine bio je član konsultantskog tima koji je radio na rješenjima za novosagrađeni prostor sredinom 1960-ih.

## Umjetnički rad 
Hozić je djelovao i kao kipar i kao slikar. U stručnim i kataloškim zapisima bilježi se kao autor izložbi i publikacija te kao učesnik velikih pregleda umjetnosti Bosne i Hercegovine. Bibliografski zapisi potvrđuju da je bio jedan od autora koncepcije i izbora djela za izložbu i katalog *Umjetnost Bosne i Hercegovine 1945–1974*, priređene u Umjetničkoj galeriji Bosne i Hercegovine 1974/75.

Objavio je i knjigu *Iskustvo oka u rušenju forme : (iskustvo jednog vajara)*, štampanu u Sarajevu 1980, koja svjedoči o njegovu interesu za teorijska i autopoetička pitanja kiparstva. Umjetnička galerija Bosne i Hercegovine priredila je 1988. njegovu retrospektivnu izložbu skulptura.

## Spomenička plastika 
Jedno od najpoznatijih Hozićevih javnih djela jeste spomenik posvećen borcima Zeničkog partizanskog odreda na Smetovima kod Zenice. Spomenik je svečano otvoren 27. jula 1968, a više izvora Hozića navodi kao autora idejnog rješenja. Djelo se ubraja među zapažene primjere bosanskohercegovačke antifašističke memorijalne plastike iz socijalističkog perioda.

## Nagrade i priznanja 
Za doprinos kulturnom i umjetničkom životu Sarajeva Hozić je bio među dobitnicima Šestoaprilske nagrade Grada Sarajeva.

Arfan Hozić zauzima važno mjesto u historiji bosanskohercegovačke likovne umjetnosti druge polovine 20. stoljeća. Njegov rad obuhvatao je atelijersku skulpturu, slikarstvo, javnu plastiku, izložbenu djelatnost i pedagoški rad. Zbog prisustva u muzejskim zbirkama, umjetničkim pregledima i sjećanjima njegovih učenika i savremenika, smatra se jednim od prepoznatljivih predstavnika sarajevskog i bosanskohercegovačkog umjetničkog kruga toga vremena.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1928.
Kategorija:Umrli 1991.
Kategorija:Bosanskohercegovački kipari
Kategorija:Bosanskohercegovački slikari
Amir Pašić

**Amir Pašić** (Mostar, 1953 – Mostar, 2022) bio je bosanskohercegovački arhitekt, stručnjak za zaštitu graditeljskog naslijeđa i univerzitetski profesor. Najpoznatiji je po radu na istraživanju, očuvanju i obnovi historijske arhitekture u Bosni i Hercegovini, naročito u Mostaru, gdje je bio jedna od ključnih stručnih ličnosti vezanih za obnovu Starog mosta i stare gradske jezgre.

Diplomirao je arhitekturu na Univerzitetu u Sarajevu 1977, magistrirao na području zaštite historijskog naslijeđa na Sveučilištu u Zagrebu 1981, a doktorat iz arhitekture i urbanizma stekao je također u Zagrebu 1989. Tokom akademske karijere predavao je na Arhitektonskom fakultetu Univerziteta u Sarajevu, gdje je vodio Katedru za historiju i teoriju arhitekture i očuvanje graditeljskog naslijeđa, a bio je angažiran i na više drugih univerziteta i stručnih institucija u inostranstvu.

Od 1993. do 2018. bio je na čelu Arhitektonskog odjela istraživačkog centra IRCICA u Istanbulu. UNESCO ga je opisao kao međunarodno priznatog istraživača i profesora arhitekture, koji je iskustva iz obnove Mostara prenosio i na druge projekte postkonfliktne obnove kulturnog naslijeđa.

Pašić je bio jedan od vodećih stručnjaka za zaštitu i revitalizaciju stare jezgre Mostara. Kao član tima koji je radio na očuvanju starog grada Mostara dobio je Aga Khanovu nagradu za arhitekturu 1986. Kasnije je imao važnu ulogu u poslijeratnoj obnovi Mostara, a bio je i autor nominacijskog dosjea za upis područja Starog mosta starog grada Mostara na UNESCO-ovu Listu svjetske baštine 2005.

Bio je i član Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine u sazivu 2016–2021.

Umro je 2022. u Mostaru.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački arhitekti
Kategorija:Biografije, Mostar
Kategorija:Rođeni 1953.
Kategorija:Umrli 2022.
Adin Hebib

**Adin Hebib** (Mostar, 11. mart 1955.) jest bosanskohercegovački akademski slikar, prepoznat kao predstavnik ekspresionističkog izraza. Tokom karijere bavio se i grafikom, grafičkim dizajnom i izradom scenografija. Tokom 1980-ih boravio je u Parizu, gdje se usavršavao i specijalizirao ekspresionizam.

## Umjetnički rad 
Iako je najpoznatiji po uljima na platnu, Hebibov opus obuhvata i grafiku, grafički dizajn te scenografiju. Njegova djela nalaze se u prestižnim galerijama i privatnim kolekcijama širom svijeta.

U Sarajevu djeluje Klub-galerija *Slikar*, u kojem je izložena stalna postavka Hebibovih radova. Tom prilikom navedeno je da je motive Starog mosta počeo slikati 1992. u ratnom ateljeu na Otoci.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački slikari
Kategorija:Biografije, Mostar
Kategorija:Rođeni 1955.
Kategorija:Živi ljudi
Hasan Ćemalović

**Hasan Ćemalović** (Mostar, 1947) bosanskohercegovački je arhitekt. Pripada istaknutim predstavnicima savremene arhitekture u Bosni i Hercegovini, a poznat je po projektantskom radu, restauratorskim zahvatima i javnom djelovanju u oblasti arhitekture i urbanizma.

## Biografija 
Rođen je 1947. u Mostaru, gdje je završio osnovno i srednje obrazovanje. Studij arhitekture završio je na Arhitektonskom fakultetu u Sarajevu 1971. Na istom fakultetu radio je kao asistent na Katedri za projektovanje od 1976. do 1986, a kasnije je bio biran i u nastavno zvanje docenta.

Od 1986. do 1992. bio je direktor Zavoda za studije i projektovanje *Dom* u Sarajevu.

## Rad i djelovanje 
Ćemalović je autor ili koautor većeg broja arhitektonskih rješenja u Bosni i Hercegovini. Među projektima koji se najčešće izdvajaju nalaze se Bošnjački institut u Sarajevu, restauracija Gazi Husrev-begovog hamama, stambena zgrada *Ledara* u Mostaru te Sportsko-rekreativni centar Mejdan u Tuzli.

Tokom opsade Sarajeva organizirao je i vodio projekt *Warchitecture-Sarajevo: A Wounded City*, posvećen dokumentiranju razaranja urbanog prostora i arhitektonskog naslijeđa. Projekt je međunarodno predstavljen 1994. u Centru Georges Pompidou u Parizu.

Objavljena mu je i reprezentativna monografija *Arhitekt Ćemalović*, u kojoj je predstavljen njegov projektantski opus od 1970-ih do 2010-ih.

## Priznanja 
Za arhitektonsko rješenje Bošnjačkog instituta, zgradu biblioteke i uspješnu restauraciju Gazi Husrev-begovog hamama, Hasan Ćemalović i Ahmet Kapidžić dobili su Šestoaprilsku nagradu Grada Sarajeva za 2001. u kategoriji grupne nagrade. 

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački arhitekti
Kategorija:Rođeni 1947.
Kategorija:Biografije, Mostar
Sead Gološ

**Sead Gološ** (Sarajevo, 1969. – Sarajevo, 4. novembar 2020) bio je bosanskohercegovački arhitekt i univerzitetski nastavnik. Djelovao je ponajviše u Sarajevu, gdje je bio autor ili koautor više prepoznatljivih objekata savremene arhitekture.

Diplomirao je 1994. na Arhitektonskom fakultetu u Sarajevu. Osnovao je arhitektonski biro *GRUPA ARH* 2001. te je bio vanredni profesor na Arhitektonskom fakultetu Univerziteta u Sarajevu. Bio je i član Savjeta za urbanizam, ekologiju i estetsko uređenje Grada Sarajeva.

Među njegovim najpoznatijim projektima ubrajaju se Bosmalov gradski centar u naselju Hrasno, ARIA Centar u središtu Sarajeva, projekat obnove Hotela "Evropa", kao i Sarajevo City Center. S njegovim radom povezuju se i projekti trgovačkog centra Merkur na Otoci te novog sjedišta Al Jazeere Balkans.

Preminuo je 4. novembra 2020. u Sarajevu. Univerzitet u Sarajevu oprostio se od njega kao od vanrednog profesora Arhitektonskog fakulteta, a stručna javnost ga je isticala kao jednog od arhitekata koji su obilježili poslijeratnu vizuru Sarajeva.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački arhitekti
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1969.
Kategorija:Umrli 2020.
Porodica Nikšić

**Porodica Nikšić** je konjička drvorezbarska porodica povezana s višegeneracijskim njegovanjem konjičkog drvorezbarstva. U medijskim i promotivnim izvorima navodi se među porodicama koje su doprinijele očuvanju i razvoju tog zanata u Bosni i Hercegovini.

Porodica se povezuje i s prijenosom zanatskog znanja unutar porodice. U UNESCO-ovoj dokumentaciji o konjičkom drvorezbarstvu navodi se da se znanja i vještine prenose praktičnom obukom u radionicama i međugeneracijski, te da su vlasnici porodičnih radionica među glavnim nosiocima očuvanja tog elementa nematerijalne kulturne baštine.

## Historija 
Prema podacima koje objavljuje porodična kompanija *Zanat*, tradicija porodice vezuje se za Ganu Nikšića, koji je tehniku drvorezbarstva prenio na svoje sinove Saliha, Mehu, Adema i Asima. Isti izvor navodi da je Salih Nikšić 1919. registrirao prvu drvorezbarsku radionicu porodice, a da je Adem Nikšić 1927. preuzeo radionicu i proširio poslovanje.

U UNESCO-ovoj i pratećoj dokumentaciji konjičko drvorezbarstvo opisuje se kao zanat s važnom društvenom i ekonomskom ulogom u lokalnoj zajednici, koji se prenosi i unutar porodica i kroz radionice.

Porodica je 2019. otvorila i Muzej drvorezbarstva u Konjicu, predstavljen kao prostor za čuvanje porodične i lokalne drvorezbarske baštine.

## Reference 
Kategorija:Konjic
Edhem Čustović

**Edhem Čustović** (rođen 23. aprila 1984. u Tuzli) bosanskohercegovački je naučnik, inženjer, univerzitetski nastavnik, poduzetnik i filantrop. Djeluje u Australiji, gdje je povezan s univerzitetom La Trobe, a u javnosti je poznat i kao osnivač fondacije *Bosnia & Herzegovina Futures Foundation*, organizacije usmjerene na mentorstvo, obrazovanje i profesionalno umrežavanje mladih iz Bosne i Hercegovine.

## Biografija 
Rođen je u Tuzli. Kao dijete je s porodicom napustio Bosnu i Hercegovinu te je dio djetinjstva proveo u Švicarskoj prije preseljenja u Australiju. Kasnije je izgradio akademsku i profesionalnu karijeru u Melbourneu, povezujući tehničke nauke s inovacijama, komercijalizacijom istraživanja i razvojem poduzetništva.

## Karijera 
Čustović je radio na La Trobe University, gdje je obavljao akademske i projektne funkcije te vodio aktivnosti povezane s inovacijama i poduzetništvom. Njegov stručni rad obuhvata inženjerstvo, razvoj industrijskih projekata, obrazovne programe i podršku mladim stručnjacima.

U stručnim i profesionalnim organizacijama bio je aktivan i izvan univerzitetskog rada. Bio je predsjednik viktorijanske sekcije IEEE-a, a kasnije je izabran i u upravne strukture te organizacije.

## Bosnia & Herzegovina Futures Foundation 
Zajedno s bratom Rešadom Čustovićem suosnovao je *Bosnia & Herzegovina Futures Foundation* 2015. Cilj fondacije jeste pružanje stipendija, mentorstva, stručnih kontakata i razvojnih prilika mladima iz Bosne i Hercegovine i dijaspore. Kroz fondaciju je organizirao i podržavao brojne programe profesionalnog povezivanja i promocije uspjeha bosanskohercegovačkih stručnjaka u svijetu.

## Priznanja 
Za svoj rad na povezivanju stručnjaka i podršci mladima iz Bosne i Hercegovine dobio je više javnih priznanja. Ministarstvo vanjskih poslova Bosne i Hercegovine dodijelilo mu je diplomatski pasoš kao priznanje za dugogodišnji doprinos promociji zemlje i radu s mladima.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1984.
Kategorija:Bosanskohercegovački naučnici
Kategorija:Biografije, Tuzla
Almir Badnjević

**Almir Badnjević** (rođen 1986. u Bosanskoj Krupi) bosanskohercegovački je naučnik, inženjer i univerzitetski profesor. Bavi se biomedicinskim inženjerstvom, medicinskim uređajima, zdravstvenom informatikom i umjetnom inteligencijom. Od 2023. direktor je Agencije za identifikacione dokumente, evidenciju i razmjenu podataka Bosne i Hercegovine (IDDEEA).

## Biografija 
Osnovne i magistarske studije završio je na Elektrotehničkom fakultetu u Sarajevu, a doktorirao je 2015. na Fakultetu elektrotehnike i računarstva Univerziteta u Zagrebu.

U akademskoj karijeri djelovao je na Međunarodnom univerzitetu Burch u Sarajevu, gdje je bio povezan s razvojem studijskih programa iz bioinženjerstva, te na Univerzitetu u Sarajevu.

## Karijera i naučni rad 
Badnjevićev naučni i stručni rad vezan je za medicinske uređaje, njihovu provjeru i regulaciju, kao i za primjenu umjetne inteligencije u zdravstvu. Jedan je od urednika knjige *Inspection of Medical Devices: For Regulatory Purposes*, objavljene u izdanju Springer Nature 2018.

Bio je povezan i s radom instituta Verlab, specijaliziranog za biomedicinsko inženjerstvo, medicinske uređaje i umjetnu inteligenciju.

Redovni je član Internacionalne akademije nauka i umjetnosti u Bosni i Hercegovini, a 2021. izabran je za redovnog člana Evropske akademije nauka i umjetnosti.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1986.
Kategorija:Bosanskohercegovački naučnici
Kategorija:Biografije, Bosanska Krupa
Maja Bajević

**Maja Bajević** bosanskohercegovačka je i francuska savremena likovna umjetnica. Rođena je u Sarajevu 1967. Njeno stvaralaštvo obuhvata video, performans, instalaciju, fotografiju, crtež i grafiku. U svojim radovima često se bavi odnosima moći, kolektivnim pamćenjem, društvenim i političkim konfliktima, položajem žena, globalizacijom i posljedicama neoliberalizma.

Diplomirala je na Akademiji likovnih umjetnosti u Sarajevu 1990, a školovanje je nastavila u Parizu, gdje je 1996. završila École Nationale Supérieure des Beaux-Arts. Kasnije je nastavila i postdiplomsko usavršavanje na istoj ustanovi.

Bajević je izlagala u nizu međunarodnih muzeja i galerija, među kojima su Museo Reina Sofía, MoMA PS1, MAXXI i Moderna Museet. Učestvovala je i na 50. i 56. Venecijanskom bijenalu. Njeni radovi nalaze se u zbirkama više institucija, uključujući Centre Pompidou, MACBA-u, Nacionalnu galeriju Bosne i Hercegovine i Modernu galeriju u Ljubljani.

Prema dostupnim biografskim podacima, živi i radi u Parizu.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački umjetnici
Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Vladislava Milosavljević

**Vladislava Milosavljević** (Beograd, 8. juli 1955) jest srbijanska pozorišna, televizijska i filmska glumica.

## Biografija 
Rođena je u Beogradu, 8. jula 1955. u umjetničkoj porodici. Njen otac je bio istaknuti srpski glumac Dragoljub "Gula" Milosavljević (1923–2005). Pohađala je srednju školu za dizajn i grafiku. Diplomirala je na beogradskoj Akademiji za pozorište, film, radio i televiziju 1979, mentor joj je bio profesor Predrag Bajčetić. Među njenim zapaženim kolegama iz razreda bili su Mladen Andrejević, Radovan Miljanić. Njena pozorišna i filmska karijera trajala je decenijama. Redovna je članica Jugoslovenskog dramskog pozorišta u Beogradu. Gostovala je u Ateljeu 212 u drami "Bliže" u režiji Alise Stojanović. Ostvarila je nekoliko glavnih uloga u televizijskim filmovima: *Alma Maler*, *Nedovršena simfonija*, *Ivana*, *Maska* (scenarista Miloš Crnjanski). Godine 2002. glumila je u televizijskoj komediji *Akcija tigar* u režiji Slobodana Ćustića; i 2003. godine, kratki film *Akcija*. Od 1978. glumila je u više od pedeset filmova.

### Privatni život 
Milosavljević ima dva odrasla sina, Mihajla i Gavrila, sa suprugom Aleksandrom Rafajlovićem (rođen 1957), istaknutim srpskim slikarom.

## Filmografija 
### Film 
### Televizija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Rođeni 1955.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Beograd
Kategorija:Jugoslavenske glumice
Kategorija:Srbijanske glumice
Varja Đukić

**Varja Đukić** (Jesenice, 18. april 1962) bila je hrvatska i srbijanska pozorišna, televizijska i filmska glumica.

## Biografija 
Srednje obrazovanje završila je u Titogradu, nakon čega je diplomirala na Fakultetu dramskih umjetnosti u Beogradu, na odsjeku za glumu, 1984, u klasi profesorice Ognjenke Milićević. Tokom studija ostvarila je uloge u dva igrana filma, *Variola Vera* (za koji je nagrađena priznanjem za najboljeg debitanta na Festivalu u Puli) i *Stepenice za nebo*, kao i u televizijskoj seriji *Banjica* te TV drami *Oštrica brijača*. U istom periodu nastupala je i u predstavama Jugoslovenskog dramskog pozorišta, među kojima su "Zli dusi", "Pozorište dvorište" i "Mara-Sad".

Njen diplomski rad bila je predstava "Ovaj smak svijeta" (1984), realizovana prema esejima Eliasa Canettija, za koju je dobila najvišu ocjenu, kao i Oktobarsku nagradu grada Beograda za najbolji studentski rad.

U periodu od 1985. do 1990.  bila je članica ansambla Crnogorskog narodnog pozorišta, gde je ostvarila zapažene uloge u predstavama "Veliki briljantni valcer", "Noć bogova", "Revizor", "Ko se boji Virdžinije Vulf2 i "Na ljetovanju". Posebno se istakla ulogom Kosare u predstavi "Vladimir i Kosara", realizovanoj u okviru prve produkcije Barskog ljetopisa.

Od 1989. do 2001. radila je kao asistent i saradnik na predmetu gluma na Fakultetu dramskih umjetnosti u Beogradu. Od 2001. živi u Podgorici, gde deluje kao samostalna umjetnica. Od osnivanja knjižare Karver, 12. aprila 2005, obavlja funkciju njenog direktora.

Bavi se i pisanjem eseja i autorica je knjige Pozorišni geto (CDNK). Značajan uspjeh ostvarila je i predstavom "Tebi iz jučerašnje", koja je izvođena u Beogradu, Podgorici i na Cetinju.

## Filmografija 
### Film 
### Televizija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Rođeni 1962.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Hrvatske glumice
Kategorija:Jugoslavenske glumice
Kategorija:Srbijanske glumice