open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gradac (pećina)

**Gradac** je pećina koja se nalazi u blizini Batočine u Srbiji. U ovoj pećini su nađeni tragovi čovjeka iz doba paleolita, oko 25.000 godina p. n. e. Predstavlja jedan od najstarijih lokaliteta u Srbiji i jedno od prvih mjesta praživota u Srbiji. Lokalitet je musterijersko nalazište (kultura Musterijer je nazvana prema pećini (fr. da Moustier), na obali jezera u Dordonji), nađeni su trougaoni šiljci, izduženi strugači, listoliki deltoidni šiljci, kao i 2 ognjišta (vatrišta).

## Arheološka istraživanja 
Pećina pod Jerininim brdom, u selu Gradac i pećina Risovača (nedaleko od Aranđelovca) su sistematski istraženi lokaliteti iz paleolitskog perioda. Na osnovu arheološke građe koja je nađena može se rekonstruistati život tadašnjih zajednica ljudi na centralno balkanskom području.

Pećina Gradac (kao i Risovača) naseljavana je u nekoliko mahova. Nalazi iz starijih slojeva pokazuju da je bila naseljena u početku prvog razdoblja otopljenja virmske glacijacije (stara teorija o glacijalima) (njem. interstadial Würm 1/2). U ovom periodu imamo prisustvo krupnih biljoždera poput džinovskih jelena i divljih konja.

## Paleolitska zajednica 
U pećini je živjela ljudska zajednica koja je brojala oko 15 članova (pretpostavka je da su je činile od jedne do tri biološke porodice). Bavili su se lovom, što dokazuje obilje kostiju životinja nađenih pored vatrišta, kao i sakupljanjem plodova. Pronađeni su i kremeni šiljci i diskoidni strugači. Arhaični oblici ovog oruđa vezuju se za poznu musterijersku kulturu. Osim kremenog, izrađivano je i oruđe od kosti, koje je karakteristično za ovo podneblje.

## Antropološka građa 
Antropološka građa nije bogata. Pronađeni ostatak ljudskog kutnjaka pokazuje antropološke odlike savremenog čovjeka, (lat. Homo sapiens-a).
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20120321223839/http://spomenicisrbije.com/index.php/arheoloska-nalazista/83-pecina-gradac.html
Kategorija:Arheološki lokaliteti u Srbiji
Kategorija:Pećine u Srbiji
Kategorija:Batočina
Dvorac Opeka

250 px|desno|mini|Dvorac Opeka
**Dvorac Opeka** nalazi se u općini Vinica, Varaždinska županija, sjeverna Hrvatska. Smješten podno maceljske šume, u sjevernom dijelu Hrvatskog zagorja, okružen je velikim i bogatim arboretumom površine od oko 65 hektara.

Izgrađen je u baroknom stilu u drugoj polovini 17. vijeka. Njegovi gospodari bili su grofovi iz porodica Keglević, Nadaždi i Drašković, a 1853. godine kupio ga je grof Marko Bombelles. U posjedu njegove porodice dvorac je bio sve do 1945. Danas je u vrlo lošem, ruševnom stanju.

## Vanjski linkovi
* Dvorac Opeka
* Historija dvorca i arboretuma

Kategorija:Građevine i strukture u Hrvatskoj
Opeka
Kategorija:Varaždinska županija
Tifus

**Tifus** - od grčke riječi **tifusa** (tyfos – dim, para, nesvjestica) – vrsta teške zarazne bolesti crijeva, a koju uzrokuje organizam Rickettsiae.
**Tifus**, također poznat kao **tifusna groznica**, je grupa zaraznih bolesti koje uključuju epidemijski tifus, pjegavi tifus i mišji tifus. Uobičajeni simptomi uključuju groznicu, glavobolju i osip.

Bolesti su uzrokovane specifičnim vrstama bakterijskih infekcija. Liječenje je antibiotikom doksiciklinom. Iako je nekada bio uobičajen, sada je rijedak. Dok "tifoid" znači "sličan tifusu", tifus i tifusna groznica su različite bolesti uzrokovane različitim vrstama bakterija.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Medicina
Kategorija:Zoonoze
Kategorija:Biološko ratovanje
Kategorija:Tifus
Crvena stijena (Crna Gora)

**Crvena stijena** je arheološko nalazište iz doba paleolita, koje se nalazi nedaleko od sela Petrovići (općina Nikšić), blizu granice Crne Gore i Bosne i Hercegovine.

Pećina je otkrivena 1954. godine i smatra se nalazištem sa najdebljim kulturnim slojem (od musterijena do bronzanog doba), najbogatijom stratigrafskom raslojenošću na Balkanskom poluostrvu i izuzetno očuvanim ostacima materijalne kulture, koji pružaju dobar uvid u razvoj paleolitskih kultura. Arheološka istraživanja prahistorijskog lokaliteta Crvena stijena nastavljena su i u XXI vijeku, u okviru međunarodne saradnje Narodnog muzeja Crne Gore i Univerziteta u Minesoti, USA, kroz projekat „Putevi kontinuiteta“. Na projektu radi veliki broj specijalista istraživača iz Sjedinjenih Američkih Država, Kanade, Izraela, Italije, Španije, Srbije, Hrvatske i Crne Gore koji se bave fizičko - hemijskim analizama, arheozologijom, mikromorfologijom, sedimentologijom, arheomageitizmom, C14 datovanjem, kripto tefrom, istraživanjem drevnog DNK.

## Položaj i veličina 
To je plitka pećina, tipa okapina. Nalazi se na lijevoj obali Trebišnjice, sada Bilećkog jezera, 700 m iznad nivoa mora. Ulaz joj je širok oko 24 metra, a dubina do zadnjeg zida iznosi 15 metara.

## Rezultati istraživanja  
Crvena stijena je bila naseljena još u paleolitu, kao i kasnije, u doba mezolita, neolita (keramika Impresso, Danilske i Kakanjske kulture) i bronzanog doba. Najstariji kameni artefakti su stari oko 180.000 godina, a nalazi o postojanju pračovjeka preko 100.000 godina. Rezultati dobijeni u istraživanjima pokazali su postojanje 31 kulturnog sloja. Razna oruđa (diskovi, rezači, šiljci, strugači itd.) većinom su pravljena od kamena, a manje od kosti i roga. Naseljavanje ljudi teklo je u nekoliko etapa. Zajednice koje su nastanjivale Crvenu stijenu, su se bavile lovom i ribolovom, živjele polunomadskim životom i kretale su se u hordama. U najdubljim slojevima otkriveni su ostaci pećinskog medvjeda, ali ne i hominida.

## Također pogledajte 
* Komini
* Odmut (Crna Gora)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Arheološko nalazište Crvena Stijena na www.montenegro.travel
*G. Radović, Svjedočanstvo o postojanju praistorijskih kultura u Crnoj Gori

Kategorija:Arheološki lokaliteti u Crnoj Gori
Kategorija:Pećine u Crnoj Gori
Kategorija:Nikšić
Kategorija:Paleolit
Kategorija:Mezolit
Kategorija:Neolit
Kategorija:Bakarno doba
Jelen

[250px|thumb|Preparirani jelen iz [Lika|Like, Hrvatska]]
**Jelen** je preživar iz porodice *Cervidae*. Porodica obuhvata 45 vrsta, između ostalih obične jelene, srne, sobove i losove. Najupadljivije obilježje ove porodice su rogovi koje kod različitih vrsta ima vrlo različite oblike, i uglavnom ih imaju samo mužjaci. Rogovi su građeni od koštane supstance, i svake godine rastu iznova, za razliku od šupljorožaca kod kojih neprekidno rastu cijeli život.

Jeleni žive na svim kontinentima osim u Australiji i Antarktiku. U Africi živi samo crveni jelen.

Veličina jelena je od vrste do vrste vrlo različita: dužina tijela kreće im se od 0,7 pa do 2,9 metara, visina u ramenima od 30 do 190 centimetara, a težina od 7 do 800 kilograma. Najveća danas živuća vrsta je los, a najmanja južni pudu. Kod većine vrsta prisutan je spolni dimorfizam, što znači da su mužjaci znatno veći i teži od ženki.

## Vanjski linkovi 
* Jelen za ponos, 1. dio, RTS Sasvim prirodno - Zvanični kanal
* Jelen za ponos, 2. dio, RTS Sasvim prirodno - Zvanični kanal 
* Jeleni lopatari i mufloni na Pešteri, TV Sjenica

Kategorija:Papkari
Beli Manastir

mini|280px|Beli Manastir, drvored u Betonskoj ulici
**Beli Manastir** (mađ. *Pélmonostor*) je grad u Hrvatskoj, u Osječko-baranjskoj županiji.

## Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Beli Manastir.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, grad Beli Manastir je imao 10.068 stanovnika, od čega u samom Belom Manastiru 8.049.

### Grad Beli Manastir 
**Napomena**: *Nastao iz stare općine **Beli Manastir**. U 1880., 1890., 1921. i 1931. sadrži dio podataka za općine Petlovac i Popovac.*

### Beli Manastir (naseljeno mjesto) 
**Napomena**: *U 1991. smanjeno za dio područja naselja koji je pripojen naselju Šećerana te sadrži dio podataka za naselje Šećerana do 1981. Istovremeno smanjeno izdvajanjem dijela u samostalno naselje Sudaraž (općina Petlovac). Za to naselje sadrži podatke u 1880., 1890., 1921. i 1931.*

### Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Beli Manastir je imalo 10.146 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

## Galerija 

File:Ulaz u Beli Manastir.JPG|ulaz u Beli Manastir
File:Beli-Manastir-(20090301-02)-Nastavno-sportska-dvorana.jpg|nastavno-sportska dvorana
File:Betonska ulica-silos.jpg|silos u Betonskoj ulici
File:Željeznička stanica Beli Manastir - Железничка станица Бели Манастир - Pélmonostor vasútállomás.jpg|željeznička stanica

## Također pogledajte
* Spisak gradova u Hrvatskoj

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Gradovi u Hrvatskoj
Kategorija:Gradovi u Osječko-baranjskoj županiji
*
Vijak

thumb|300px|Različite vrste vijaka
**Vijak** ili **zavrtanj **(*šaraf*) jeste mašinski element koji ima cilindrično tijelo sa navojem i u većini slučajeva ima glavu koja služi da se pomoću odgovarajućeg alata vijak pritegne ili popusti.

Neki vijčani navoji su dizajnirani da se zavrću sa dopunskim navojem, poznatim kao *unutrašnji navoj*, obično u formi oblika oraha ili objekta koji ima unutrašnji navoj formiran unutra. Ostali vijčani navoji su dizajnirani da urežu spiralni utor u mehkom materijalu kada je vijak ubačen. Najčešća upotreba vijaka je držanje objekata zajedno i pozicioniranje objekata.

Vijak će skoro uvijek imati *glavu vijka*, (vijak za podešavanje je primjer vijka bez glave) koji ima posebno formiranu sekciju na kraju vijka koja dopušta da bude okrenut, ili *odvijen*. Opći alati za odvijanje za odvijanje vijaka su odvijači (šarafcigeri) i ključevi. Glava je obično veća od tijela vijka, što ne dopušta vijku da bude previše zavrnut od dužine navoja i da omogući *uležištenu površinu*. Ovo su izuzeci; naprimjer, čivije imaju imaju kupolastu glavu koja nije dizajnirana da bude zavrnuta/odvrnuta; podesivi vijci obično imaju manju glavu nego što je vanjski prečnik vijka; J-vijci imaju glavu oblika slova J koja nije dizajnirana za odvrtanje, nego obično tone u beton dopuštajući da se koristi kao sidro-vijak. Cilindrični dio vijka s donje strane glave do vrha je poznat kao *držač*; može biti u potpunosti ili djelomično s navojem. Udaljenost između svakog navoja se naziva "korak".

Većina vijaka je se zateže u smjeru kazaljke na satu, koji su nazvani kao *desni navoj*; Vijci sa lijevim navojima koriste se u izuzetnim slučajevima. Naprimjer, kada vijak treba biti predmet suprotnom momentu (koji će raditi na tome da se poništi desni navoj), vijak s lijevim navojem će biti odgovarajući izbor. Na lijevoj strani pedale bicikla ima lijevi navoj.

Općenitije, vijak može značiti bilo koji spiralni uređaj, kao što je stezaljka, mikrometar, brodski propeler ili Arhimedova vijčana pumpa za vodu.

## Također pogledajte 
* Odvijač

## Reference 
## Izvori 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Alati
Kategorija:Mašinstvo
Rade Uhlik

**Rade Uhlik** (1. februar 1899. - 12. juni 1991.) je bio bosanskohercegovački romolog, lingvista, humanista i akademik. Napisao je  desetine knjiga i članaka o Romima, romskoj kulturi i jeziku.

## Biografija
Uhlik je rođen u Sarajevu 1. februara 1899. Rođeno ime mu je Aladar, ali ga je kasnije promijenio u Rade. Mladost je proživio u Beču, Pešti i Beogradu, gdje je dostudirao germanistiku. Vrativši se u Bosnu, predavao je njemački jezik na gimnazijama u Prijedoru, Tuzli i Sarajevu. Neko vrijeme radio je kao kustos u Zemaljskom muzeju Bosne i Hercegovine. Njegova naučna djelatnost  odnosi se prije svega na sakupljanje romske usmene tradicije, na opisivanje romske kulture i raznih dijalekata romskog jezika na Balkanu. Uveo je termin *Gurbeti* za grupu Roma koja je nastavala prostore zapadnog i središnjeg Balkana; njihove jezične osobitosti razvrstao je u 4 grupe gurbetskog. Istraživao je ponajprije govore bosanskih Gurbeta, ali i drugih, te one Arlija, Burgijaša, Gopta itd. Skupio je i bogatu građu romske poezije, pripovijedaka i pošalica. Zbirku romskih pjesama u izvorniku *Romane đilja* objavio je 1937., potom u prevodu *Ciganska poezija *(1957., 1982), te* Ciganske priče* (1957). Izradio je tri romska rječnika: *Rječnik bosanskog romskog *(*Bosnian Romani Vocabulary,* u: *Journal of the Gypsy Lore Society,* 1942–43), *Srpskohrvatsko-ciganski rječnik *(*Romane alava,* 1947) i *Srpskohrvatsko-romsko-engleski rječnik *(*Romengo alavari,* 1983).

Sarađivao je s međunarodnim istraživačkim centrima koji se bave proučavanjem Balkana i romske problematike (kao što je *Gypsy Lore Society* iz Liverpoola). Bio je član Akademije nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine kao i  stručni konsultant u filmu Aleksandra Petrovića "Skupljači perja"

Umro je 12.  juna 1991. u Sarajevu.

## Bibliografija 
Uhlikovo književno dijelo je obimno i raznovrsno. Najpoznatija su mu djela: 
*"Romane gilja (Romske pjesme)", zbirka pjesama, Prijedor, 1937.
*"Bosnian Roman Vocubulary", Liverpool,1943.
*"Srpskohrvatsko-ciganski rečnik (Romane alava)", rječnik, Sarajevo, 1947. 
*"Prepozitivni i postpozitivni član u gurbetskom", knjiga, Sarajevo, 1951. 
*"Ciganizmi u šatrovačkom argou i u sličnim govorima", članak, Sarajevo, 1954.  
*"Ciganske priče", knjiga, 1957.
*"Kategorija imperativa u romskom jeziku",knjiga,Akademije nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine, 1974.
*"Zigeunerlieder", knjiga, Leipzig, 1977.
*"Ciganska poezija (R. Uhlik, Branko V. Radičević)", knjiga, Beograd, 1982.
*"Srpskohrvatsko-romsko-engleski rečnik (Romengo alavari)", rječnik, Sarajevo, 1983.
*"Jezik i kultura Roma", knjiga, Sarajevo, 1989.

## Reference 
## Također pogledajte 
* Romski jezik

Kategorija:Rođeni 1899.
Kategorija:Umrli 1991.
Kategorija:Romi
Kategorija:Jugoslavenski lingvisti
Kategorija:Članovi ANUBiH
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovački lingvisti
Antioksidans

**Antioksidans** je molekula koja ima sposobnost usporavanja i spriječavanja oksidacije drugih molekula. Oksidacijom dolazi do prenosa elektrona sa supstance na oksidirajuće sredstvo, pri čemu u živim ćelijama mogu nastati slobodni radikali. Oni uzrokuju lančane reakcije koje dovode do oštećenja ćelija. Antioksidansi imaju sposobnost zaustavljanja ovih reakcija, tako što uklanjaju međuproizvode ovih reakcija, odnosno inhibiraju ove reakcije tako što se sami oksidiraju. Ovo znači da su antioksidansi redukcijska sredstva, npr., tioli, polifenoli, askorbinska kiselina itd.

Iako su oksidativne reakcije neophodne za život, mogu uzrokovati i štetne efekte te zbog toga biljke i životinje imaju kompleksne sisteme koji se sastoje od više vrsta antioksidanasa i enzima. Niske koncentracije antioksidanasa uzrokuju oksidativno opterećenje koje može oštetiti ili ubiti ćelije. Oksidativno opterećenje može biti uzrok oboljenja kod čovjeka te se u farmakologiji intenzivno proučava utjecaj antioksidanasa na pojedina oboljenja.

## Reference 

Kategorija:Fiziologija
Kategorija:Procesne hemikalije
Kategorija:Antistarosne tvari
Kategorija:Redoks-reakcija
Žbun

[mini|desno|250px|Žbun *[Cytisus scoparius*.]]
**Žbun** ili **grm** je životni oblik drvenastih biljaka sa više stabala od kojih nijedno nije dominantno. Može se reći i da nemaju jasno izraženo stablo, već grananje počinje od same podloge. Žbun obično ne raste više od tri metra u visinu.

## Nastanak žbuna 
Drveće i brojne drvenaste vrste, iako među njima postoje velike razlike, mogu se grupisati u nekoliko osnovnih vrsta, životnih oblika:

### 1. Po formi 
* Drvo je drvenasta biljka na čijem se odraslom nadzemnom dijelu stablo, obično više od 5 m, a može se razlikovati nerazgranati dio (deblo) i krošnja. Deblo spaja osnovne organe ishrane, korijenje i lišće.
* Žbun, šib, grm ne dostiže visinu drveća i obično kod njega nema jednog središnjeg debla, jer iz korijena polazi više stabljika koje stvaraju krošnju od zemlje. Međutim, ponekad žbun ima oblik sličan drvetu (jedno deblo i podignutu krošnju), a drvo formu žbuna.

### 2. Po visini 
Prema visini, koju dostižu u normalnim uslovima, drveće se dijeli na tri grupe:
* drveće **I reda** – visoko drveće postiže visinu od preko 25 m;
* **II reda** – srednje drveće postiže visinu od 12 do 15 m i
* **III reda** – nisko drveće postiže visinu od 5 do 12 m.
* Ispod navedenih visina drvenaste vrste se kategorišu kao žbunje.

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Biljke
Kategorija:Morfologija biljaka
*
Dendrologija

**Dendrologija**, (grč. *dendron *– drvo i *logos *- govor, riječ, pojam) je nauka o drvenastim vrstama biljaka, drveća i žbunja. Ona izučava osobine, sistemsko mjesto i značaj pojedinih drvenastih vrsta. Dendrologija ima više pravaca istraživanja i razvoja: 

# Šumarska dendrologija - proučava domaće, samonikle (autohtone, indigene) i strane (alohtone, egzotične) vrste, koje su od značaja u produkciji drveta, za pošumljavanje, šumske kulture, plantaže i zaštitne pojaseve; 
# Hortikulturna dendrologija – izučava vrste koje nalaze primjenu pri ozelenjavanju naselja, parkova, vrtova, drvoreda i sl.; 
# Voćarska dendrologija se bavi drvenastim vrstama zastupljenim u voćnjacima.
Naše planeta Zemlja je bogata drvenastim biljkama. Smatra se da u Evropi ima oko 10.000 drvenastih vrsta. Mnoge od vrsta su unesene iz privrednih, ali i dekorativnih razloga.
Dobro poznavanje dendrologije je temelj mnogih šumskih disciplina, prije svega gajenja šuma, šumskih kultura i plantaža, kao i oplemenjivanja šumskog drveća. U svojim izučavanjima ona se oslanja na botaniku, pedologiju, klimatologiju i neke druge disipline.

## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20060126085743/http://www.cnr.vt.edu/dendro/

Kategorija:Dendrologija
Hortikultura

**Hortikultura**, lat. (hortus – vrt, bašča + kultura) vrtlarstvo; uzgoj biljaka potpomognut ljudskim znanjem i uticajem. Na taj način se uljepšava i oplemenjuje vlastiti životni ili radni prostor. To podrazumijeva projektovanje, izgradnju i održavanje zelenih površina  i ostalih prostora uz zahtjeve i pravila struke. Na osnovu pregleda terena (vrta, bašče ili zelenih površina) i analize uslova (klima i tlo), te razgovora sa stručnjakom, projektant daje idejno rješenje ili detaljan projekt sa planom sadnje i ponudu za uređenje. Projekat je osnova za hortikulturno uređenje. U njemu je prikazan detaljan prostorni razmještaj biljaka (plan sadnje) sa specifikacijom i količinom biljaka po vrstama i sortama. Kvalitetan projekat je osnova lijepog i funkcionalnog hortikulturnog uređenja. Bitan preduslov za lijep i funkcionalan izgled vrta i zelenih površina je njihovo stručno i kvalitetno održavanje.
## Također pogledajte 
* Bonsai
* Kompost

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Hortikultura
Dragoradi

**Dragoradi** su naseljeno mjesto u općini Ilijaš, Bosna i Hercegovina.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Ilijaš
Šumska kultura

desno|mini|Plantaža banana|265px**Šumska kultura** podrazumijeva sadnju biljaka. To podrazumijeva vještačko podizanje nasada za razliku od prirodnog gdje se biljke podižu uzgojem iz sjemena. Sadnja biljaka ima prednost, jer je neovisna od godine uroda drveća sjemenom, dobija se na godinama u razvoju i starosti kulture, koja je, usljed toga, otpornija prema različitim opasnostima. 

U nekim težim okolnostima, kao npr. pošumljavanje pješčanih površina, zakorovljenih površina ili predjela izloženih vjetru, uzgoj biljaka se može uspjeti samo sadnjom. Podmlađene površine i kulture, na kojima biljke već uspješno prirašćuju, mogu se popunjavati, takođe, samo sadnjom.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.tree-planter.com/
* https://web.archive.org/web/20120110115501/http://www.78days.ca/78_Days_Treeplanting/Welcome.html

Kategorija:Šumarstvo
Hidroksil radikal

[mini|Molekularna orbitala hidroksil radikala sa nesparenim [elektronom]]
**Hidroksil radikal** (**OH·**) je neutralna forma hidroksid iona. Hidroksil radikal je jako reaktivna i kratko živuća forma slobodnog radikala. Najveća količina hidroksil radikala nastaje pri raspadu hidro-peroksida (R-OOH) ili u atmosferi prilikom reakcije atomskog kisika sa vodom. Hidroksil radikal nastaje i pri djelovanju UV zračenja na vodik-peroksid, a također i pri Fenton reakciji.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Spojevi kisika
Kategorija:Spojevi vodika
Kategorija:Funkcionalne grupe
Kategorija:Alkoholi
Kategorija:Slobodni radikali
Radikal

;U nauci i matematici:
*Radikal (hemija) - molekula ili ion sa nesparenim elektronima i nepopunjenim valentnim orbitalama
;U politici:
*Politički radikalizam
Klimatologija

**Klimatologija**, grč. (klima + logos) je nauka o podneblju, klimi. Predmet joj je proučavanje klimatskih karakteristika raznih dijelova svijeta, njihova klasifikacija i rasprostranjenost.

Klimatologija se dijeli na:
# opštu (fizičku) klimatologiju i 
# klimatografiju.
 
**Opšta klimatologija** proučava fizičke osnove klime kao prosječnog stanja atmosfere. Klimatografija je prikaz klima pojedinih regija ili meteoroloških stanica. Savremena klimatologija je kompleksna nauka, jer osim pojedinačnih klimatskih elemenata istražuje i njihove međusobne odnose kako bi se došlo do što pouzdanijih podataka.

Sam izraz *klimatologija* je predmetom debate, pošto je nemoguće davati naučno zasnovanu prognozu klime. Predviđanje je jedan od temeljnih procesa neke prirodnonaučne discipline pa je, u tom kontekstu, pomenuti izraz zapravo oksimoron. Većina univerzitetskih odsjeka koji se primarno bave istraživanjem klime na Zemlji, koriste potpuniji naziv *paleoklimatologija*. Njime se naglašava nemogućnost predviđanja, odnosno a priori ograničenost svakog pokušaja proučavanja klime tek na historiju klime na Zemlji.

Klima na Zemlji jedna je od prisutnijih tema u javnosti tokom posljednjih decenija, najviše zahvaljujući tezi o Globalnom zatopljenju.

## Također pogledajte 
* Edmond Halley
* Meteorologija


Kategorija:Atmosferske nauke
Kategorija:Klimatske i meteorološke statistike
Kategorija:Okoliš
Plantaža

mini|200px|Plantaža jelki
**Plantaža**, (njem. *plantage* od lat. *planta* – biljka) velika poljoprivredna ili šumska površina na kojoj se uzgaja samo jedna poljoprivredna ili šumska kultura. U poljoprivredi su poznate su plantaže duhana, kafe, pamuka, šećerne trske, voćaka u poljoprivredi. U šumarstu su najpoznatije poznate plantaže topola, koja je brzorastuća vrsta drveta. Plantaže drveća, koje se u Sjedinjenim Državama često nazivaju farmama drveća, osnovane su za komercijalnu proizvodnju drveta ili proizvoda od drveća kao što su palmino ulje, kafa ili guma.

**Plantaže** su gazdinstva specijalizirana za gotovinske usjeve, obično uglavnom za sadnju jednog usjeva, s možda pomoćnim površinama za povrće za ishranu i tako dalje. Na plantažama, usredsređenim na plantažu, uzgajaju se usevi uključujući pamuk, kanabis, kafu, čaj, kakao, šećernu trsku, opijum, sisal, sjemenke uljarica, uljane palme, voće, kaučuk i šumsko drveće. Protekcionističke politike i prirodna komparativna prednost ponekad su doprinijele određivanju gdje se nalaze plantaže.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Trends in Round wood production
* Earth Repair Network Zalaže se za plantažno šumarstvo.
* "Pulping the South" Kritika industrijskih plantaža.
* NGO World Rainforest Movement

Kategorija:Poljoprivreda
Kategorija:Šumarstvo
Potočka zijalka

mini|desno|200px|Potočka zijalka, pogled na pećinu iz doline
**Potočka zijalka** je pećina koja se nalazi u Sloveniji, Karavankama, na nadmorskoj visini od 1700 m, na jugozapadnom dijelu planine Olševe, nad Logarskom dolinom. Danas je značajan arheološki i paleontološki lokalitet iz paleolitskog perioda (aurignacijena). Pećina je dužine 110 m, a širine 40 m.

## Arheološka iskopavanja 
Srečko Brodar, slovenski paleontolog, vršio je arheološko istraživanje koje je počelo 1928. godine i trajalo 8 godina. U kulturnim slojevima je ustanovljeno 40 životinjskih vrsta, od kojih je bilo najviše ostataka pećinskog medvjeda, u ulaznom dijelu pećine otkriveno je više od 300 kamenih artefakata (uglavnom su prisutni rezači i strugači) i 51 koštani šiljak. Nalazi se čuvaju u Pokrajinskom muzeju u Celju.

## Literatura 
* Praistorija Jugoslovenskih zemalja, 1, Sarajevo, 1979.

## Vanjski linkovi 
* Stalna postava

Kategorija:Arheološki lokaliteti u Sloveniji
Kategorija:Pećine u Sloveniji
Kategorija:Solčava
Papa Lav X

**Papa Lav X** (rođen kao '''Giovanni de' Medici'*, Firenca, 11. decembar 1475. - Rim, 1. decembar 1521.), papa od 1513. do svoje smrti.

Iako je ovaj učeni papa i humanista i pravi predstavnik renesanse u Evropi rastrganoj teološkim borbama, često je bio kritikovan kao nedorastao svojoj službi. Njegovi protivnici pripovjedaju da je svome bratu Julijanu 11. marta 1513. rekao; *„Budući da nam je Bog dao papstvo, uživajmo u njemu."*

Zbog nedostatka novaca prouzročenog ratovima s Francuskom i opširnim radovima oko izgradnje Bazilike svetog Petra, 31. marta 1515. bulom *Sacrosancti Salvatori et Redemptoris* Albertu Brandenburškom daje dozvolu sa kroz sljedeći osam godina može na svome biskupskom teritoriju dodjeljivati pomilovanja. Polovina novca tako stečenog trebala je biti predana papi.

Protiv prakse prodaje pomilovanja ustao je Jan Hus kao i Martin Luther, koji je 31. oktobra 1517, povodom dolaska Johanna Tetzela objesio svojih *„95 teza o pomilovanjima"* na vrata crkve u Wittenbergu.

15. juna 1520. Lav X je objavio bulu *Exsurge Domine* kojom je osudio neke od Lutherovih teza, te mu zaprijetio izbacivanjem iz Crkve ne povuče li ih za 60 dana. Luter se nije obazirao na taj poziv, a bulu je spalio na gradskom trgu.

3. januara 1521. papa je izbacio Martina Luthera bulom *Decet Romanu Pontefici''.

1. decembra iste godine papa Lav umire, te biva sahranjen u bazilici Sveta Marija nad Minervom.

Kategorija:Pape
Kategorija:Rođeni 1475.
Kategorija:Umrli 1521.
Petar Luković

**Petar Luković** (22. januar 1951. - 12. febaruar 2024.) bio je ugledni novinar i bivši rock kritičar.

## Biografija
Rođen je 21. januara 1951 u Kraljevu, SR Srbija, Jugoslavija. Karijeru je započeo 1976. kao novinar "Duge". Kao politički i rokenrol kritičar pisao je za mnoge jugoslovenske novine i časopise, kao što su "Džuboks", "Mladost", "Polet", "Nedelja", "Nedjeljna Dalmacija", "Politika", "Oslobođenje", "Vjesnik", "Rok 82", "Rok" i dr. Bio je glavni urednik časopisa "Tajne", koje se bave paranormalnim pojavama, i časopisa "Seks klub", prvog porno časopisa u Srbiji.

U periodu od 1991. do 1996. radio je za beogradski nedeljnik "Vreme", gdje je jedno vrijeme bio i zamjenik glavnog urednika. Od 1996. do 1998. godine pisao je za "Našu Borbu".

Za hrvatski satirični nedeljnik "Feral Tribune" piše od njegovog osnivanja 1984. Sarađuje sa časopisima "Reporter" iz Beograda, "Dani" iz Sarajeva i "Mladina" iz Ljubljane.

Nalazio na izbornoj listi LDP, Građanskog saveza Srbije, Socijaldemokratske unije, Lige socijaldemokrata Vojvodine za parlamentarne izbore 2007 i LDP-a na izborima 2008.

Bio je glavni i odgovorni urednik posjećenog regionalnog portala E-novine. Preminuo je 12. februara 2024. u Beogradu.

## Bibliografija
*"Bolja prošlost" (1989)

## Vanjski linkovi 
*Petar Luković u „Peščaniku“ (video): Kuvarice manje zbori da ti Kosovo ne zagori
*Petar Luković na predizbornoj tribini LDP u Gornjem Milanovcu, decembar 2006. (video)
*Zbirka Lukovićevih izjava za „Peščanik“
*E-novine 

## Reference
Kategorija:Biografije, Kraljevo
Kategorija:Srbijanski novinari
Kategorija:Rođeni 1951.
Kategorija:Umrli 2024.
Elektrolit

**Elektrolit** u hemiji je supstanca koja sadrži slobodne ione, koji čine supstancu elektroprovodljivom. Tipičan elektrolit je rastvor koji sadrži slobodne ione, a također su poznati i rastaljeni elektroliti (npr talina natrijum hlorida) i čvrsti elektoliti.

## Principi
Elektroliti su rastvori kiselina, baza ili soli. Rastvori nekih organskih spojeva i sintetičkih polimera, koji imaju funkcionalne grupe sa nabojem, mogu biti elektroliti. Pojavu provođenja električne struje kroz vodene rastvore i taline su proučavali Humphry Davy i Michael Faraday. Faraday je pretpostavio da se tek za vrijeme provođenja električne struje rastvorena ili rastaljena supstanca pretvara u električki nabijene čestice, te ih je nazvao ionima (grč. „oni koji putuju“), jer se kreću prema elektrodama. Kasnije je otkriveno da rastvori elektrolita provode i naizmjeničnu struju, pri čemu ne dolazi do elektrolize, što je značilo da ioni ne nastaju samo pri provođenju struje, već pri samom rastvaranju elektrolita.

### Jaki i slabi elektroliti
Elektroliti koji u vodenom rastvoru potpuno disociraju na ione imaju dobru provodljivost i nazivaju se jaki elektroliti. Jaki elektroliti sadrže stabilnu ionsku vezu. Elektroliti koji u vodenom rastvoru djelimično disociraju imaju slabu provodljivost i nazivaju se slabi elektroliti. Slabi elektroliti sadrže kovalentnu vezu sa parcijalnim ionskim karakterom, koja omogućava određeni stepen ionizacije u rastvoru.
Pojedini elektroliti imaju značajnu ulogu u fiziološkim procesima, npr. natrijum Na+, kalijum, K+, kalcijum Ca2+, magnezijum Mg2+, hlorid Cl-, hidrogen-fosfat HPO42- i hidrogen karbonat HCO3-.

## Također pogledajte
*Elektroliza
*Elektrolitička disocijacija

Kategorija:Elektrohemija
Kategorija:Testovi krvi
Kategorija:Testovi urina
Kategorija:Fizikalna hemija
Kategorija:Acido–bazna fiziologija
Stablo

mini|200px|Stablo sekvoje
**Stablo** je jedan od osnovnih organa drvenastih vrsta na kojem su lišće, pupoljci i plodovi. Razgranjavanjem uvećava površinu biljke i omogućuje povoljan položaj listova i cvjetova na njihovu funkciju. Ono se javlja kao posrednik između korijena i listova. Na njemu se mogu razlikovati, prije svega deblo, koje na izvjesnoj visini nosi krošnju. Prelaz korijena u deblo naziva se žilište. U krošnji su grane, ogranci, izbojci, pupoljci, lišće, izbojci, cvjetovi i plodovi.

Kod nekih vrsta deblo se može pratiti u krošnji do vrha stabla (smrča, bor), a kod drugih se deblo gubi u razgranatoj krošnji (lipa, grab).

Svjetlost znatno utječe na stablo. Piramidalni oblici rasporeda visina stabala je čest i javlja se kod velikog broja vrsta. Tako se biljke štite od intenzivnog isparavanja, jer su grane priljubljene uz deblo koje su živi plašt koji direktnu Sunčevu svjetlost pretavara u difuznu i umanjuje isparavanje.

U visokim planinskim predjelima, kao i na dalekom sjeveru, krošnje su svojim oblikom adaptirane pritiskom snijega. Ona je u tim predjelima pretežno uska. Grane su kratke, tanke i savitljive tako da se snijeg slabije zadržava i biljke se tako štite od njega.

Koa što su krošnja i deblo karakteristični za pojedine vrste, tako je i s korom. Vanjski dio je grub i naziva se mrtva kora. Ona štiti unutrašnji dio kore od vanjskih utjecaja. Kora se razlikuje po reljefu, boji, debljini, glatkoći.

Kora je prepoznatljiv i uočljiv dio stabla te njena karakteristika određuje ime vrsti drveta.

## Također pogledajte
*Podzemno stablo

Kategorija:Dendrologija
Kategorija:Botanika
Areal

**Areal** je teritorija na kojoj je rasprostranjena neka biljna ili životinjska vrsta. Svaka biljna vrsta nalazi se na zemljinoj površini obično u velikom broju individua što se može nazvati i njeno nalazište. Pojam nalazišta – areala – treba razlikovati od pojma staništa. Npr. neke vrste drveća imaju areal u gotovo cijeloj Evropi, ali se javljaju najčešće na određenim staništima koja odgovaraju tim vrstama. Svaka vrsta se javlja samo u granicama svoga areala i u njemu naseljava prvenstveno svoja odgovarajuća staništa.
* klimatski – vrsta se ne javlja van svog areala, jer joj npr. temperatura ili valžnost ne odgovara
*mehanički - mora i planinski vijenci koji mehanički sprječavaju raznošenje sjemenki i razmnožavanje
* biotički – konkurencija drugih biljnih vrsta vitalnijih i prilagodljivijih na neki prostor ili biljnu zajednicu ili odsustvo nekih životinja insekata neophodnih za razmnožavanje i oprašivanje cvjetova
* historijski – raniji raspored kompna i mora, promjena klime
* ljudski - sječa i uništavanje šuma

Treba naglasiti da je čovjek, i pored niza svjesnih i nesvjesnih grešaka u očuvanju prirode, puno učinio na proširenju areala za veliki broj kultura, šumskih i dekorativnih vrsta.

## Također pogledati 
* Kosmopolitsko rasprostranjenje
* Endem
* Biogeografsko carstvo

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Ekologija
Kategorija:Dendrologija
Kategorija:Biogeografija
Formula 1 – sezona 2006.

**F1 2006. sezona** je 57. po redu. Prva utrka je u Bahrein 12. mart 2006, a posljednja utrka je u Brazil 22. oktobar 2006. Titulu brani Fernando Alonso i Renault. U 2006. sezoni nalaze se 4 nova ekipe i 6 nova vozači.

## Ekipe i vozači 
## Utrke 
## Konačni poredak 
### Sistem bodovanja
### Vozači 
|valign="top"|

**Boldu**&nbsp;- Najbolju Startnu Poziciju
*Italicu*&nbsp;- Najbrži Krug Utrke
|}

### Konstruktori 
|valign="top"|

**Boldu**&nbsp;- Najbolju Startnu Poziciju
*Italicu*&nbsp;- Najbrži Krug Utrke
|}

## Vanjski linkovi 
* formula1.com – Poredak vozača službeni 2006 
* formula1.com – Poredak konstruktora službeni 2006 
* sezona 2006. na statsf1.com
* * Zvanična stranica Formule 1*
* *Zvanična stranica FIA-e*
* *Formula 1 na espnf1.com*
* *Formula 1 na autosport.com*
* *Formula 1 na planetf1.com*

2006
Kategorija:2006. u Formuli 1
Kategorija:Formula 1 – sezona 2006.
UEFA Evropska liga 2009/2010 - nokaut faza

Finalna runda Evropske lige u sezoni 2009/10.  počinje 18. februara, a završava se finalnom utakmicom 12. maja 2010. godine, na stadionu HSH Nordbank Arena u Hamburgu. U finalnoj rundi učestvuje osam pobjednika grupa i osam drugoplasiranih timova iz grupne faze  Evropske lige i osam trećeplasiranih timova iz grupne faze Lige prvaka.

### Kvalifikovani timovi 
#### Evropska liga 
#### Liga prvaka 
## Utakmice 
### Šesnaestina finala 
### Osmina finala 
Utakmice osmine finala igrale su se 11. i 18. marta 2010. godine.

### Četvrtfinale 
Utakmice četvrtfinala igraju se 1. i 8. aprila 2010. godine.

### Polufinale
Utakmice polufinala igraju se 22. i 29. aprila 2010. godine.

## Finalna utakmica 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* web stranica UEFA o UEFA Evropska ligi 

Kategorija:UEFA Evropska liga 2009/10.
Aleksander Cepuš

**Aleksander Cepuš** (rođen 10. oktobra 1967) slovenski je gitarist, basist i kompozitor. Upotrebljava imena **Vikingvin** (blues rock), **Actooon** i **Actoool** (avantgardna muzika).

## Muzička karijera 
Njegov muzički stil je art rock. 2007. i 2008. godine zagrebačka nezavisna diskografska kuća Slušaj najglasnije! (Listen Loudest!), objavila mu je 20 albuma. Na albumu *Fretlessguitarland* svirao je gitaru bez pragova. Tokom cijele karijere bas-gitara bez pragova mu je bila prvi i najjači instrument od 1984. godine, pa nadalje. U Sloveniji je kao basist svirao u poznatim rock grupama (Don Mentony Band, Requiem), a kao tekstopisac sarađivao je s najvećim imenima rock muzike (Šank rock, The Drinkers). 1999. godine snimio je album Cemeteryland, koji je danas poznat kao pionirski album Atonal Fretless Doom muzike. U Americi je jako dobro primljen na kultnim radio stanicama. U posljednje vrijeme (2009. godina) komponuje muziku i za pozorište – Pravljično srce (autor Philip Ridley, režiser Miha Alujevič), komad, u kome glumi jedna najboljih slovenskih glumica Barbara Vidovič.

## Priznanja u Hrvatskoj 
Hrvatska muzička internet stranica *terapija.com*, album *Fretlessguitarland* stavila je na 5. mjesto spiska najboljih albuma 2007. godine, u kategoriji *Regija bivših republika nekadašnje Jugoslavije*. Njegov album *Rehab Group/Funkyguitarland* također se nalazi na tom spisku, i to na 19. mjestu.

## Diskografija 
* Acton (1994/1996/2006)
* Atonal Progress - Tetragram (1999)
* Cemeteryland (1999)
* Presnojedi Blues (2000)
* Garsonjera Šansonjera (2006)
* 1967 (1992)
* Totenbuch (2000)
* Fretlessguitarland (2007)
* Cemeteryland 2 (2007)
* Funkyguitarland (2007)
* Celje (2007)
* Prošlo je 30 godina (2008)
* Actooon & G.B.HAŠ (2008)
* Willy Vodka 0,6 44% i tvornica čokolade za šečeraše (2008)
* Kat (2008)
* Ovulation (2008)
* Uh (2008)
* Pip Strip (2008)
* Grah Greh (2008)
* Surf Menstruation Surfers (2008)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://doomstonercommunity.blogspot.com/2009/06/actooon.html
* Terapija.net topliste za 2007. godinu
* Recenzija KZSU Stanford California
* Radio WFMU New Jersey
* Radio WZRD Chicago

Kategorija:Slovenski muzičari
Kategorija:Slovenski kompozitori
Kategorija:Gitaristi
Kategorija:Basisti
Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Biografije, Celje
Zimzelene biljke

mini|desno|190px|Četinar - Pančićeva omorika
**Zimzelene biljke** predstavljaju dominantno šumski biom rasprostranjen po cijeloj Zemlji uglavnom u primorskim i priobalnim pojasevima, ali i u kontinentalnim dijelovima u uslovima umjerene klime sa hladnim zimskim periodom i toplim ljetom.

Zimzeleno lišće ovih biljaka traje dvije, četiri (lovor) ili šest do deset godina (tisa). U ovu vrstu spada i najveći broj četinara, s tim da postoje izuzeci kao što je npr. ariš; ali također i određeni broj drugih biljaka.

## Zimzelene šume 
Geografski, biom četinarskih šuma umjerenih predjela ograničen je na sjevernu Zemljinu poluloptu — na priobalne predjele sa blagom klimom i na planinske oblasti. Najzastupljenije vrste drveća su borovi, jele, smrče, kedrovi, čempresi, duglazije, tisa.

Većina šumskih (klimazonalnih) ekosistema u ovom biomu sačinjena je od zimzelenog četinarskog drveća, ponekad pomiješanog sa širokolisnim zimzelenim vrstama. Spratovnost šume je nedovoljno izražena. Gustina krošnje kod četinara, kao i kod zimzelenih lišćara, uglavnom je srazmjerna trajnosti lista. Zato je krošnja sjenovite tise daleko gušća i bogatija lišćem.

## Također pogledajte 
* Listopadne biljke

## Reference
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20120503204103/http://everwrite.com/evergreen-content/
* http://www.falw.vu.nl/nl/Images/Aerts1995_tcm19-94783.pdf

Kategorija:Botanika
Kategorija:Dendrologija
Lignit

[mini|[Rudnik lignita]]
**Lignit** ili **smeđi ugalj** je gorivo koje se po osobinama nalazi između treseta i uglja. Smatra se ugljem niže klase, a njegova nalazišta su u Rusiji, SAD, Australiji i mnogim evropskim zemljama. Koristi se većinom kao gorivo u termoelektranama.

## Osobine
Lignit je smeđe-crne boje i ima sadržaj ugljika oko 25 - 35%. Sadržaj vlage je dosta visok i može biti do 45%. sadržaj pepela je od 6 - 19%. Kalorična vrijednost lignita se kreće od 10 - 20 MJ/kg u odnosu na vlažnu materiju, bez mineralnih materija. Lignit ima visok sadržaj isparljivih materija, zbog čega se lakše prevodi u gasovite i tečne produkte, u poređenju sa ugljevima više klase. Visok sadržaj vlage i sklonost prema spontanom samozapaljenju može prouzrokovati probleme pri transportu i skladištenju.

## Reference 
Kategorija:Ugalj
Izbojak

**Izbojak** drveta se razvija svake godine iz vršnog ili bočnih pupoljaka na grančicama. On na sebi nosi pupoljke, lišće, ponekada cvjetove i plodove. Prvi izbojak jedne biljke je onaj koji izrasta iz klice. U zavisnosti od dužine koju postižu, izbojci se dijele na dugoraste i kratkoraste.
 
* Kratkorasti izrastu godišnje samo nekoliko mm i nose listove i cvjetove i obično na vrhu izbojka vršni pupoljak. Iz ovoga iduće godine izrasta novi kratkorast, odnosno prethodni produžava svoj rast za koji mm, ali može izrasti i dugorast. To znači da se na drveću može naći i takav izbojak koji je više godina rastao kao kratkorast, a onda kao dugorast.
* Dugorasti u krošnji imaju ulogu da je prošire u horizontalnom i vertikalnom pravcu. Time drvo dobija veću površinu za korištenje sunčeve svjetlosti i atmosfere. Izbojci daju iz svojih pupoljak nove izbojke. Ovo grananje kod nekih vrsta je pravilno, a kod nekih nepravilno.

Debljina izbojaka drveća prilagođena je uslovima opterećenja, kao što su lišće i snijeg. Viseći izbojci kod nekih vrsta (breza, žalosna vrba) su obično tanki i kod njih je potrebna otpornost samo na vuču – istezanje.

Kategorija:Dendrologija
Izdanak

**Izdanak** na drvetu, za razliku od izbojaka, nastaju iz pupoljka koji se javljaju van vegetacione kupe, odnosno na stablu, granama ili korjenju. Ovakvi pupoljci i izdanci nastali iz njih nazivaju se adventivni (lat. adventicius – slučajni pridošlica). Kod drvenastih vrsta adventivni pupoljci i izdanci po pravilu javljaju se na mjestima sječe ili ozljede – na ranama. Ovi pupovi se javljaju i na posječenom panju stabla ili ozlijeđenom korjenu. Kod nekih drvenastih vrsta javljaju se izdanci iz korjena kada on nije ni ozlijeđen (toplola, bagrem, jasika).

Adventivnim izdancima iz panja ili posječene grane često se pridružuju i izdanci porijeklom od tzv. uspavanih pupoljaka, nastalih ponekada 100 godina ranije.

Izdanačka sposobnost pojedinih vrsta je veoma važna biološka osobina i koristi se kod tzv. izdanačkih (niskih) šuma, koje se obnavljaju ovim vegetativnim putem.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Dendrologija
Listopadne biljke

mini|desno|325px|Jesenje boje
**Listopadne biljke** su sve vrste biljaka koje gube svoje listove pred nastupajući nepovoljni period, bez obzira da li se radi o zimi ili sušnom periodu, što zavisi od podneblja koje ta vrsta nastanjuje. Najprije njihovi listovi mijenjaju boju iz zelene u najčešće žutu, crvenkastu ili mrku, što se dešava zbog povlačenja pigmenta hlorofila iz listova. U samoj lisnoj osnovi stvara se tkivo za odvajanje koje sprečava dalji dotok vode i korisnih supstanci u list, pa se on suši i otpada. Na tom mjestu na stablu ostaje lisni ožiljak .

Zbacivanje lišća je višestruko značajno za biljke, jer one tada ne vrše proces transpiracije i na taj način ne gube vodu koju bi inače teško usvajale zbog fizičke ili fiziološke suše. Također, tokom zime, lišće bi se smrzlo, a i grane sa lišćem bi trpjele veći pritisak snijega. Postoji i pretpostavka da se na taj način biljke oslobađaju i štetnih produkata metabolizma koji su se nakupili u listu .

Listopadno lišće je mnogo češće od zimzelenog. Rasprostranjeno je po cijeloj Zemlji, ali se može reći da je mnogo manje na njenim sjevernim dijelovima i u visokim planinama. Stabla ovih vrsta su veoma bogata lišćem, koje svake godine opada i stvara velike naslage. Razgradnjom lišća nastaju korisne organske materije potrebne za obogaćivanje tla za ishranu biljaka. Kiselost tla u liščarskim područjima je veoma često neutralna, što je veoma pogodno za rast i razvoj mnogih prizemnih vrsta i zeljastog bilja.

## Primjeri 
Listopadne biljke su na primjer divlji kesten, breza, hrast, bukva, lipa, topola, platan i mnoge druge.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://books.google.ba/books?id=Pqgtn89ad-wC&pg=PT9&lpg=PT9&dq=deciduous+tending+to+fall+off&hl=en#v=onepage&q=deciduous%20tending%20to%20fall%20off&f=false
* https://books.google.ba/books?id=0_3XqlcKPpwC&pg=PA725&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false
* https://web.archive.org/web/20141028000642/http://www.botany.uwc.ac.za/ecotree/leaves/decidu.htm
* https://web.archive.org/web/20131127002246/http://warnell.forestry.uga.edu/service/library/for99-025/for99-025.pdf

Kategorija:Dendrologija
T-70

**T-70** je bio Sovjetski tenk koji se proizvodio tokom 1942. i 1943. godine

## Nastanak 
Bez obzira na kratkoročni uspjeh postignut od tenka T-60 vojsci su bile veoma jasne njegove slabosti. Zbog toga se 1942. godine pokreće proizvodnja novog tenka po imenu T-70 koji je trebao biti poboljšana verzija neuspješnog T-50 i svog djelimično uspješnog prethodnika. Pravi razlog nastanka T-60 i ovog tenka se prije svega nalazi u ratnoj upotrebi malih tvornica koje nisu bile u stanju proizvoditi dijelove za tenk T-34 ili KV-1.

## Oprema i mogućnosti upotrebe 
U odnosu na svog prethodnika oklop ovog tenka je gotovo dupliran na 60&nbsp;mm što mu je pri ratnoj upotrebi dalo veću izdržljivost na protivničke projektile. S druge strane proizvodnja novog tenka s topom od samo 45&nbsp;mm tokom 1942. godine je bilo nedovoljno za bilo koju ozbiljniju upotrebu što je drastično skratilo proizvodni period T-70. Za samo godinu dana od izlaska ovog tenka s proizvodne trake dolazi do uredbe o pokretanju njegovog nasljednika koji će nositi ime T-80 lahki tenk .

Mogućnost protivpješadijske upotrebe ovog tenka je bila razmatrana i odbačena sa zaključkom da je za to bolja motorozovana artiljerija zbog čega u oktobru 1943. godine dolazi do prestanka njegove proizvodnje nakon nešto više od 8.000 proizvedenih primjeraka.

Jedini efikasan ratni posao za proizvedene primjerke ovog tenka su bili izviđački poslovi da bi se s vremenom i od njih odustalo zbog dostave izviđačkih američkih vozila.

## Također pogledajte 
* KV-2
* KV-85
* T-26
* T-44
* T-50
* T-55
* T-60

## Reference
Kategorija:Sovjetski tenkovi u Drugom svjetskom ratu
T-60

**T-60** je bio sovjetski tenk koji se proizvodio između 1941.  i 1943. godine.

## Nastanak 
Način stvaranja ovog tenka je jedinstven u drugom svjetskom ratu, a možda i u cijeloj tenkovskoj historiji. Fabrika tenkova u Moskvi je bila dobila naređenje da počne proizvoditi tenk T-50 , ali tamošnji rukovodeći kadar je, ubrzo nakon što su ugledali projekat zaključio da je nemoguće proizvesti takvo nešto u njihovoj maloj fabrici. S velikom dozom sulude hrabrosti tamošnji glavni dizajner zajedno s odgovornom vojnom osobom je poslao pismo Staljinu o nemogućnosti ispunjenja zadane zadaće i prijedlogu gradnje novog tenka kojeg su oni dizajnirali u roku od samo dvije sedmice. Razmotrivši prijedlog novog tenka Staljin  i vrhovni štab Crvene armije daju dozvolu za početak gradnje tenka koji dobija ime T-60.

## Ratna upotreba 
Nakon katastrofalnih gubitaka tokom 1941.  godine ovaj tenk je bio bez obzira na svoje neupitne nedostatke s oduševljenjem dočekan na frontu za popunjavanje borbenih linija do trenutka pojave dovoljnog broja tenkova T-34. Realno govoreći snaga ovog tenka je bila nedovoljna za ozbiljnije zadatke tako da je on u trenutku vatrenog krštenja bio ravnopravan samo s tenkom Panzer II . Neke minimalne izglede T-60 je još imao i protiv jačih tenkova Panzer III  i Panzer IV , ali zasluga za to je pripadala prije svega oklopu, a ne naoružanju.

Stvarno zamišljena namjena ovog tenka su bile amfibijske operacije u čemu je trebao naslijediti T-38 . Kako takvih operacija, izvedenih od strane Crvene armije, do 1943. godine praktički nije niti bilo T-60 nije nikada bio realno testiran.

## Oprema 
Važnost data ovom tenku tokom 1941. godine se najbolje vidi na osnovu motora koji su u njega ugrađeni. Po Staljinovom naređenju u T-60 su bili ugrađeni svi motori do kojih je tvornica mogla doći, tako da su se tu našli motori od klasičnog sovjetskog, preko američkih fordovih primjeraka do običnih automobilskih motora. Na kraju se dešavalo da tenkovi u jednoj diviziji ne mogu zajedno jurišati, radi različite snage pogona koji ih je pokretao različitom brzinom.

U tenk je bio ugrađen brzi avionski top od 20&nbsp;mm, što je u trenutku proizvodnje predstavljao njegov glavni problem. S druge strane njegov nagnuti oklop od 20&nbsp;mm je kasnije povećan na 35&nbsp;mm što ga je 1941. godine činilo boljim od sličnih protivničkih borbenih vozila, ali to već 1942. postaje nedovoljno.

Sveukupno je bilo proizvedeno više od 6000 primjeraka ovog tenka koji se prestaje proizvoditi početkom 1943. godine, kada ga i na posljednjoj tvorničkoj liniji mijenja T-70.

## Također pogledajte 
* KV-2
* KV-85
* T-26
* T-44
* T-50
* T-55
* T-70

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Sovjetski tenkovi u Drugom svjetskom ratu
T-44

**T-44** je bio Sovjetski tenk koji je ušao u proizvodnju tokom posljednje godine drugog svjetskog rata 

### Nastanak 
Još prije izbijanja Drugog svjetskog rata po prvi put se pojavljuje tenkovski projekt koji treba naslijediti T-34. Zbog katastrofalnog početka sukoba te potrebe za ubrzanom proizvodnjom trenutno dovršenih modela tenkova projekt kasnijeg imena **T-44** je bio obustavljen do boljih dana. Ti dani napokon nastupaju poslije bitke kod Kurska kada dolazi do oslobađanja dijela Ukrajine u kojem započinje proizvodnja prvih primjeraka ovog tenka.

Iako je bilo proizvedeno 150 primjeraka do kraja rata **T-44** niti jedan od njih nije upotrijebljen u borbama pošto su komandanti više preferirali stari pouzdani T-34 , od ove "novotarije".

### Oprema 
**T-44** je u stvarnosti bio međugeneracijski tenk između ratno popularnog T-34  i budućeg svjetski najmasovnije građenog tenka T-55 . Kao takav tenk on je u sebi imao određene osobine oba navedena tenka.  Gusjenice su bile preuzete od T-34, ali je sam sistem kretanja bio od ranih modela T-55. Slično tome kupola je bila preuzeta od prethodnika, dok je motor bio preuzet od nasljednika.

Oklop **T-44** je bio debeo 120 mm, dok je veličina topa zavisila od verzije tenka i kretala se između 85 i 122 mm.

Nakon proizvedenih 1.800 primjeraka **T-44** 1947. godine se donosi odluka o  obustavi proizvodnje kako bi se oslobodili industrijski kapaciteti za gradnju T-55 .

## Također pogledajte 
* KV-2
* KV-85
* T-26
* T-50
* T-55
* T-60
* T-70

Kategorija:Sovjetski tenkovi u Drugom svjetskom ratu