Zelembać

**Zelembać** () jest veliki gušter rasprostranjen od Slovenije i istočne Austrije na zapadu do crnomorskih obala Ukrajine i Turske na istoku. Često se vidi kako se sunča na stijenama ili travnjacima ili se krije u grmlju.

## Taksonomija 
Postoji diskusija o tome jesu li *Lacerta viridis* i *Lacerta bilineata* različite vrste. Genetički podaci daju slabu podršku njihovom razdvajanju na dvije vrste, ali potrebno je obaviti dodatna istraživanja.

## Opis 
Od vrha njuške do kloake dug je do 15&nbsp;cm. Rep može biti dvostruko duži od tijela, pa ukupna dužina zelembaća može iznositi do 40&nbsp;cm. Ponekad može otkinuti vlastiti rep (autotomija) kako bi pobjegao grabljivcu koji ga uhvati; rep kasnije može ponovo narasti.

Mužjak ima veću glavu i potpuno je zelen, s tim da ima tačkice po cijelom tijelu, koje su izraženije na leđima. U odraslih mužjaka grlo je plavkasto, a kod ženki u manjoj mjeri. Ženka je mršavija od mužjaka i ima uniformniju boju, često s dvije do četiri svjetlije pruge oivičene crnim tačkicama.

## Raspon i stanište 
Zelembać je autohtona životinja u Jugoistočnoj Evropi. Ima ga na području od južne Njemačke, Austrije, sjeveroistočne Italije, bivše Jugoslavije i Grčke do južne Ukrajine, Rumunije, Bugarske i zapadne Turske. Donesen je i u američku saveznu državu Kansas. Može se naći na visinama do 2.200 m, a njegovo tipično stanište jesu grmolika vegetacija u otvorenijim šumovitim krajevima, živice, nasipi i gustiši kupine i sličnih biljaka. U sjevernom dijelu svog geografskog raspona može se naći na grmovitim vrištinama, a u južnom dijelu preferira vlažnije lokacije.

## Ponašanje, ishrana i razmnožavanje 
Zelembać živi na tlu i u niskoj gustoj vegetaciji i voli se izležavati na suncu, početkom i krajem dana. Hrani se uglavnom insektima i ostalim malim beskičmenjacima, ali ponekad jede i voće, ptičija jaja, tek izlegle ptiće, male guštere i čak miševe.

Parenje počinje krajem maja i početkom juna i tada mužjaci dobijaju plavu boju ispod vrata, a također postaju agresivni prema ostalim mužjacima. U borbama između mužjaka često se desi da pobijeđeni mužjak ostane bez repa. U proljeće ženka polaže 6-20 jaja, koja se izlegu za dva do četiri mjeseca. Jaja su okrugla, bijela i veličine graška. Mladi zelembaći su svijetlosmeđi i dugi 3–4&nbsp;cm od njuške do kloake. Sljedeće godine dostižu zrelost, a dotad se njihova veličina udvostruči.

## Status 
Međunarodni savez za očuvanje prirode (IUCN) svrstao je zelembaća među najmanje ugrožene vrste zbog toga što ima širok geografski raspon i što je uobičajen makar u dijelu tog raspona. Prilagodljiva je vrsta i nisu identificirane znatnije prijetnje u većem dijelu njegovog geografskog raspona. Ipak, u Turskoj može biti izložen pesticidima.

## Zanimljivosti 
* Kod ženki se može javiti potpuno crna boja kože.
* Hibernacija počinje početkom oktobra i završava se početkom aprila osim kod populacija u Grčkoj i Italiji, koje su aktivne tokom cijele godine.

## Reference 
## Literatura 
* M. Radević, *Biologija za 7. razred osnovne škole*, Zavod za udžbenike i nastavna sredstva, Istočno Sarajevo, 2008.

## Vanjski linkovi 
* Zelembać na *Reptile Databaseu*
* Fotografije zelembaća na *herp.it*
* Fotografije zelembaća u Austriji
* Informacije i fotografije na *herpetofauna.at*

Kategorija:Gušteri
Kategorija:Reptili Evrope