Camiguin

**Camiguin** je filipinski otok u pokrajini Camiguin, regija Sjeverni Mindanao u arhipelagu Visayas. Otok je istovremeno i sjedište istoimene pokrajine, kojoj pripada još nekoliko obližnjih manjih otoka.

## Etimologija 
Ime otoka dolazi od riječi *Kamagong*, vrste drveta iz porodice ebanovine.

## Geografija 
desno|mini|Karta s položajem otoka
Camiguin se nalazi 10&nbsp;km sjeverno od Mindanaoa, najjužnijeg otoka Filipina. Na sjeverozapadu se nalazi otok Bohol udaljen 54&nbsp;km. Na najvećoj dužini Camiguin je dug 33, a širok 14&nbsp;km. Na njemu je izgrađena 64,2&nbsp;km duga cesta, koja je osim asfaltiranog dijela dužine 240&nbsp;m betonirana. Izgradnju ceste financirala je Vlada Španije u vrijednosti od oko 10 miliona eura. Na otoku živi oko 88.500 stanovnika Ime *Hibok-Hibok* dolazi od zvukova uzavrele lave, koje su stanovnici otoka opisali kao "*hi … bok, hi … bok …*". Posmatračkim aktivnostima opservatorije pripadaju i registriranje seizmičkih pomjeranja, promjene u izlaženju gasova i pare iz vulkana, promjene temperature, kvalitativne i kvantitativne hemijske analize mora i termalnih izvora.

Od početka evidentiranja, najjača aktivna faza  Hibok-Hibok bila je od septembra 1948. do 1953. Prva manja erupcija iz 1948. nije nanijela štetu, ali je ekspolatacija sumpora u krateru zaustavljena. 1949. godine je poginulo 79 ljudi od klizišta, prourokovanog erupcijom. U jutro 4. devembra 1951. je došlo do nove erupcije, koja je ponovo izazvala klizanje zemljišta. Piroklastični tok temperature 800&nbsp;°C koji je bio usmjeren prema Mambajao doveo je do mnogobrojnih ljudskih žrtava. Podaci o broju su različiti te se kreću od 206 mrtvih i 800 nestalih, po izjavi filipinskog predsjednika Elpidia Quirina; dok je po podacima Pokrajinske vlade stradalo 3000 ljudi. Porast broja stanovnika u periodu 1990-2010. bio je u prosjeku 1,34% godišnje, što je među najnižim stopama na Filipinima.

## Historija 
mini|desno|Križ u moru pri obali, kod "potpoljenog groblja"
Po starim španskim dokumentima Ferdinand Magellan se iskrcao na ostrvo 1521. godine, a 1565. godine Miguel Lopez de Legaspi. Prva naselja s španskim doseljenicima nastala su 1679. na sjeverozapadu ostrva pod imenom *Katagman*, od čega vuče korijene ime grada Catarman, koji se nalazi južnije od tog naselja. Naselje se nalazilo kod današnjeg naselja () Bonbon, ali je nakon erupcije vulkana Mount Vulcan 1871. godine, potpuno uništeno. Preostali tragovi naselja su ostaci debelih zidina stare španske crkve *Guiob* i njen odvojeni crkveni toranj. Nedaleko udaljeno groblje *Catarman Viejo*, starog Catarmana, se prilikom pomjeranja zemljišta usljed erupcije, pomjerilo u more, te se danas u tom području naziva *potopljeno groblje.* Groblje se danas nalazi na oko 6&nbsp;m dubine, a pri posebno niskom nivou mora, mogu se vidjeti nadgrobni spomenici. Godine 1982. napravljen je kameni križ, koji obilježava položaj groblja. U drugoj polovini maja, održava se morska procesija, gdje stanovnici otoka bacaju cvijeće i svijeće u more u znak sjećanja na mrtve, kao i na žrtve tokom erupcije vulkana.

Današnji glavni grad provincije Mambajao, je gradom proglašen 1855. godine, a početkom 20. vijeka razvio se u najprometniju luku u Sjevernom Mindanaou, te je dobio na regionalnom značaju. Za vrijeme Špansko-američkoga rata Camiguin je 1901. godine zauzet od američke vojske. Za vrijeme Drugog svjetskog rata, otok su zauzele japanske trupe, koje su veći diuo otoka razrušile. Nakon osamostaljenja Filipina 4. jula 1946. godine, Camiguin je bio dio pokrajine Misamis Oriental, sve do 1968. kada postaje samostalna pokrajina s glavnim gradom Mambajaom. Početkom 1950-ih na otoku je živjelo oko 69.000&nbsp;stanovnika, a nakon erupcije vulkana Mount Hibok-Hibok 4. decembra 1951, slijedilo je iseljavanje stanovništva, te se broj smanjio na 34.000. Tek krajem 20. vijeka broj stanovnika je dosegao taj broj iz 1950-ih godina.

## Privreda 
Stanovnici otoka privređuju uglavnom od lova ribe i poljoprivrede. Najznačajnije je uzgajanje riže, kokosovih oraha, kao i aromatičnog voća lanzones (). Povodom berbe tog voća održava se četverodnevni *Lanzones festival*, jedna vrsta *Dana berbe*.

## Turizam 
Camiguin je još turistički malo poznat. Na otoku postoje turistički smještaji različitog nivoa. U zadnje vrijeme je poznat po mogućnostima za ronjenje. Zbog slabe prometne povezanosti, broj turista nije veliki. Zbog toga su česte turističke ronilačke grupe s manjim brojem ronilaca, koji mogu razgledati podvodne crne korale (). Turističke atrakcije su Old Volcano, White Island, kao i podmorsko zaštićeno područje Mantigue Island.

### Promet 
mini|Trajekt u pravcu Mindanao. U pozadini je južni dio Caminguina
Camiguin je prometno povezan morskim i zračnim putem. Redovne avionske linije lete za Manilu i Cebu City. Na otoku se nalaze tri luke: Balbagon, Benoni i Guinsiliban. Najprometnija luka je Benoni na jugoistoku od kud plovi oko deset trajekata u pravcu Balingoana. što je ujedno najkraća veza s drugim otocima. Od Benonija plovi dnevno jedan brzi trajekt u pravcu Cagayan de Oro, te tri puta sedmično katamaran prema Jagna na Boholu. Ostali trajekti povezuju Benoni s Cagayan de Oro i Guinsiliban mit Balingoan, kao i Balbagon s Jagnom i Cebu Cityjem. Sjeverozapadno od  Mambajao nalazi se mali regionalni aerodrom. Najbliži veći aerodrom je Aerodrom Bancasi u Butuan Cityju i Aerodrom Laguindingan u Cagayan de Oro, kao i međunarodni aerodromi u Cebu Cityju i Davao Cityju.

Javni promet se odvija u minibusima i triciklima. Minibusi su uglavnom tipa multicab se mogu unajmiti za pojedinačne vožnje, ali voze i na redovitim linijama između Mambajaoa und Catarmana. Redovite linije su minibusi koji voze kružno oko otoka, te se razlikuju po pravcu kretanja: u pravcu sjevera ili u pravcu istoka.

## Vidi takođe 
## Napomene 
## Reference 
## Literatura 
* 

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Filipinska ostrva
Kategorija:Ostrva u pokrajini Camiguin
Kategorija:Sjeverni Mindanao