Čaj

thumb|Biljka čaja (*Camellia sinensis*)
thumb|*Camellia sinensis*
**Čaj** (kin. 茶, korejski 차, hindski चाय „chai“), misli se na **kineski čajevac**, aromatično je piće obično pripremano sipanjem vruće ili ključale vode preko osušenih listova biljke *Camellia sinensis*, zimzelenog žbuna autohtonog u Aziji. U bosanskom jeziku termin čaj označava uglavnom biljni čaj (od nane, kamilice i sl.). Nakon vode, čaj je najšire upotrebljavan napitak u svijetu. Neki čajevi, poput Dardžilinga i kineskog zelenog čaja, imaju osvježavajući, blago gorki i oštar okus, dok ostali imaju znatno drugačije profile koji ubrajaju slatke, orašaste, cvijetne ili travnate reference.

Čaj potječe iz Kine, vjerovatno kao medicinsko piće. Došao je na Zapad preko portugalskih svećenika i trgovaca, koji su ga predstavili tokom 16. vijeka. Pijenje čaja postalo je moderno među Britancima tokom 17. vijeka, koji su počeli veliku proizvodnju i komercijalizaciju biljaka u Indiji da bi zaobišli kineski monopol tog vremena.

Izraz biljni čaj obično označava infuzije voća ili biljaka napravljenih bez biljke čaja, kao što su natapanje šipurka, kamilice ili roibosa. Ovi su također poznati kao *tisanes* ili *biljne infuzije* da se razlikuju od "čaja" kao što se obično tumači.

## Etimologija 
Kineski znak za čaj je , originalno napisan sa dodatnom crticom  (izgovara se *tu*, koristi kao riječ za gorku biljku), i dobija svoju trenutnu formu tokom Tang Dinastije kako se koristilo raspravi u 8. vijeku u vezi čaja, *Klasično djelo o čaju*. Riječ se izgovara različito u različitim varijantama kineskog jezika, kao što je *chá* u mandarinskom, *zo* i *dzo* u wu kineskom, te *ta* i *te* u min kineskom. Jedna sugestija je da su se različiti izgovori možda pojavili od različitih riječi za čaj u drevnoj Kini, naprimjer *tu* (荼) je možda prerastao u *tê*; historijski fonologisti ipak smatraju da *cha*, *te* i *dzo* svi dolaze od istog korijena sa rekonstruisanim izgovorom *dra* (*dr*- predstavlja samostalan suglasnik za retrofleks *d*), koji se promijenio zbog smjene zvuka kroz vijekove.[[#cite_note-FOOTNOTEMairHoh2009264-265-14|]] Ostale drevne riječi za čaj ubrajaju *jia* (, definisano kao "gorko *tu*" tokom Han dinastije), *she* (), *ming* () i *chuan* (), sa riječi *chuan* koja je jedina druga riječ i dalje u upotrebi za čaj.[[#cite_note-FOOTNOTEMairHoh2009264-265-14|]] Većina, kao mandarinski i kantonski, izgovaraju ga duž linije *cha*, ali hokien varijante duž južne obale Kine i u jugoistočnoj Aziji izgovaraju ga kao *teh*. Ova dva izgovora napravili su odvojene puteve u ostale jezike svijeta:
* **Te** je iz dijalekta amoy *tê* južne Fujian provincije. Došlo je do Zapada sa luke grada Xiamena (Amoy), prilikom većeg kontakta sa zapadnoevropskim trgovcima kao što su Holanđani, koji su ga raširili zapadnom Evropom.
* **Cha** je iz kantonskog *chàh* u gradu Guangzhou (Canton) i lukama Hong Konga i Macaua, također velikih tačaka kontakta, posebno sa Portugalcima, koji su raširili izraz po Indiji u 16. vijeku. Koreanski i japanski izgovori riječi *cha*, ipak, nisu došli iz kantonskog, nego su posuđeni u korejski i japanski jezik tokom ranijih perioda kineske historije.
Najraširenija forma *chai* došla je iz perzijskog jezika چای *chay*. I *châ* i *chây* forme mogu se naći u perzijskim rječnicima.  Oni su nastali od sjevernokineskog izgovora *chá*, što je prošlo put svile do centralne Azije i Perzije, gdje je uzeto iz perzijskog gramatičkog sufiksa *-yi* prije dolaska u ruski, arapski, urdu, turski, itd.

## Porijeklo i historija 
[thumb|Japanska slika iz 19. vijeka koja oslikava [Shennonga: kineska legenda Shennong sa pronalaskom čaja.]]

Biljke čaja autohtone su istočnoj i južnoj Aziji, i vjerovatno potječu oko dodirnih tačaka zemalja sjeverne Burme i jugozapadne Kine. Prvo zabilježeno pijenje čaja je u Kini, sa najranijim zapisima iz 10. vijeka p.n.e. Naredni rani kredibilni zapis pijenja čaja datira u 3. vijek n.e., u medicinskom tekstu autora Hua Tuo, koji tvrdi, "piti gorak čaj neprekidno čini da čovjek razmišlja bolje." Slijedeća rana referenca čaja je nađena u pismu kojeg je napisai general Qin dinastije, Liu Kun. Čaj je bio uobičajeno piće tokom Qin dinastije (3. vijek p.n.e.) i postalo je veoma popularno tokom Tang dinastije, kada se raširilo u Koreju, Japan i Vijetnam. U Indiji, pio se zbog medicinskih svrha u dugim ali neodređenim periodima, ali osim kod Himalajske regije čini se da nije bio korišten kao piće sve dok Britanci nisu tamo predstavili kineski čaj.

[thumb|left|Stanica za vaganje čaja: [Batumi, Rusko carstvo prije 1915.]]

## Ekonomija 
[thumb|Fabrika čaja u [Tajvanu]]
Čaj je najpopularnije piće koje se proizvodi i konzumira u svijetu, izjednačavajući sve ostale – uključujući kahvu, čokoladu, gazirana pića i alkohol&nbsp;– kombinirano.

## Skladištenje 
Stanja skladišta i tip determiniraju rok trajanja čaja. Onaj kod crnog čaja je duži od onog kod zelenog. Neki, kao što je cvijetni čaj, mogu trajati samo mjesec ili slično. Ostali, kao pu-erh, poboljšavaju se starenjem.

Da bi ostao svjež i da se zaštiti od buđi, čaj treba biti zaštićen od toplote, svjetlost, zraka i vlage. Čaj mora biti čuvan na sobnoj temperaturi u uskom zračnom kontejneru. Crni čaj u vreći unutar zatvorenog neprovidnog kanistera može biti čuvan dvije godine. Zeleni čaj propada brže, često u manje od godinu. Čvrsto valjani barutni čaj traje duže od više otvorenih listova Chun Mee čaja.

Trajanje u skladišenju za sve čajeve može biti produžen korištenjem sredstva za sušenje ili paketa koji apsorbuju oksigen, vakuumsko zaptivanje ili hlađenje u uskim zračnim kontejnerima (osim zelenog čaja, gdje je diskretna upotreba hlađenja ili zamrzavanja preporučljiva i temperaturna promjena na minimumu).

## Hemijski sastav 
Fizički gledano, čaj ima svojstva i rastvora i suspenzije. To je otopina svih spojeva topivih u vodi koji su ekstrahovani iz listova čaja, kao što su polifenoli i aminokiseline, ali je suspenzija kada se uzmu u obzir sve netopive komponente, kao što je celuloza u listovima čaja. Čajne vrečice su među najkonzumiranijim napitcima u svijetu.

Kofein čini oko 3% suhe težine čaja, što znači između 30 i 90 miligrama po šolji od 250 mililitara u zavisnosti od vrste, brenda i načina kuhanja. Studija je pokazala da se sadržaj kofeina u jednom gramu crnog čaja kretao od 22 do 28&nbsp;mg, dok se sadržaj kofeina u jednom gramu zelenog čaja kretao od 11 do 20&nbsp;mg, što odražava značajnu razliku. Čaj također sadrži male količine teobromina i teofilina, koji su ksantini i stimulansi, slični kofeinu.

Trpkost čaja može se pripisati prisustvu polifenola. Ovo su najzastupljenija jedinjenja u listovima čaja, koja čine 30-40% njihovog sastava. Polifenoli u čaju uključuju flavonoide, epigalokatehin galat (EGCG) i druge katehine. Iako je bilo preliminarnih kliničkih istraživanja o tome da li zeleni ili crni čajevi mogu zaštititi od različitih bolesti, nema dokaza da polifenoli čaja imaju bilo kakav učinak na zdravlje ili da smanjuju rizik od bolesti.

## Galerija 

Datoteka:Da Hong Pao Oolong tea leaf close.jpg|Da Hong Pao čaj, kineski čaj
Datoteka:Bai Hao Yin Zhen tea leaf (Fuding).jpg|Fuding Bai Hao Yinzhen čaj, bijeli čaj
Datoteka:Xiaguan Te Ji Tuo Cha 2004.jpg|Green pu-erh *tuo čaj*, tip kompresiranog sirovog pu-erha
Datoteka:Huoshan Huangya tea leaves close.jpg|Huoshan Huangya čaj, žuti čaj
Datoteka:Qi Lan Oolong tea leaf.jpg|Labavi sušeni listovi čaja
Datoteka:Oolong tea leaf.jpg|Tajvanski visokoplaninski oolong
Datoteka:Yam bai cha.jpg|Ljuta Thai salata napravljena sa mladim, svježim lišćem čaja

## Također pogledajte 
* Biljni čaj
* Turski čaj
* Cvjetni čaj

## Reference 
## Bibliografija 
*
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
* 

* The UK Tea Council – an independent non-profit making body dedicated to promoting tea
* Tea in the Arts – Judith L.  Fisher, Trinity University, San Antonio 
* Tea latest trade data on ITC Trade Map

Kategorija:Ljekovito bilje
Kategorija:Čajevi