Alija Izetbegović

**Alija Izetbegović** (Bosanski Šamac, 8. august 1925 – Sarajevo, 19. oktobar 2003) bio je bosanskohercegovački i bošnjački političar, pravnik, islamski aktivista, deveti Predsjednik Predsjedništva SR Bosne i Hercegovine od 1990. do 1992, zatim prvi i jedini Predsjednik Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine od 1992. do 1996, te prvi član Predsjedništva Bosne i Hercegovine iz reda bošnjačkog naroda od 1996. do 2000. Bio je osnivač Stranke demokratske akcije 1990. i njen prvi predsjednik sve do 2001. Jedan je od najznačajnijih i najutjecajnijih bošnjačkih ličnosti 20. vijeka.

Nakon prvih višestranačkih Općih izbora u Bosni i Hercegovini 1990. godine, izabran je za predsjednika Predsjedništva SR Bosne i Hercegovine kao predstavnik Stranke demokratske akcije iz redova bošnjačkog (tada muslimanskog) naroda, do 1992. godine. Najviše glasova na izborima osvojio je Fikret Abdić, ali je konsenzusom za predsjednika Predsjedništva odabran Alija Izetbegović Od 1992. do 2000. godine kao i predsjednik sedmočlanog Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine. Kao predsjednik Predsjedništva SR Bosne i Hercegovine proglasio je, nakon referenduma o nezavisnosti 1992. godine, nezavisnost i otcjepljenje od Jugoslavije.

Govorio je njemački, francuski i engleski jezik. Autor je većeg broja izdavačkih radova i studija, te knjiga među kojima su najpoznatije "*Islam između Istoka i Zapada*", "*Problemi islamskog preporoda*" i "*Islamska deklaracija*". Ove knjige prevedene su na nekoliko svjetskih jezika i objavljene u više zemalja.

## Mladost i obrazovanje
Izetbegović je rođen 8. augusta 1925. godine u Bosanskom Šamcu. Bio je treće od petero djece—dva sina i tri kćerke—oca Mustafe i majke Hibe Izetbegović. Njegova porodica je bila ugledna, ali osiromašena, a potekla je od nekadašnjeg aristokrate Izet-bega Jahića iz Beograda koji se preselio u Bosanski ejalet 1861. godine, nakon povlačenja osmanlijskih trupa iz Kneževine Srbije. Porodica Jahić je živjela u Beogradu stotinama godina. Dok je služio vojsku u Üsküdaru, Izetbegovićev djed Alija oženio je Turkinju imena Sıdıka Hanım. Par se eventualno preselio u Bosanski Šamac i dobio petero djece. Izetbegovićev djed je kasnije postao gradonačelnik, kada je spasio 40 Srba od strijeljanja od strane vlasti Austro-Ugarske nakon što je Gavrilo Princip izvršio atentat na prijestolonasljednika u junu 1914. godine.

Izetbegovićev otac, računovođa, borio se u Austrougarskoj vojsci na Italijanskom frontu tokom Prvog svjetskog rata gdje je dobio ozbiljne povrede koje su ga ostavilo u polu-paraliziranom stanju najmanje deceniju. Proglasio je bankrot 1927. godine. Narednu godinu, porodica se preselila u Sarajevo, gdje je Izetbegović prošao kroz sekularno obrazovanje.

Tokom Drugog svjetskog rata, Izetbegović se pridružio islamskoj organizaciji "Mladi muslimani". Kada su Mladi muslimani postali rastrgani između podrške većinski muslimanskoj *Waffen-SS* Handžar diviziji sa jedne strane i komunističkim jugoslavenskim partizanima sa druge, postoje tvrdnje da je Izetbegović pristupio SS Handžaru, uprkos nedostatku dokaza. Izetbegovićeva porodica negira tvrdnje te navodi da je on bio u komunističkim partizanima. zbog zahvalnosti na ulozi njegovog djeda koji je osigurao puštanje četrdeset srpskih zarobljenika 1914. godine. Nakon završetka Drugog svjetskog rata uhapsili su ga jugoslavenski komunisti i osudili na tri godine zatvora 1946. godine zbog kolaboracije s nacistima. Prije zatvaranja je završio pravo na Pravnom fakultetu Univerziteta u Sarajevu. Ostaje uključen u politiku nakon služenja kazne.

## Aktivizam
Izetbegović je 1970. godine, objavio manifest naziva *Islamska deklaracija*, izražavajući poglede na veze između islama, države i društva. Manifest je zabranila tadašnja vlada. U *Deklaraciji*, on je pokušao izmiriti zapadnjački napredak sa islamskom tradicijom. Rad je uputio poziv za "islamskom obnovom", bez naročitog spominjanja Jugoslavije. Ipak, on i njegovi podržavaoci su optuženi od komunističke vlasti za oživljavanje organizacije "Mladih muslimana" i za zavjeru uspostave "islamski čiste" Bosne i Hercegovine.

Deklaracija je označila Pakistan kao državu model koji bi trebali oponašati muslimanski revolucionari širom svijeta. Jedan od odlomaka koji su posebno izabrali njegovi protivnici tokom suđenja bio je, "Nema mira ni koegzistencije između “islamske vjere” i neislamskih društvenih i političkih institucija... a država treba da bude izraz i da podržava moralne koncepte religije." Deklaracija je ostala izvor kontroverzi. Srbi, koji su se protivili Izetbegoviću, često citiraju deklaraciju kao indikaciju namjere za kreiranjem islamske republike iranskog stila u Bosni. Izetbegovićevi protivnici tokom devedesetih često su citirali dijelove deklaracije, smatrajući da je to otvorena izjava islamskog fundamentalizma. Ovo mišljenje je dijelilo i nekoliko zapadnih autora. Izetbegović je energično negirao ove optužbe.

U aprilu 1983, Izetbegoviću i dvanaest ostalih bošnjačkih aktivista (među kojima su bili i Melika Salihbegović, Edhem Bičakčić, Omer Behmen, Mustafa Spahić i Hasan Čengić) suđeno je pred sarajevskim sudom zbog raznih optužbi zvanih "krivična djela kao uglavnom neprijateljska aktivnost inspirisana bosanskim nacionalizmom, udruživanje u svrhu neprijateljske aktivnosti i neprijateljske propagande". Izetbegović je dalje optužen za organizaciju posjete muslimanskom kongresu u Iranu. Svi kojima je suđeno su na kraju osuđeni, a Izetbegović je osuđen na četrnaest godina zatvora.

Zapadne organizacije za ljudska prava oštro su kritizirale presudu, među kojima i Amnesty International i Helsinki Watch, koje su tvrdile da je slučaj zasnovan na "komunističkoj propagandi", a optuženi nisu optuženi ni za korištenje ni za zagovaranje nasilja. Sljedećeg maja, Vrhovni sud Bosne i Hercegovine priznao je to saopćenjem da "neke radnje optuženog nisu imale karakteristike krivičnih djela" i smanjio Izetbegovićevu kaznu na dvanaest godina. 1988. godine, kada je komunistička vladavina padala, on je pomilovan i pušten nakon skoro pet godina zatvora. Njegovo zdravlje pretrpjelo je ozbiljnu štetu. Godine 1999. objavio je knjigu "Moj bijeg u slobodu", a 2000. godine knjigu "Sjećanja" (autobiografski zapis). Dobitnik je niza priznanja i nagrada među kojima su i medalje Centra za demokratiju iz Washingtona (SAD); titula počasnog doktora pravnih nauka za doprinos zaštiti ljudskih prava i uspostavu mira Istanbulskog Marmara univerziteta (Turska); prestižnu nagradu za unapređenje ljudskih prava foruma u Kran Montani i brojne druge.

Na Trećem kongresu SDA 13. oktobra 2001. godine Izetbegović je donio odluku da se ne kandiduje za predsjednika stranke nakon čega je proglašen počasnim predsjednikom. Zbog srčanih tegoba, 2002 godine mu je bio ugrađen pacemaker.

## Smrt i ostavština
[mini|desno|Mezar Alije Izetbegovića na [Sarajevo|sarajevskom šehidskom mezarju Kovači.]]

Izetbegović je umro 19. okrobra 2003. od srčanog udara tokom oporavka na Kliničkom centru Univerziteta u Sarajevu od povreda zbog pada kod kuće. U toku je bila straga Izetbegovića u Haškom tribunalu , ali je prekinuta njegovom smrću. Njegova dženaza, održana tri dana nakon njegove smrti, na 22. oktobar, sabrala je veliki broj bosanskohercegovačkih dužnosnika, uglednih osoba iz 44 strane zemlje, 105 članova Velike narodne skupštine Turske i između 100.000 i 150.000 ljudi, dok je njegova porodica primila preko 4.000 telegrama. Preko 400 novinara prisustvovao je dženazi tokom programa uživo na TV-u sa 37 kamera.

Iza njega ostali su sin Bakir, koji je također ušao u politiku, kao i dvije unuke (J. Izetbegović i Mirzela. E. Izetbegović).

## Nagrade i priznanja
*1993. Nagrada "Kralj Fejsal" za služenje islamu,
*1995. Odlikovanje Republike Hrvatske "Velered kraljice Jelene",
*1995. Ličnost godine u anketi španskog lista "El Mundo",
*1996. Plaketa Hrvatske akademije nauka i umjetnosti,
*1996. Diploma počasnog doktora nauka Univerziteta u Tuzli,
*1996. Nagrada "Mislilac godine" Fondacije "Ali Osman Hafiz" iz Medine,
*1997. Državni orden Republike Turske,
*1997. Međunarodno priznanje za demokratiju Centra za demokratiju SAD,
*1997. Titula počasnog doktora pravnih nauka Marmara univerziteta u Istanbulu,
*1997. Počasni doktorat Univerziteta u Rijadu,
*1998. "Orden nezavisnosti", odlikovanje države Katar,
*1998. Priznanje Foruma Crans Montana za razvoj demokratije,
*2000. Ličnost stoljeća u Bosni i Hercegovini, izbor lista "Dnevni avaz",
*2001. Islamska ličnost godine, nagrada Ujedinjenih Arapskih Emirata.
*2017. Nagrada mira Kadesh

## Odlikovanja i dekoracije 
### Međunarodna odlikovanja 
## U popularnoj kulturi 
### Muzika 
* "Da te nije Alija" (Dino Merlin, 1993)

### Serije 
* Alija (TV-serija) (turska TV serija, 2018)

## Bibliografija
**Islamska deklaracija* , 1970. godine
**Islam između Istoka i Zapada*, 1980. godine
**Govori i pisma* , SDA, 1994.
**Rat i mir u Bosni i Hercegovini*, biblioteka Posebna izdanja, vijeće Kongresa bošnjačkih intelektualaca, 1998. godine
**Moj bijeg u slobodu: Bilješke iz zatvora 1983-1988*, Biblioteka Refleksi, Svjetlost, 1999. godine
**Sjećanja*, autobiografski zapis, 2000. godine

## Također pogledajte
*Spisak mjesta imenovanih po Aliji Izetbegoviću

## Reference
## Vanjski linkovi
*Islamska deklaracija  
**Islamska deklaracija*, originalna verzija

Kategorija:Alija Izetbegović
Kategorija:Rođeni 1925.
Kategorija:Umrli 2003.
Kategorija:Biografije, Šamac
Kategorija:Bosanskohercegovački državnici
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Političari Stranke demokratske akcije
Kategorija:Bošnjački nacionalizam
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Pripadnici Mladih muslimana
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Sarajevu