Bijelo dugme

**Bijelo dugme**, je jedna od najpoznatijih jugoslavenskih rok grupa, osnovana u Sarajevu 1974. godine. 
Iako je grupa zvanično formirana 1974. godine, članovi standardne postave, gitarista Goran Bregović, pjevač Željko Bebek, bubnjar Goran "Ipe" Ivandić, klavijaturista Vlado Pravdić i bas gitarista Zoran Redžić bili su i ranije okupljeni u grupi *Jutro*. Debitantski album "Kad bi' bio bijelo dugme", objavljen 1974. godine, sa prepoznatljivim hard rock zvukom uz primjesu balkanskog folk uticaja, donio im je popularnost širom bivše države. Nekoliko sljedećih albuma, sa sličnim zvukom, održavali su ogromnu popularnost grupe, a njihove simfonijske balade s poetskim tekstovima bile su predmet pohvala muzičkih kritičara. Početkom 1980-ih, s pojavom novog jugoslavenskog muzičkog talasa (novi val), grupa se prilagodila novoj situaciji, zadržavajući epitet jedne od najpopularnijih grupa u bivšoj Jugoslaviji.

Nakon što je Bebek 1984. godine napustio grupu, istoj se pridružuje novi pjevač Mladen Vojičić Tifa, sa kojim je Bijelo dugme snimilo samo jedan album, istog naziva kao i grupa - Bijelo dugme. Njihov zadnji pjevač, Alen Islamović, pridružio se grupi 1986. godine i snimio dva albuma. Pogoršavanjem opće situacije i rastom nacionalnih tenzija u Jugoslaviji, grupa se raspada 1989. godine. 2005. grupa se ponovo okuplja. Postavu čini većina istaknutih muzičara koji su prošli kroz grupu (među kojima sva tri pjevača), a tom prilikom su održali tri koncerta u tri različita grada i države, u Sarajevu, Zagrebu i Beogradu.

Tokom aktivnog muzičkog djelovanja od 1974. do 1989. godine, grupa Bijelo dugme snimila je 10 studijskih i 3 koncertna albuma i predstavljaju jedan od najpopularnijih sastava sarajevske škole pop roka na području bivše Jugoslavije.

## Historija 
Iako mladi, osnivači su bili već iskusni muzičari. Goran Bregović, kompozitor, gitarista i neprikosnoveni šef Bijelog dugmeta rođen je 22. marta 1950. godine u Sarajevu. U djetinjstvu nije pokazivao posebno zanimanje za svirku, pa je izbačen iz niže muzičke škole kao lijenčina i netalentovan violinista. Stvari su se promijenile kad mu majka kupuje prvu gitaru. Tada počinje vježbati i već u osnovnoj školi osniva svoju prvu grupu. 

Željko Bebek, rođen 16. decembra 1945. godine u Sarajevu. Pjevao je u grupi *Kodeksi*, jednom od poznatijih sarajevskih sastava tog vremena. Na koncertu grupe *Beštije* Bebek je zapazio njihovog basistu Bregovića i preporučio ga kolegama iz grupe.

### Počeci 
#### Kodeksi (1969 - 1971) 
Historija grupe 'Kodeksi počinje 1969. godine. U to vrijeme budući vođa Bijelog dugmeta, Goran Bregović svirao je bas-gitaru u grupi *Beštije*.
Pošto je Kodeksima bio potreban bas-gitarista, na Bebekov prijedlog, Bregović postaje član grupe. Članovi grupe bili su: Ismeta Dervoz (pjevanje), Edo Bogeljić (gitara), Željko Bebek (ritam gitara i pjevanje), Goran Bregović (bas-gitara), i Luciano Paganotto (bubnjevi). U to vrijeme, grupa Pro Arte također je bila zainteresovana za Bregovića, ali je on odlučio da ostane s Kodeksima. 
U ljeto 1969. godine *Kodeksi* odlaze na tezgu u dubrovački *Splendid* bar, gdje sviraju klasičan ljetni repertoar za turiste. Njihovo muziciranje zapazio je Italijan Renato Pacifiko, od koga dobijaju ponudu da sviraju u njegovom klubu u Napulju. U junu članovi grupe odlaze na radnu akciju *Kozara 76* što je bio vješt Bregovićev odgovor na sve kritike o prozapadnoj orijentaciji. Početkom jeseni u JNA su otišli Ipe Ivandic i Vlado Pravdić, a na njihova mjesta su regrutirani Milić Vukašinović iz Indexa, dok je prelazak Laze Ristovskog iz grupe Smak odjeknuo kao nogometni transfer.

Za treći album pod nazivom Eto! Baš hoću! opet su se pripremali u Borikama. Ploča se trebala zvati "Sve se dijeli na dvoje, na tvoje i moje" po pjesmi Duška Trifunovića. Bregović nije stigao napraviti muziku, pa je smislio naslov "Hoću bar jednom da budem blesav". To nije odgovaralo Jugotonu pa je nađena kompromisna varijanta "Eto! Baš hoću!" Album je opet sniman u Londonu, producent je opet bio Neil Harrison, a bas-gitaru još je jednom svirao Bebek. Album je objavljen 20. decembra 1976. godine. Nakon prekida turneje po jadranskoj obali izgledalo je kako su pred raspadom. Otkazani su koncerti u Zagrebu i Ljubljani na kojima su trebali snimati živi album. Kritike koncerata su bile suzdržane i grupa je prvi put poslije četiri godine doživila pad popularnosti. i naišao na loše kritike i slab prijem publike. Laza i Ipe snimili su u Londonu album "Stižemo", na kojem je električnu gitaru svirao vođa grupe Leb i sol Vlatko Stefanovski. Album je dobro primljen od strane kritike, pa su Ristovski i Ivandić uz dosta teških riječi odlučili da napuste grupu. 
Međutim, 10. septembra, na isti dan za koji je zakazan početak promocije albuma, Ivandić je zajedno sa pjevačem Goranom Kovačevićem i tekstopiscem Rankom Bobanom, koji su sudjelovali u snimanju albuma "Stižemo", uhapšeni za posjedovanje hašiša. Ivandić je osuđen na tri godine zatvora (Kovačević na godinu i po, a Boban na godinu dana zatvora), ali je 1981. godine otišao na izdržavanje zatvorske kazne.
U februaru 1983. godine grupa je objavila album "Uspavanka za Radmilu M." kojim je Goran Bregović planirao oprost od publike i da poslije turneje rasformira grupu. Album je snimljen u Skoplju, a kao gosti su se pojavili Vlatko Stefanovski (gitara), Blagoje Morotov (kontrabas) i Arsen Ereš (saksofon). Politički angažman ne izostaje ni ovog puta. Opšta situacija u to vrijeme na Kosovu bila je vrlo loša, a Bijelo dugme snima pjesmu pod nazivom "Kosovska", koju je Željko Bebek otpjevao na albanskom jeziku. Na albumu "Uspavanka za Radmilu M." je nekoliko klasičnih Bregovićevih poskočica, te serija balada poput: "Ako možeš zaboravi", "Ne plači", "U vrijeme otkazanih letova" i instrumentalnu pjesma po kojoj je cijeli album dobio ime. 
Ovaj album Bijelog dugmeta nije donio brojne hitove kao što je to bio slučaj sa prethodnim albumima i uopšteno se po prodaji smatra najmanje uspješnim muzičkim izdanjem ove grupe. Međutim, koncertna turneja koja je slijedila nakon izdavanja albuma bila je vrlo uspješna, a izuzetan odziv publike naveo je Gorana Bregovića da se predomisli o raspuštanju Bijelog dugmeta. 
Nakon turneje, grupa je napravila pauzu, dok je Željko Bebek snimio svoj drugi solo album pod nazivom "Mene tjera neki vrag. Svoj zadnji koncert sa Bijelim dugmetom održao je 13. februara 1984. godine u olimpijskom selu u Sarajevu, a službeno je napustio grupu 23. aprila 1984. godine, odlučivši da se posveti solo muzičkoj karijeri.

### Period Mladena Vojičića "Tife" (1984 - 1986) 
Novi pjevač postao je mladi Sarajlija Mladen Vojičić Tifa. Grupa Bijelo dugme je s Tifom provelo ljeto u Rovinju gdje su uvježbavali novi materijal, a album se pojavio u decembru 1984. godine. Nazvan je jednostavno **Bijelo dugme**, a na omotu je objavljena reprodukcija *Kosovke devojke* srbijanskog slikara Uroša Predića. Na ovom albumu Goran Bregović je opet koristio narodne melodije, a gosti su bili Orkestar narodnih instrumenata RTV Skoplje, Ladarice, kao i Bora Đorđević koji je s Bregovićem i Tifom pjevao u pjesmi *Pediculis pubis* i koautor je teksta. Laza Ristovski ponovo postaje punopravni član grupe. Bregović postaje ovisan o malim političkim provokacijama, pa snima obradu jugoslavenske državne himne Hej, Slaveni. Obradio je i svoju staru pjesmu *Šta ću, nano, dragi mi je ljut* koju je svojevremeno snimila Bisera Veletanlić. 
Uz novi tekst i aranžman, pod nazivom *Lipe cvatu* postala je najveći hit s nove ploče. Izvrstan prijeme kod publike imale su i *Padaju zvijezde* (koja neobično sliči pjesmi *Jump* grupe Van Halen), *Lažeš*, *Da te bogdo ne volim* i *Jer kad ostariš*. Publika tokom turneje slabo prihvaća novog pjevača, a nakon turneje Tifa napušta Dugme i odlazi na odsluženje vojnog roka.

### Period Alena Islamovića i raspad grupe (1986 - 1989)
Novi pjevač postaje Alen Islamović koji je u međuvremenu napustio rock grupu Divlje jagode, razočaran njihovim neuspjesima u Engleskoj. Nova ploča trebala je biti najprovokativnija u diskografiji grupe, ali ne samo zbog naslova Pljuni i zapjevaj, moja Jugoslavijo. U razgovoru sa beogradskim novinarom i dopisnikom Politike Petrom Popovićem 1994. godine Goran Bregović je govorio o tome kako je zamislio ovu ploču.

Na kraju se na omotu našla kineska propagandna slika koja prikazuje moderni revolucionarni ples. Ploču otvara snimka na kome partizan i narodni heroj Svetozar Vukmanović Tempo u pratnji Gorana Bregovića i štićenika doma za napuštenu djecu *Ljubica Ivezić* iz Sarajeva, pjeva staru revolucionarnu pjesmu *"Padaj silo i nepravdo"*.

Osim politički obojenih pjesama, tu se našao i instant hit *Hajdemo u planine* kao i balade ''"Noćas je k'o lubenica pun mjesec iznad Bosne"*, *"Te noći kad umrem, kad odem, kad me ne bude"*, *"Ružica si bila, sada više nisi"*. Iako su ove pjesme postigle veliki uspjeh kod široke publike, stariji ljubitelji grupe Bijelo dugme nisu bili nimalo zadovoljni glasovnim mogućnostima Alena Islamovića, te su zazivali povratak nikad prežaljenog Željka Bebeka.

Dvostruki koncertni album *"Mramor, kamen i željezo"*, snimljen na turneji, objavljen je krajem 1987. godine. Naslovna pjesma obrada je starog hita zagrebačke grupe *Roboti*, a na ploči se našlo šesnaest pjesama koje daju uvid u biografiju grupe: od prvih singlova, do posljednjeg studijskog albuma. Poslije turneje, grupu tiho napušta Vlado Pravdić i posvećuje se poslu s kompjuterima.

Krajem 1988. godine objavljen je album *"Ćiribiribela"* na kojoj je pjesma *"Đurđevdan je a ja nisam s onom koju volim"* koja je ostvarila veliki uspjeh kod slušalaca. Iskoristivši stih Đorđa Balaševića *"A ja nisam s onom koju volim"* i staru romsku temu, Bregović je uz pratnju Orkestra Fejata Sejdića, napravio kod publike veoma uspješnu pjesmu.

Provokacija nisu izostale ni ovog puta – bile su smještena u spajanju himne *"Lijepa naša"* i pjesme *"Tamo daleko"*. Publika u Hrvatskoj i Srbiji loše je primila ovaj miks i žestoko zviždala tokom njegovog izvođenja na koncertima. Ostatak albuma čine pjesme koje bi teško ušle na kompilaciju najboljih trideset - *"Evo zakleću se"*, *"Napile se ulice"*, *"Ako ima boga"*, *"Šta ima novo"*.

Početkom 1989. godine Bijelo dugme polazi na dvomjesečnu turneju, ali poslije koncerta u Derventi, Alen Islamović mučen bolovima u bubrezima napušta grupu i odlazi kući u Bihać. Turneja se naglo prekida, otkazuju se koncerti u Kini i Sovjetskom Savezu, a Bregović odlazi u Pariz. Niko tada nije pomislio da će do slijedećeg koncerta najpopularnije grupe bivše Jugoslavije proći čak šesnaest godina.

Željko Bebek se po izbijanju rata seli u Zagreb i nastavlja karijeru, Zoran Redžić odlazi u Finsku, a Mladen Vojičić - Tifa tek 1995. napušta Sarajevo i odlazi u Njemačku. Ipe Ivandić se po izbijanju rata seli u Beograd gdje je tragično nastradao 1994. godine.

### Poslije Dugmeta 
Bregović nastavlja iznimno uspješnu karijeru kompozitora filmske muzike koju je započeo radovima na filmovima *"Kuduz"* i *"Dom za vješanje"*. Tokom devedesetih postaje jedan od najpoznatijih evropskih etno kompozitora, potpisuje ugovor s velikom izdavačkom kućom *Universal*, te sa svojim **Orkestrom za svadbe i sprovode** nastupa u elitnim koncertnim dvoranama. U bazilici Saint Denis održava se festival nazvan **Od Bacha do Bregovića** gdje se premijerno izvodi njegov oratorij *"Moje je srce postalo tolerantno"''.

Međutim, tokom 1990-ih Bregovićevo srce nije bilo nimalo tolerantno prema ideji o ponovnom okupljanju Bijelog dugmeta. U mnogim je intervjuima odlučno odbijao svaku mogućnost da ikad više izađe na pozornicu kao rok gitarist. Dolazak novog milenija i gotovo svjetski uspjeh, samo ga je učvrstio u takvom stavu.

Nije stoga bilo puno onih koji su odmah bili spremni povjerovati u vijest objavljenu krajem februara 2005. godine gdje se tvrdilo da se Bijelo dugme opet okuplja. Ipak, tačnost ove vijesti brzo je potvrđena, te je pod sponzorstvom moćne Coca-Cole, Bijelo dugme tokom juna odsviralo spektakularne oproštajne koncerte u Sarajevu, Zagrebu i Beogradu pred više od dvjesto hiljada gledalaca.

Godine 2006. Bijelo Dugme se okuplja i kreće na turneju po Sjevernoj Americi. Vođa Bijelog Dugmeta ipak nije došao na koncerte zato što se nekoliko mjeseci ranije posvađao sa Željkom Bebekom. Zbog toga je turneja održana pod imenom "Kad bi' bio Bijelo dugme" zbog činjenice da mnogo pjesme nisu bile autorsko djelo ostalih članova Bijelog dugmeta, nego Gorana Bregovića koji drži većinu autorskih prava. Gradovi u kojima su održani koncerti u Sjevernoj Americi bili su: Atlanta, Chicago, New York i Toronto. Muzički kritičari bili su razočarani koncertima.

## Članovi grupe 
### Pjevači 
* Željko Bebek - pjevanje, bas-gitara (1974 - 1984)
* Mladen Vojičić "Tifa" - pjevanje (1984 - 1985)
* Alen Islamović - pjevanje (1986 - 1989)

### Gitaristi 
* Goran Bregović - akustična i električna gitara (1974 - 1989)

### Klavijaturisti 
* Vlado Pravdić - klavijature (1974 - 1976, 1978 - 1987)
* Laza Ristovski - klavijature (1976 - 1978, 1985 - 1989)

### Basisti 
* Jadranko Stanković - bas-gitara (1973)
* Zoran Redžić - bas-gitara (1974 - 1976, 1977 - 1989)
* Ljubiša Racić - bas-gitara (1976) 
* Mustafa Kurtalić (1975) 
* Sanin Karić - bas-gitara (1977)

### Bubnjari 
* Goran "Ipe" Ivandić - bubnjevi (1974 - 1976, 1977 - 1978, 1982 -  1989)
* Điđi Jankelić - bubnjevi (1978 - 1982)
* Milić Vukašinović - bubnjevi (1976 - 1977)

## Diskografija 
### Studijski albumi 
* ''Kad bi' bio bijelo dugme* (1974)
* *Šta bi dao da si na mom mjestu* (1975)
* *Eto! Baš hoću!* (1976)
* *Bitanga i princeza* (1979)
* *Doživjeti stotu* (1980)
* *...a milicija trenira strogoću! (i druge pjesmice za djecu) (1983)
* *Uspavanka za Radmilu M.* (1983)
* *Bijelo dugme* (1984)
* *Pljuni i zapjevaj, moja Jugoslavijo* (1986)
* *Ćiribiribela* (1988)

### Koncertni albumi 
# Koncert kod Hajdučke česme - 1977.
# 5. april '81. - 1981.
# Mramor, kamen i željezo - 1987.
# Turneja 2005: Sarajevo-Zagreb-Beograd - 2005.

### Singl ploče 
# Top / Ove ću noći naći blues (Jugoton 1974.)
# Glavni junak jedne knjige / Bila mama Kukunka bio tata Taranta (Jugoton 1974.)
# Da sam pekar / Selma (Jugoton 1974.)
# Da mi je znati koji joj je vrag / Blues za moju bivšu dragu (Jugoton 1975.)
# Ima neka tajna veza / I kad prođe sve, pjevat ću i tad (Jugoton 1975.)
# Ne gledaj me tako i ne ljubi me više / Sve ću da ti dam, samo da zaigram (Jugoton 1975.)
# Playing the part / Da sam pekar (promotivno izdanje Jugoton 1975.)
# Džambo / Vatra - Ipe Ivandić (Jugoton 1976.)
# Milovan” / Goodbye America - Ž. Bebek (Jugoton 1976.)
# Tako ti je mala moja kad ljubi Bosanac / Ne spavaj mala moja muzika dok svira (Jugoton 1976.)
# Eto ! Baš hoću! / Došao sam da ti kažem da odlazim (Jugoton 1976.)
# Bitanga i princeza / Dede, bona ,sjeti se, de tako ti svega (Jugoton 1979.)
# Pristao sam, biću sve sto hoće / Šta je tu je (Jugoton 1979.)
# Dobro vam jutro Petrović Petre / Na zadnjem sjedištu mog auta (Jugoton 1980.)

### Kompilacije 
* Singl ploče (1974-1975) - Jugoton, 1982.  
* Singl ploče (1976-1980) - Jugoton, 1982 
* Iz sve snage - Jugoton, 1975.
* Sanjao sam noćas da te nemam (velike rock balade) - Jugoton, 1984. 
* Nakon svih ovih godina 1990.
* Ima neka tajna veza - PGP RTB Komuna, 1994.
* Rock & Roll: Najveći hitovi '74-'88 - Croatia Records, 1994. 
* '''Ajmo curice, 'ajmo dječaci* 2005.
* *Best of 1984-1989* 2005.
* *Ultimate Collection'' 2007.

### Video (VHS) kasete i DVD-ovi 
* Uspavanka za Radmilu M. (1983.)
* Ćiribiribela (1989.)
* Nakon svih ovih godina (1990.)
* Antologija 1&2 (2005.)
* Turneja 2005 (Sarajevo - Zagreb - Beograd) (2006.)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.bijelo-dugme.de/

Kategorija:Bosanskohercegovačke muzičke grupe
Kategorija:Bosanskohercegovačke rok-grupe
Kategorija:Muzičke grupe osnovane 1974.
Kategorija:Jugoslavenske rok-grupe
Kategorija:Muzičke grupe iz Sarajeva
Kategorija:Bijelo dugme