open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alfred Jodl

**Alfred Josef Ferdinand Jodl** bio je vođa njemačkih operativnih snaga. Tokom Drugog svjetskog rata bio je šef Operativnog odjela oružanih snaga (njem. *Oberkommando der Wehrmacht, OKW*), te podređeni Wilhelmu Keitelu. Jodl je bio jedan od genijalaca ratne taktike i filozofije. Zajedno s Keitelom izmislio je tzv. *Taktiku Jodl-Keitel*, o kojoj i u današnje vrijeme predaju u kasarnama.

## Biografija 
Rođen je u Würzburgu. Obrazovao se u školi za kadete u Münchenu, a diplomirao je 1910. Odmah potom se pridružio bavarskoj vojsci kao artiljerijski oficir. Tokom Prvog svjetskog rata služio je kao artiljerijski oficir na Zapadnoj fronti od 1914. do 1916. godine, gdje je dvaput bio ranjen. Potom su ga preselili na Istočnu frontu, ali samo jednu godinu (1917.). Poslije rata je ostao u oružanim snagama i pridružio se Versajskim mirovnim ugovorima ograničenoj vojsci.

U vezu s Adolfom Hitlerom došao je vrlo rano (1923). Promoviran je 1935. u šefa Odjela nacionalne odbrane (*Abteilung Landesverteidigung im Oberkommando der Wehrmacht - OKW*). Od oktobra 1938. do augusta 1939. (tokom Anschlussa) dodijeljena mu je 44. divizija, a on je imao ulogu zapovjednika artiljerije (*Artilleriekommandeur*). Od jeseni 1939. pa do kraja rata djelovao je kao šef operacijskog odjela (*Chef des Wehrmachtsführungsstabes*). Jodl je bio glavna ličnost u njemačkim vojnim operacijama od tada pa nadalje zbog korisnih i stručnih savjeta davanih Hitleru. Još jednom je ranjen tokom rata.

Na kraju Drugog svjetskog rata, *generaloberst* Jodl potpisao je bezuvjetnu predaju, tačnije, 7. maja 1945. u Reimsu.

## Suđenje 
Poslije potpisivanja predaje uhapšen je i prebačen u Flensburg, kamp ratnih zarobljenika. Kasnije je proslijeđen nirnberškom sudu. Osuđen je za:
*izvršavanje djela protiv mira i izazivanje rata
*planiranje i pokretanje agresije
*ratna zlodjela.

Glavni sudija, Francuz Henri Donnedieu de Vabres žestoko je protestirao protiv Jodlove osude, navodeći kako *ne bi bilo pošteno prema profesionalnom vojniku da ga se osudi zbog sklonosti nacizmu.*

Osuđen je po svim tačkama optužnice, te osuđen na smrt vješanjem, iako je predao molbu sudu da ga smakne streljački vod. Posljednje riječi bile su mu:

::*Pozdravljam te, moja Njemačko!*

Posmrtni ostaci kremirani su i bačeni u nepoznatu rijeku. Posthumno je 28. februara 1953. oslobođen krivnji od strane njemačkog suda, navodeći De Vabresovu izjavu, koji se sam zalagao za njegovo oslobađanje.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Nacizam
Kategorija:Članovi NSDAP-a
Kategorija:Ratni zločinci u Drugom svjetskom ratu
Kategorija:Biografije, Würzburg
Kategorija:Rođeni 1890.
Kategorija:Umrli 1946.
Paul Auster

**Paul Auster** (Pol Oster) bio je američki književnik.

## Biografija 
Nakon studija na Univerzitetu Columbia, četiri godine živi u Parizu, Francuska. Nakon toga, godine 1947., vraća se u New York, te objavljuje pjesme, romane, eseje, a paralelno se bavi i prevođenjem sa francuskog jezika. Današnja kritika ga smatra najboljim u novijoj generaciji američkih pisaca. Okušao se i kao filmski scenarista ("Dim"), ali i kao reditelj. Živi u Brooklynu, New York.

## Djela 
* " Knjiga iluzija", roman
* "Mjesečeva palata", roman
* "Muzika šanse", roman
* "Njujorška trilogija", roman
* "Leviatan", roman
* "U zemlji posljednjih stvari", roman
* "Mr. Vertigo", roman
* "Izum samoće", roman
* "Proročka noć", roman
* "Iščeznuća", poezija
* "Umjetnost gladi", eseji

## Nagrade 
* Prix France-Culture de Litterature Etrangere za "Njujoršku trilogiju" (1988)
* Nagrada Morton Dauwen Zabel

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

* 
* 
* 
* 'Tragač', intervju sa *The Guardian* u maju 1999.
* 
* 'Intervju sa Paulom Austerom', intervju sa *3:AM Magazine* u novembru 2001.
* 'Dem old Bush blues', intervju sa *The Times* u aprilu 2004.
* , intervju u *Oxonian Review* u junu 2004.
* 'Paul Auster i Siri Hustvedt u razgovoru' na književnom seminaru Key West u septembru 2007. (audio)
* George Dunford intervjuiše Paula Austera, intervju za *Cordite Poetry Review* u augustu 2008.
* Intervju: Paul Auster o svom najnovijem romanu, Čovjek u tami - Zvuk grada - Village Voice 'Intervju: Paul Auster o svom najnovijem romanu, *Čovjek u tami*', intervju sa *Village Voice* u septembru 2008.
* Intervju sa Austerom, u kojem razgovara o *Čovjek u tami* sa Georgeom Millerom u novembru 2008. (audio)
* 'Mehanika stvarnosti', diskusija između Paula Austera i učenika u januaru 2009. (uključuje audio)
* Evaluacija karijere Austera i njegovih novih memoara u Open Letters Monthly
* *Želim da vam ispričam priču* članak Austera u *The Guardianu*, 6. novembra 2006. Podnaslov glasi: "jedan od najvećih američkih živih romanopisaca tvrdi da je fikcija 'veličanstveno beskorisna', ali čin "stvaranja i zadovoljstvo čitanja su neuporedive ljudske radosti u kojima bismo trebali uživati"
* Paul Auster: Biografija, odlomci, intervjui i članci u arhivi Praškog festivala pisaca
* 'Dossier – ''The Brooklyn Follies'*, zbirka eseja o Paul Austerovom djelu *The Brooklyn Follies'* (engleski i francuski), o *La Clé des Langues''
* 
* Kako sam postao pisac. Intervju sa Paulom Austerom, 2015. Video snimka Louisiana Channel
* Bookworm  Intervjui (Audio) sa Michaelom Silverblattom: januar 1993., oktobar 1999., decembar 2002.
* Sauli Niinistö i Paul Auster. Intervju koji je 2017. godine vodio predsjednik Finske. Yleisradio.
* Pronalaženje pomoći za dokumente National Story Project na Univerzitetu Columbia. Biblioteka rijetkih knjiga i rukopisa.
* 

Kategorija:Rođeni 1947.
Kategorija:Umrli 2024.
Kategorija:Biografije, Newark (New Jersey)
Kategorija:Američki pisci
Demografija Sokoca

Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Sokolac imala je 14.883 stanovnika, raspoređenih u 88 naselja.

## Nacionalni sastav 
### Popis 1991. 
ukupno: 14.883

* Srbi - 10.195 (68,50%) 
* Muslimani - 4.493 (30,18%) 
* Hrvati - 19 (0,12%) 
* Jugoslaveni - 83 (0,55%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 93 (0,62%)
 
### Popis 1981. 
ukupno: 15.281

* Srbi - 9.743 (63,75%) 
* Muslimani - 4.817 (31,52%) 
* Hrvati - 57 (0,37%) 
* Jugoslaveni - 477 (3,12%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 187 (1,22%)
 
### Popis 1971. 
ukupno: 17.053

* Srbi - 11.006 (64,53%) 
* Muslimani - 5.790 (33,95%) 
* Hrvati - 128 (0,75%) 
* Jugoslaveni - 23 (0,13%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 106 (0,62%)

## Nacionalni sastav po naseljenim mjestima, 1991. 
### apsolutna etnička većina 
### relativna etnička većina 
## Napomene 
S
Kategorija:Sokolac
BMW E24

desno|250p|mini|1989 BMW E24
**BMW E24** je automobilska platforma, korištena kao osnov u izgradnji BMW-ove serije 6, koju je Njemačka kompanija BMW proizvodila u periodu 1976-1989. Nasljednik je bio model serije 8, da bi se serija 6 ponovo pojavila 2004, sa BMW E63 platformom.

Model E24, je proizveden 1976. kao zamjena za modele **3.0CS** i **3.0CSi** (E9) . U početku je karoseriju izrađivala firma Karmann, da bi s vremenom izradu preselili u BMW. Modeli su bili prepoznatljivi po prednjem dijelu nazvanom *Ajkulin nos*.

## Karakteristike 
Najjači model je bio M635 Csi, u verziji (1984-1989) sa motorom od 3453 ccm, 6 cilindara i 24 ventila, 210 kW (286 KS) pri 6500 obr/min, i maksimalnim obrtnim momentom od 340 Nm pri 4500 obr/min. Ubrzanje 0-100 km/h za 6,4 s i maksimalnom brzinom od 255 km/h. 

### Mjere 
*dužina – 4755-4815 mm
*širina – 1725-1740 mm
*visina – 1353-1365 mm
*težina – oko 1500 kg

## Ukupna produkcija 
## Vanjski linkovi 
*Sharknose (akulin nos)

Kategorija:BMW automobili
Spisak naseljenih mjesta u općini Sokolac

## Opći podaci 
**Sokolac** je naselje i općina u Bosni i Hercegovini. Naseljena mjesta u općini Sokolac, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 96) su:

## B 
* Baltići
* Bandin Odžak
* Banja Lučica
* Barnik
* Bećari
* Bereg
* Bijela Voda
* Bjelasovići
* Bjelosavljevići
* Borovac
* Brejakovići
* Bukovik

## C 
* Cvrčići

## Č 
* Čavarine
* Čitluci

## D 
* Donje Babine
* Donje Gire
* Donji Drapnići
* Donji Kalimanići
* Drecelj
* Dugančići

## Dž 
* Džindići

## Đ 
* Đedovci

## G 
* Gazivode
* Gornji Drapnići
* Gornji Kalimanići
* Gornji Poretak
* Grbići
* Gurdići

## H 
* Hrastišta

## I 
* Imamovići

## J 
* Jabuka
* Jasik

## K 
* Kadića Brdo
* Kalauzovići
* Kaljina
* Kazmerići
* Klečkovac
* Knežina
* Kolakovići
* Košutica
* Krajšići
* Kruševci
* Kruševo
* Kula
* Kusače
* Kuti

## M 
* Mandra
* Mangurići
* Margetići
* Medojevići
* Meljine
* Mičivode
* Miletci
* Miletine

## N 
* Nehorići
* Nepravdići
* Novo Selo
* Novoseoci

## O 
* Ozerkovići

## P 
* Parževići
* Pavičići
* Pediše
* Pihlice
* Pobratci
* Podkrajeva
* Podromanija
* Preljubovići
* Prinčići
* Pusto Selo

## R 
* Ravna Romanija
* Rijeća
* Rudine

## S 
* Selišta
* Sijerci
* Smrtići
* Sokolac
* Sokolovići

## Š 
* Šahbegovići
* Šaševci
* Šenkovići
* Širijevići

## T 
* Točionik
* Turkovići

## V 
* Vidrići
* Vraneši
* Vrapci
* Vražići
* Vrhbarje
* Vrhovina
* Vrutci
* Vukosavljevići

## Z 
* Zagrađe

## Ž 
* Žljebovi
* Žulj
* Žunovi

Sokolac
*
Prijeko Brdo

**Prijeko Brdo** je naseljeno mjesto u gradu Gračanici, Bosna i Hercegovina.

## Geografija 
Naselje Prijeko Brdo se nalazi u sjevernom dijelu općine Gračanica na nadmorskoj visini od 200 - 400 metara. Zahvata površinu od deset kvadratnih kilometara.

U Prijeko Brdo dolazi se putem koji vodi od Gračanice do Gradačca u Gornjim Doborovcima odvaja se put,  do MZ Prijeko Brdo. Naselja su razbacana i odvojena jedna od drugih, ali su povezana asfaltnim putevima. Prijeko Brdo danas je, po broju stanovnika jedna od manjih mjesnih zajednica na području općine  i udaljena 11&nbsp;km od Gracanice.

## Historija 
MZ Prijeko Brdo je bila u sastavu MZ Soko do 1971. god.
Naselje ima četvororazrednu osnovnu školu od 1955. godine, koja je u sastavu osmog­odišnje škole u Džakulama. Nova školska zgrada izgrađena je 1996/7. Prve savremene trgo­vine otvorene su 1978. i 1979. godine, zatim poljoprivredna apoteka, ambulanta, dom kulture , džamija, te je uspostavljena autobuska veza sa Gračanicom.  Distributivni sistem električne energije je uspostavljen pedesetih godina a fiksne telefonske linije su uvedene 1980. godine.

## Stanovništvo 
## Privreda 
Glavno zanimanje stanovništva u ovom naselju oduvijek je bila poljoprivreda. Neki su se pomalo bavili i seoskim zanatima.
Osim toga, u mjestu se nalazi pogon za proizvodnju obuće firme Fortuna-Gračanica.

## Vodosnabdijevanje 
Konfiguracija terena u Prijekom Brdu veoma je nepovoljna, pa je i snabdijevanje pit­kom vodom otežano. Prvi vodovod doveden je 1973. godine sa udaljenosti od 9 kilo­metara sa područja Sijedog krša. Taj vodovod, međutim, nije mogao dugo podmirivati potrebe svih domaćinstava Prijekog Brda, pa su mještani od izvorišta Slane bare, udaljeno četiri ki­lometra izgradili još jedan vodovod, odakle se napaja centralno naselje Rijeka. Naselje Džinići imaju poseban vodovod iz Cikota. Postoji još nekoliko vodovoda sa obližnjih izvora slabijeg kapaciteta, a mnoga domaćinstva uz vodovod imaju i vlastite bunare iz kojih se snabdijevaju vodom.

## Narodna nošnja 
Ranije su u ovom naselju muškarci nosili čak­šire ili šalvare koje su opasivali pojasom, a nos­ili su i gunjeve. Šalvare su pravljene od crnog glota i imale su spušten zadnji dio (tur). Nošeni su i jeleci, a ispod njih košulje od pamuka. Na glavama su nosili fesove omotane pamrama ili krmezovima. Na nogama su nosili opanke pu­trovce i debele vunene čarape.

Žene su nosile dimije od pamuka i košul­jce koji su bili ukrašeni vezenim uzvodima. Na glavama su nosile šamije ili feredže sa zavicima kojima su skrivale lice. Po košuljcima su se zavis­no do godišnjeg doba, nosili jeleci ili pamuklije, a na nogama cipele ili opanci.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt grada Gračanice
Demografija Rogatice

Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Rogatica imala je 21.978 stanovnika, raspoređenih u 119 naselja.

## Nacionalni sastav 
### Popis 1991. 
ukupno: 21.978

* Muslimani - 13.209 (60,10%)
* Srbi - 8.391 (38,17%)
* Hrvati - 19 (0,08%)
* Jugoslaveni - 186 (0,84%)
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 173 (0,78%)

### Popis 1981. 
ukupno: 23.771

* Muslimani - 14.020 (58,97%) 
* Srbi - 8.877 (37,34%) 
* Hrvati - 32 (0,13%) 
* Jugoslaveni - 724 (3,04%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 118 (0,49%) 

### Popis 1971. 
ukupno: 25.501

* Muslimani - 15.096 (59,19%) 
* Srbi - 10.208 (40,02%) 
* Hrvati - 45 (0,17%) 
* Jugoslaveni - 62 (0,24%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 90 (0,35%)

## Demografske karakteristike 
Na području općine Rogatica po popisu iz 1991. godine živjelo je 21.978 stanovnika rasporedenih u 11 mjesnih zajednica: Berkovići, Borika, Gučevo, Kozići, Kukavice, Mesići, Osovo, Rogatica, Seljani, Stjenice i Žepa i 119 naselja.

Podaci govore da je na području općine bilo 29 čisto muslimanskih naselja, 31 čisto srpskih naselja i da je bilo 59 mješovitih naselja od tog broja 34 sa muslimanskom većinom i 25 sa srpskom većinom.

Tabela 3 – vlasništvo nad zemljišnim površinama općine Rogatica

* Državno vlasništvo 74,7 % % % 
* Zadružna svojina 1,2 % 
* U svojini Bošnjaka 14,45 % 
* U svojini Srba 9,20 % 

U popisni list za Popis 1991. prvi put je unesena oznaka "bosanski jezik". Da govore bosanskim jezikom izjasnilo se 55,66 % stanovništva, a da govori "srpski jezik" izjasnilo se 43 % stanovnika općine Rogatica.

## Nacionalni sastav po naseljenim mjestima, 1991. 
### apsolutna etnička većina 
## Napomene 
R
Kategorija:Rogatica
BMW M6

desno|mini|250p|2006 BMW M6 Coupe
250p|mini|desno|BMW M6 kabriolet
**BMW M6** je automobil izuzetnih performansi, rađen na bazi modela iz serije 6, od BMW-ovog motorsport odjela.
## M 6/M635 Csi (E24)
1983. godine u BMW-u su preuzeli motor iz modela M1 istavili u E24 šasiju stvorivši tako najjači model iz serije 6. Od ostalih modela serije 6 se razlikovao po većim usisnicima vazduha, M6 oznakama na rešetki i nazad, i po elegantnom spojleru.

Model M6 (M635 Csi), sa zapreminom motora od 3453 ccm, 6 cilindara i 24 ventila (4 po cilindru), 210&nbsp;kW (286 KS) pri 6500 obr/min, i maksimalnim obrtnim momentom od 340 Nm pri 4500 obr/min. Ubrzanje 0–100&nbsp;km/h za 6,4 s i maksimalnom brzinom od 255&nbsp;km/h.

Proizvodnja modela M6 je prestala 1989, sa ukupno 5 855 prodatih auta, od čega 1 767 na tržištu Sjeverne Amerike.

## M6 (E63)
mini|BMW M6 (E64)
Novi M6 se prvi put pojavio 2005, na izložbi auta u Ženevi. Izgrađen je na bazi modela iz serije 6 (E63/64). Prilikom udara pri brzini od 15&nbsp;km/h, prednji i zadnji odbojnici ostaju neoštećeni. Maksimalnu snagu od 507 KS motor izvlaći tek nakon aktiviranja posebnog tastera, a do tada izvlači samo 430 KS. Od ostalih modela serije 6 se razlikuje po većim usisnicima zraka, izraženijim pragovima, zadnjem spojleru i četiri ispusne cijevi.

Motor je zapremine 4 999 ccm, sa 10 cilindara i 4 ventila po cilindru, snage 373&nbsp;kW (507 KS) pri 7 750 obr/min, uz maksimalni okretni momenat od 520 Nm pri 6 100 obr/min. Ubrzanje 0–100&nbsp;km/h za 4,6 s, a maksimalna brzina je, elektronski, ograničena na 250&nbsp;km/h, ali uklanjanjom blokade moguće je dostići brzinu od 330&nbsp;km/h. Prosječna potrošnja goriva je 14,8 l /100&nbsp;km.

### Mjere 
*dužina – 4871&nbsp;mm 
*širina - 1854&nbsp;mm
*visina – 1371&nbsp;mm
*težina 1710&nbsp;kg

## Vanjski linkovi 
*BMW M6

Kategorija:BMW automobili
Aristotel Onassis

**Aristotelis Sokratis** (ili Ari) **Onassis** (na grčkom, Αριστοτέλης Ωνάσης) (15 ili 20 januar 1906 – 15. mart 1975) je bio jedan od najslavnijih brodograditelja 20. vijeka.

## Biografija 
Onassis je rođen u Smyrniji, u Osmanskom carstvu (sadašnji İzmir, Turska) u grčkoj porodici srednje kalse. Grad je pripadao Turskoj i nakon kraće okupacije od strane Grčke (1919 – 1922), ponovo je nakon Prvog svjetskog rata pripao Turskoj. Onassisova porodica je tada izgubila sve svoje imanje i kao izbjeglice otišla u Grčku. 1923 Aristotle Onassis je napustio zemlju i krenuo za Argentinu gdje je uprkos finansijskim poteškoćama uspio oživiti porodični posao prerade duhana. 1925 je dobio argentinsko i grčko državljanstvo. Okušao se u raznim poslovnim poduhvatima, ali svoj prvi milion je zaradio u poslu sa brodovima i taknerima. 1954 je optužen za prevaru Američke države. Kršio je zakon koji je zahtjevao da svi brodovi sa američkom zastavom budu vlasništvo osoba sa američkim državljanstvom. Platio je kaznu od 7 miliona, nakon čega je 1957osnovao *Olympic Airways* (današnji Olympic Airlines),

28 decembra 1946 Onassis je oženio Athina Livanos, kćerku velikog brdograditelja Stavros Livanos, i sa njom dobio dvoje djece: sina Alexandera (30 april 1948 – 23 januar 1973), i kćerku Christinu (11 decembar 1950 – 19 novembar 1988). Nakon razvoda Athina se udala za udovca svoje sestre i Onassisovog poslovnog rivala Stavrosa Niarchos.

Iako su oboje bili vjenčani Onassis i operska diva Maria Callas su se upustili u aferu. Magazin Greek Fire u svom članku: *The Story of Maria Callas and Aristotle Onassis by Nicholas Gage*, je objavio da je Callas rodila njihovog sina 30 marta 1960. koji je živio samo nekoliko sati.

Onassis je prekinuo ovu vezu da bi oženio Jacqueline Kennedy, udovicu John F. Kennedyja, 20 oktobra 1968. Kennedy je insistirala na braku a ne na aferi zbog svoje djece koju nije željela sramotiti. Ovaj brak je kratko bio uspješan i ubrzo je Onassis tražio razvod koji nije mogao dobiti zbok nedostatka razloga po tadašnjim grčkim zakonima. U tom periodu je često pokušavo da vidi Mariju.

Onassis je umro sa 69 godin, 15 mart 1975 u Neuilly-sur-Seine, grau u Francuskoj, od bronhijalne upale pluća. Christina je naslijedila pola njegovog bogatstva koje joj je ostavio u oporuci. Druga polovina je otišla na Onassis Fondaciju koju je uspostavio u ćast svoga sina Alexander Onassisa. Jackie Kennedy je dobila dio nasljedstva u nekretninama u iznosu od $ 10,000,000 dolara kji su se dalje uvećali pod pokroviteljstvom Maurice Tempelsmana.

## Vanjski linkovi 
* Život Aristotla Onassisan na engleskom
* Christina O  Slika Onassisove slavne jahte
* Onassis Fondacija

Kategorija:Biografije, Izmir
Kategorija:Rođeni 1906.
Kategorija:Umrli 1975.
Horsens

**Horsens** je danski grad na poluotoku Jutlandu i ima oko 58.560 stanovnika (1. januar 2005.). Grad je industrijski centar, a ima i jaku elektronsku industriju. U Horsensu se nalazi jedini industrijski muzej u Danskoj. 

Uprkos svojoj skromnoj veličini, grad uspijeva privući velika muzička imena i imao je priliku ugostiti Boba Dylana, AC/DC, Madonnu i Rolling Stonese. 

Veći susjedni gradovi su Vejle, Silkeborg i Århus. 

U gradu se rodio čuveni moreplovac Vitus Bering koji je dao ime Beringovom moru.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Danska
Kategorija:Gradovi u Danskoj
Albert, kralj Ugarske

**Albert Habsburški** (10. august 1397 – 27. oktobar 1439) bio je kralj Ugarske od 1437. do smrti 1439. Također je bio i kralj Bohemije, kralj Njemačke (kao **Albert II**), vojvoda Luksemburga i nadvojvoda Austrije (kao **Albert V**).

## Biografija 
Rođen je u Beču kao sin austrijskog vojvode Alberta IV i Ivane Sofije Bavarske.

Albert je 1404. naslijedio Austrijsko vojvodstvo od svoga oca. Nakon što je stekao značajnije obrazovanje preuzeo je vodstvo Austrije 1411. Pomogao je Sigismundu u borbi protiv Husitesa, pa je 1422. oženio njegovu kćerku Elizabetu. Ona je po pravu svojih predaka bila nasljednica Bohemije i Poljske, tako da mu je ovaj brak donio pravo na nekoliko slavenskih kraljevina.

Albert je krunisan za kralja Mađarske 1. januara 1438, a za kralja Bohemije šest mjeseci kasnije, iako nije mogao steći upravu nad tom zemljom. Dana 18. marta 1438. izabran je za kralja Romana u Frankfurtu, čast koju se čini da nije tražio.

Poginuo je na Neszmélyu 27. oktobra 1439. u borbi protiv Osmanlija i sahranjen je u bazilici u gradu Székesfehérvár, Ugarska.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1397.
Kategorija:Umrli 1439.
Kategorija:Biografije, Beč
Kategorija:Kraljevi Njemačke
Kategorija:Kraljevi Ugarske
Kategorija:Kraljevi Češke
Kategorija:Vojvode Austrije
Kategorija:Habsburgovci
Ferdinand Tiemann

**Johann Karl Wilhelm Ferdinand Tiemann** (Rübeland, 10. juni 1848. - Meran, 14. novembar 1899.) je bio njemački hemičar.
Studirao je farmaciju u Braunschweigu, da bi nakon toga radio kao asistent hemičaru August Wilhelm von Hofmannu. 1870. sintetizirao je po prvi put TNT, a 1874. je zajedno sa Wilhelm Haarmannom sintetizirao vanilin. Od 1882. radio je kao profesor na Berlinskom univerzitetu (Berliner Universität). Za svoju zasluge nagrađen je medaljom "Cotenius-Medaille" 1876. godine.

## Biografija 
Od 1866. godine Tiemann je studirao farmaciju na Tehničkom univerzitetu u Braunschweigu, gdje je diplomirao 1869. godine. Njegov profesor iz Braunschweiga uputio je pismo preporuke Augustu Wilhelmu von Hofmannu na Univerzitetu u Berlinu, gdje je Tiemann iste godine započeo rad kao Hofmannov asistent.

Godine 1874. Tiemann je zajedno s Wilhelmom Haarmannom osnovao kompaniju, nakon što su otkrili sintezu vanilina iz koniferil-alkohola. Tvornica vanilina u Holzmindenu u početku nije bila uspješna, sve dok Karl Reimer nije otkrio Reimer–Tiemannovu reakciju, koja je omogućila alternativni sintetski put do vanilina. Godine 1882. Tiemann je imenovan profesorom na Univerzitetu u Berlinu.

Tiemann je učestvovao i u prvoj sintezi ionona, jedinjenja odgovornog za karakteristični miris slatke ljubičice (*Viola odorata*). Ovo otkriće predstavljalo je veliki komercijalni uspjeh za kompaniju Haarmann & Reimer. August Wilhelm von Hofmann bio je oženjen Bertom, mlađom sestrom Ferdinanda Tiemanna.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Biografija (eng.) 

Kategorija:Njemački hemičari
Kategorija:Rođeni 1848.
Kategorija:Umrli 1899.
Marko Kovačević

**Marko Kovačević** (1954 – 15. juni 2008) bio je bosanskohercegovački dramaturg, prodekan za nastavu na Akademiji scenskih umjetnosti u Sarajevu i jedan od osnivača Odsjeka za dramaturgiju.

Rođen je 1954. godine u Vrbasu kod Novog Sada. Diplomirao je 1979. na Odsjeku za opštu književnost i teatrologiju na Filozofskom fakultetu u Sarajevu. Od 1986. do 1993. godine bio je zaposlen u Ministarstvu obrazovanja, nauke, kulture i sporta, te obavljao i dužnost pomoćnika ministra za kulturu.

## Reference
K
Kategorija:Rođeni 1954.
Kategorija:Umrli 2008.
Kategorija:Biografije, Vrbas
Neretvani

350px|mini|Područje nastanjeno Neretvanima (Paganija) u 9. vijeku
**Neretvani (Neretljani)** predstavljaju Slavene koji su se živjeli u slivu rijeke Neretve do rijeke Cetine i na ostrvima Mljetu, Korčuli, Braču i Hvaru.  Prepoznatljivi su po gusarenju na Jadranu. Čak su im Venecijanci morali plaćati godišnji danak za slobodnu plovidbu Jadranom. Za vrijeme mletačkog dužda Petra III Kandijana Neretvani su poraženi 1000. godine. Time je bila slomljena njihova pomorska i kopnena prevlast na istočnoj jadranskoj obali.
Najznačajniji rodovi na Neretvanskom području bili su Kačići. Neretvanski Kačići izgubili su vlast od Venecije 1289.

## Vanjski linkovi 
* Neretvani - hrvatsko pleme naseljeno na području između Neretve i Cetine
* Neretvansku kneževinu bizantijski car Konstatntin Porfirogenet nazvao je Paganija

Kategorija:Historija Hrvatske
Kategorija:Politički razvoj srednjovjekovne Bosne
Lubor Niederle

**Lubor Niederle** (*fon. Lubor Niderle*; 1865 – 1944) (Niderle) je češki arheolog, historičar, antropolog i etnolog. Najznačajnija oblast njegovog djelovanja je na području slavenske arheologije. Najznačajnija njegova djela su Slovenske starine (Slovanske starožitnosti) i Život starih Slavena (Žizn starih Slovan). U njima Lubor rasvjetljava pitanje slavenske etnogeneze, najstariju historiju i materijalnu kulturu Slavena u počecima njihovog kulturnog razvoja.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Historičari
Kategorija:Češki arheolozi
Kategorija:Članovi SANU
Kategorija:Biografije, Klatovy
Kategorija:Rođeni 1865.
Kategorija:Umrli 1944.
Arpadovići

mini|Statua Árpáda u National Memorial Parku u Ópusztaszer, Mađarska
**Arpadovići** su ugarska dinastija. Vladali su Ugarsko-Hrvatskim kraljevstvom do 1301. Dinastija je dobila ime po vojvodi Arpadu (890 - 917). Pod vodstvom Arpada Ugri (Mađari) su se spustili od Pruta, Dnjestra i Buga u Panonsku niziju. Nisu uspjeli da se probiju dalje na zapad, pa su se okrenuli prema jugu prema Hrvatskoj i Dalmaciji. Kralj Koloman je uspio da zavlada kontinentalnom Hrvatskom 1102. i Dalmacijom 1107, nakon čeka je donio Pacta Conventu.

Arpadovići su često imali sukobe sa hrvatskim plemstvom, ali i sa Bizantom i Venecijom. Sa Bizantom Arpadovići su ratovali zbog Bosne i Srijema. Sistemom darovnica Arpadovići iscrpili kraljevsku moć, tako da je vlast u zemlji prešla u ruke krupnih velmoža. U Hrvatskoj se ističu knezovi Krčki, Bribirski (Šubići), Gusići, Babonići i drugi. Krajem 13. vijeka vladavina Arpadovića pretvorila se u rasulo. Smrću posljednjeg Arpadovića Andrije III Mlečanina 1301. završava se linija ove dinastije na ugarsko-hrvatskom prijestolju. Arpadoviće na ugarskom prijestolju mijenjaju Anžuvinci.

## Arpadovići 
* Stjepan I Sveti (997-1038)
* Ladislav (1077 - 1095)
* Koloman (1095 - 1116)
* Stjepan II (1116 - 1131)
* Bela II (1131 - 1141)
* Gejza III (1141 - 1162)
* Ladislav II (1162 - 1163)
* Stjepan III (1172 - 1196)
* Emerik (1196 - 1204)
* Andrija II (1205 - 1235)
* Bela IV (1235 - 1270)
* Stjepan IV (1270 - 1272)
* Ladislav Kumanac (1272 - 1290)
* Andrija III Mlečanin (1290 - 1301).

## Također pogledajte 
* Spisak ugarskih kraljeva
* Historija Hrvatske

## Reference 
Kategorija:Dinastije
Kategorija:Historija Hrvatske
Kategorija:Historija Mađarske
Kategorija:Historija Rumunije
Kategorija:Historija Slovačke
Kategorija:Politički razvoj srednjovjekovne Bosne
Kategorija:Arpadovići
Kategorija:Mađarsko plemstvo
Zlatna Horda

**Zlatna Horda** (mongolski: Алтан Ордын улс, Altan Ordīn uls; ruski: Золотая Орда; tatarski: Алтын Урда) bio je mongolsko-turkijski kanat osnovan u 13. stoljeću od sjeverozapadnog dijela Mongolskog Carstva. Nakon podjele Mongolskog carstva 1259. bio je poznat kao **Kipčak kanat**.

Nakon smrti Batu-kana (osnivača Zlatne Horde) 1255. godine, njegova dinastija je vladala Zlatnom Hordom do 1359. uprkos izbijanju građanskog rata 1290-ih. Teritorijalni vrhunac Zlatna Horda doživjela je tokom vladavine Uzbeg-kana (1312–1341), koji je prihvatio islam. Tada se teritorija Zlatne Horde prostirala od planine Ural na istoku do Dunava na zapadu i od Sibira na sjeveru do Crnog mora i Kavkaza na jugu.

Nakon nasilnih unutrašnjih političkih previranja početkom 1359. Zlatna Horda nakratko se ujedinila tokom vladavine Toktamiša (1381–1395). Međutim, nakon invazije Timuridskog carstva 1396. raspala se na više tatarskih kanata koji su govorili turkijskim jezicima. Raspad Zlatne Horde omogućio je Velikoj Kneževini Moskvi da se oslobodi mongolskog utjecaja nakon bitke na Ugri 1480. Posljednji ostaci Zlatne Horde, Krimski kanat i Kazaški kanat, preživjeli su do 1847.

## Nastanak (1225–1241) 
Nakon smrti Džingis-kana 1227. Mongolsko Carstvo podijeljeno je između njegova četiri sina. Najzapadnije zemlje trebao je dobiti njegov najstariji sin Jochi, ali on umire šest mjeseci prije Džingis-kana, tako da ovu teritoriju dobijaju njegova dva sina. Stariji Jochijev sin Batu-kan je postao vladar Plave Horde, a mlađi Orda-kan vladar Bijele Horde. Nakon učvršćivanja vlasti Batu-kan je 1235. s velikim generalom Subedeijem počeo invaziju na zapad zauzimajući Baškiriju i Povolšku Bugarsku. Nakon zauzimanja južnih stepa današnje Ukrajine 1237. protjerao je mnoge Kumane na zapad. Do 1239. većina Kumana migrirala je s Krimskog poluostrva, koje je postalo jedna od apanaža Mongolskog Carstva. Ostali Krimski Kumani s vremenom su se izmiješali s drugim narodima na Krimu (Grci, Goti i Mongoli) formirajući tatarsko stanovništvo.

Iskoristivši migraciju Kumana kao *casus belli*, Mongoli su nastavili prodor na zapad izvevši upade u Poljsku i Ugarsku, što je kulminiralo bitkama kod Legnice i Muhija. Nakon smrti Ogataj-kana 1241. Batu-kan je odustao od opsade Beča povlačeći se kroz Mađarsku. Nakon uništenja Pešte i Povolške Bugarske Batu-kan je osnovao svoju prijestonicu na mjestu hazarske prijestonice Itil u donjem toku Volge. Malo prije toga njegov mlađi brat Šiban-kan dobio je svoj ogromni *ulus* istočno od planine Ural u dolini Oba i Irtiša.

Kategorija:Historija Mongolije
Kategorija:Islamska carstva
Gradozidanije

**Gradozidanije** je u detaljima nedovoljno poznata obaveza kojom se opterećivalo srednjovjekovno stanovništvo u Bosni i susjedinim državama. Prema ovoj obavezi zavisno stanovništvo je bilo obavezno da učestvuje u izgradnji utvrđenih gradova, ali i u obnavljanju porušenih ili oštećenih utvrda, kula ili gradskih bedema. Svojom radnom snagom i radnom snagom svojih tovarnih životinja seljaci su prevozili kamen do mjesta utvrda, ali i pomagali zidanje gradova. Nije poznato koliko je ova obaveza trajala, a po svemu sudeći ona je pripadala obaveznim godišnjim i besplatnim radnim obavezama za zavisno stanovništvo.
## Vanjski linkovi 
*http://books.google.com: The late Byzantine army: arms and society, 1204-1453  By Mark C. Bartusis
*www.prf.unze.ba/files/download/files/ PITANJA DRZAVNO-PRAVNI RAZVOJ BIH.doc

Kategorija:Ekonomija srednjovjekovne Bosne
Ivaniš Horvat

**Ivaniš Horvat** (hrv.: *Ivan Horvat*; mađ.: *János Horváti*; ? - 15. august 1394), plemić porijeklom iz Hrvatske. Bio je mačvanski ban od 1375. do 1383. Nećak je vranskog priora Ivana Paližne, te brat zagrebačkog biskupa Pavla Horvata. Mlađi brat Ladislav Horvat poginuo je u Čereviću, u Srijemu tokom borbi za Hrvatsko-Ugarsko prijestolje. 
Poslije smrti Ludovika I Anžuvinca u nastalim borbama oko prijestolja Ivaniš Horvat je bio protiv Ludovikove supruge Elizabete i kćerke Marije, nasljednice prijestolja. Zajedno sa ostalim protivnicima doveli su na prijestolje Karla Dračkog, ali je on uskoro bio ubijen. U borbi protiv Anžuvinaca Ivaniša Horvata podržao je bosanski kralj Tvrtko I. Kotromanić.

Ivaniš Horvat se povukao u Dobor u Bosni. Novi ugarski vladar, krvožedni kralj Žigmund Luksemburški, osvojio je Dobor 1394., uhvatio Ivaniša Horvata i pogubio ga u Pečuhu 15. augusta 1394., a 32 hrvatska plemića pogubio je Žigmund nekoliko dana kasnije na trgu sv. Jurja u Budimu.

## Literatura 
*  
*  

|-

Kategorija:Biografije
Kategorija:Politički razvoj srednjovjekovne Bosne
Kategorija:Historija Hrvatske
Kategorija:Umrli 1394.
Indeks zabranjenih knjiga

desno|150p
**Indeks zabranjenih knjiga** (latinski: *Index librorum prohibitorum* – Popis zabranjenih knjiga) prvi put je izdao papa Pavle IV (1559). To se desilo početkom protivreformacije i na udaru su bile prije svega knjige protestantskih pisaca. Kasnije je Indeks obuhvatio sve veći broj heretičkih knjiga i slobodoumnih djela. Njihovo čitanje bilo je zabranjeno katoličkim vjernicima. Na Indeks zabranjenih knjiga dospjela su i djela Kopernika, Keplera, francuskih enciklopedista, liberalnih političara i drugih.

## Također pogledajte 
* Cenzura
* Magnum Crimen

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*
*Faksimil indeksa iz 1559. 
*Spisak poznatih autora u indeksu
*"Indeks zabranjenih knjiga", *Katolička enciklopedija* (tom VII, 1910.): "Prvi rimski *Indeks zabranjenih knjiga* (*Index librorum prohibitorum*), objavljen 1559. godine pod Pavlom IV, bio je vrlo strog, te je stoga ublažen pod tim papom dekretom Svetog Oficija od 14. juna iste godine. Tek je 1909. godine ovo *Moderatio Indicis librorum prohibitorum* (*Ublažavanje Indeksa zabranjenih knjiga*) ponovo otkriveno u *Codex Vaticanus lat. 3958, fol. 74* i prvi put objavljeno. *Deset "tridentinskih" pravila o cenzuri knjiga (engleski)
*Papinska konstitucija *Sollicita ac provida* koja reguliše rad Kongregacija Svetog Oficija i Indeksa (latinski) 
*Vatikan otkriva tajne Indeksa zabranjenih knjiga, 22. decembra 2005.
*Tajne iza zabranjenih knjiga – *Amerika*, 7. februar 2005
**Indeks zabranjenih knjiga, po nalogu sadašnjeg pape, Grgura XVI, 1835. godine; kao najnoviji primjer književne politike Rimske crkve*, Joseph Mendham, London: Duncan i Malcolm, 1840. Također na archive.org. (Historija i komentar indeksa iz 1909.)

Kategorija:Historija
Tracy Chapman

**Tracy Chapman** (rođena 30. marta 1964) je američka pjevačica-tekstopisac, najviše poznta po singlovima "Fast Car," "Talkin' 'Bout a Revolution," "Baby Can I Hold You," i "Give Me One Reason." Višestruki je dobitnik Grammija i ima nekoliko platinumskih albuma.

## Biografija 
Rođena je u Clevelandu u Ohaju, i već kao dijete počela je svirati gitaru i pisati pjesme. Primili su je u organizaciju A Better Chance, državnu agenciju za pronalaženje i razvijanje vođa među akademski nadarenim Afroko-Amerikancima, pa je tako uspjela upisati i pohađati školu Wooster u Connecticutu, ali i univerzitet Tufts University u Medford, Massachusetts.

Maja 2004, Tufts University ju je nagradio sa diplomom doktora prefinjene umjetnosti zbog njenog doprinosa kao socijalno savjesnog i umjetnički razvijenog muzičara.

Tracy vrlo često nastupa na dobrotvornim skupovima za borbu pritiv AIDSa ili drugim sličnim skupovima.

## Diskografija 
* **1988** - *Tracy Chapman*(US #1) **RIAA: (US: 6x Platinum)** (UK #1)
** "Fast Car" (US #6, UK #5) 
** "Talkin' 'Bout A Revolution" (US #75, UK #85) 
** "Baby, Can I Hold You?" (US #48, UK #94)

* **1989** - *Crossroads*(US #9) **RIAA: (US: Platinum)** (UK #1)
** "Crossroads" (US #90, UK #61)
** "Subcity"
** "All That You Have Is Your Soul"

* **1992** - *Matters of the Heart*(US #53) **RIAA: (US: Gold)** (UK #19)
** "Bang Bang Bang"
** "Dreaming On A World"

* **1995** - *New Beginning*(US #4) **RIAA: (US: 5x Platinum)**
** "Give Me One Reason" (US #3)
** "New Beginning"
** "Smoke and Ashes"
** "The Promise"

* **2000** - *Telling Stories*(US #33) **RIAA: (US: Gold)**
** "Telling Stories"

* **2001** - *Collection*(UK #3)

* **2002** - *Let It Rain*(US #25) (UK #36)
** "You're The One"
** "Another Sun"

* **2005** - *Where You Live*(US #49) (UK #43)
** "Change" 
** "America"

### Doprinos 
Pjesme u duetu:
* "The Thrill Is Gone" sa BB Kingom na njegovom albumu *Deuces Wild*
* "Give Me One Reason" sa Eric Clapton sa albuma *A Very Special Christmas*
* "Baby Can I Hold You" sa Pavarotijem sa albuma/DVDa *Pavarotti and Friends for Cambodia and Tibet*
* "Ain't No Sunshine" sa Buddy Guyom na njegovom albumu ''Bring 'em In''
* "In The Ghetto" sa Natalie Merchant uživo
* "Trench Town Rock" sa Stephen i Ziggy Marleyom na the One Love Bob Marley All Star Tribute.

Pjesme na kojima je učestvovala:
* "House Of The Rising Sun" - Rubaiyat (LP)
* "The Times They Are A Changin" - Bob Dylanova Proslava 30. godišnjice Anniversary Celebration. (LP)
* "O' Holy Night" - A Very Special Christmas 3 (LP) & A Very Special Christmas Live. (LP)
* "Three Little Birds" - Live at the One Love Bob Marley All Star Tribute.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt
* Tracy Chapman  u emisiji Tavisa Smileyja
* Tracy Chapman  na Atlantic Recordsu

Kategorija:Američki pjevači
Kategorija:Biografije, Cleveland (Ohio)
Kategorija:Rođeni 1964.
Kategorija:Živi ljudi
Herman II, grof Celja

**Herman II Celjski** (1360 — 13. oktobar 1435), hrvatsko-dalmatinski i slavonski ban, je najveći predstavnik grofova Celjskih. Sin je Hermana I Celjskog i Katarine Kotromanić .

Godine 1396, nakon teškog poraza što ga je sultan Bajazid I nanio vojsci Žigmunda Luksemburškog kod Nikopolja, on spašava Žigmundu život, te se brodom spuštaju niz Dunav i preko Carigrada vraćaju kući. Žigmund mu je tada obećao da će oženiti Hermanovu kćerku Barbaru, ali zbog njene mladosti do zaruka dolazi tek krajem 1405. godine.

Godine 1399. Herman kao *comes Zagorja* dobija od Žigmunda cijelu Zagorsku županiju sa Krapinom, Loborom, Oštrcem, Belcem, Kostelom, Trakošćanom, Lepoglavom, Cesargradom i objema utvrdama Trnovec. Godine 1401. Herman izbavlja iz zatvoreništva Žigmunda, kojeg je ugarsko plemstvo nakon njegovog povratka iz Češke u Budim zarobilo i predalo Gorjanskima na čuvanje u gradu Šiklošu.

Uz dozvolu vojvode Vilima on prodaje Albertu Austrijskom grad Lihtenštajn u Donjoj Austriji i žitnu desetinu u Mödlingu kod Beča, a Vilim prepušta Hermanu i njegovim nasljednicima svoj dio desetine kod Badena. Žigmund 1405. godine izdaje Hermanu potvrdnice za prijašnja darovanja, te mu u zalog daje Čakovec i Međumurje. Kako Žigmund ne vraća novac, zalog prelazi u posjed Hermana, a Žigmund imenuje Hermana banom Dalmacije, Hrvatske i čitave Slavonije, te upraviteljem ("gubernatorom") Zagrebačke biskupije za sve svjetovne poslove. Herman obavlja bansku službu i od 1423. do 1435. godine.

Celjski grofovi od Hermanovog banovanja postaju nasljedni banovi. Godine 1427. Tvrtko II Kotromanić sklapa s Hermanom međusobni baštinski ugovor o nasljeđivanju u slučaju nepostojanja muških potomaka. Herman je od 1430. godine ne samo ban, već i gubernator Slavonije.

U ljetnom refektoriju samostana u Lepoglavi sačuvan je portret Hermana, nastao početkom 18. vijeka. Herman II je graditelj velike moći Celjskih te praktično gospodar od Wildona i Radgone na Muri, Komna u Istri, Gerova pri izvoru Kupe, do Bihaća i Krupe u porječju Une. Postepeno prebacuje interes svoje porodice prema istoku na područje Ugarske, tj. Hrvatske i Slavonije, te prema Bosni.

Hermanova najstarija kćerka Barbara brakom je postala carica Svetog rimskog carstva i kraljica Ugarske, Češke, Hrvatske i Slavonije, dok su sva tri njegova sina, uključujući i kasnije legitimiziranog najmlađeg vanbračnog sina, postala celjski grofovi.

## Reference 
Kategorija:Celjski grofovi
Kategorija:Hrvatski banovi
Kategorija:Politički razvoj srednjovjekovne Bosne
Kategorija:Rođeni 1365.
Kategorija:Umrli 1435.
Janko Hunjadi

mini|Janko Hunjadi
**Janko Hunjadi** (mađarski: Hunyadi János; srpski: Sibinjanin Janko; rumunski: Ioan de Hunedoara; 1407. - 11. august 1456.) bio je vodeća mađarska vojna i politička ličnost u srednjoj i jugoistočnoj Europi tokom 15. stoljeća. Prema većini savremenih izvora, bio je iz plemićke porodice rumunskog porijekla. Savladao je svoju vojnu vještinu na južnim pograničnim dijelovima Kraljevine Ugarske koji su bili izloženi osmanlijskim napadima. Nakon imenovanja za vojvodu Transilvanije i mnogih drugih južnih okruga, preuzeo je odgovornost za odbranu granice.

Hunjadi je usvojio Husitski metod upotrijebivši zaprežna kola u vojne svrhe. Zapošljavao je profesionalne vojnike i mobilizirao lokalne seljake protiv osvajača. Te su inovacije doprinijele njegovim najranijim uspjesima protiv osmanlijskih trupa početkom 1440.-ih. Iako poražen u bici kod Varne 1444. godine i u bici na Kosovu 1448. godine, njegova uspješna "Duga kampanja" po Balkanskim planinama 1443. godine i odbrana Beograda 1456. godine su mu stvorile reputaciju velikog generala.

Janko Hunjadi je bio i ugledni državnik. Aktivno je sudjelovao u građanskom ratu između Vladislava I i maloljetnog Ladislava V. Zahvaljujući popularnosti među plemstvom, Ugarski sabor ga je 1445. godine imenovao jednim od sedam poglavara koji su vodili državne poslove dok kralj Ladislav V ne postane punoljetan. Kad je 1452. godine podnio ostavku na ovu funkciju, Ugarski sabor mu je dodijelio naslijednu titulu grofa Bistrice. Do tada je postao jedan od najbogatijih zemljoposjednika u Kraljevini Ugarskoj čime je sačuvao uticaj u Saboru do svoje smrti.

Hristov prvak (latinski: Atleta Christi), kako ga je spomenuo papa Pio II, je umro otprilike tri sedmice nakon svog trijumfa u Beogradu od kuge koja je izbila u kampu krstaša. Međutim, njegove pobjede nad Osmanlijama spriječile su ih da napadnu Kraljevinu Ugarsku više od 60 godine. Njegova slava je bila presudan faktor u izboru njegovog sina Matije Korvina za kralja 1457. godine. Hunjadi je popularna historijska ličnost među Mađarima, Rumunima, Srbima, Bugarima i drugim narodima u regionu.

Kategorija:Erdeljske vojvode
Kategorija:Rođeni 1387.
Kategorija:Umrli 1456.
Kategorija:Biografije, Zemun
Kalmarska unija

[mini|Kalmarska unija početkom [16. vijeka]]
**Kalmarska unija** je savez Norveške, Danske i Švedske uperen protiv njemačke ekspanzije na Baltiku. Unija je nazvana po gradu Kalmaru u Švedskoj. Unija je proglašena kad je Erik Pomeranski proglašen za kralja Norveške, Danske i Švedske 1397. Glavnu riječ u uniji vodili su Danci, ali su to zloupotrebljavali, pa je zbog toga podignuta pobuna. Švedski parlament detronizirao je kralja Erika 1434, a danska aristokratija protjerala ga je iz zemlje 1435. Kalmarska unija zvanično je postojala do 1523, kad je i formalno ukinuta.

## Također pogledajte 
* Nordijska regija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Historija Danske
Kategorija:Historija Norveške
Kategorija:Historija Švedske
Kliment Ohridski

[mini|desno|250px|Spomenik sv. Klimentu Ohridskom ispred Saborne crkve u [Skoplje|Skoplju]]
[mini|desno|160px|Spomenik Svetog Klimenta i [Naum Ohridski|Nauma Ohridskog u Skoplju, blizu Kamenog mosta]]
**Kliment Ohridski** (840-916) je bio srednjovjekovni crkveni pisac, porijeklo vjerovatno iz jugozapadne Sjeverne Makedonije. On je učenik poznatih osnivača slavenske pismenosti Ćirilo i Metodije. Poslije Metodijeve smrti 885. učenici Ćirila i Metodija bili su u Velikoj Moravskoj izloženi napadima od njemačkog svećenstva. Oni su prognani iz Moravske, a među njima je bio i Kliment. Prešli su Savu i Dunav i ušli u okrilje Bugarskoj.

Kliment je razvio svoju djelatnost u središtu Sjeverne Makedonije i u južnoj Albaniji. Bugarski dvor je 893. imenovao Klimenta za Ohridskog slavenskog episkopa.

Kliment je autor oko 42 djela vjerskog sadržaja, među kojima i Žitije sv. Metodija. Umro je 916. u Ohridu, a sahranjen je u manastiru Svetog Pantelejmona.

## Također pogledajte 
* Črnorizac Hrabar

## Vanjski linkovi 
* Razvoj i odbrana Slavenske pismenosti (RTS Obrazovno-naučni program - Zvanični kanal)

Kategorija:Historija Makedonije

Kategorija:Rođeni 840.
Kategorija:Umrli 916.
Kategorija:Historija Bugarske
Kategorija:Makedonska pravoslavna crkva
Kategorija:Bugarska pravoslavna crkva
Tri mudra majmuna

mini|300p|Tri mudra majmuna urezbarena na ulazu u Tosho-gu Shrine u Japanu
**Tri mudra majmuna** je slikovita poslovica. Tri mudra majmuna su *Mizaru* koji pokriva svoje oči i zato ne vidi ništa zlo, Kikazaru, koji pokriva svoje uši i zato ne čuje zlo, te Iwazaru koji pokriva svoja usta pa ne govori ništa zlo.

## Izvor 
Ova slikovita poslovica je popularizovana u 17. vijeku nakon što je urezbarena na ulazna vrata slavne Tōshō-gū shrine u gradu Nikkō, Japan. Maksima vjerovatno potiče iz 8. vijeka od Tehdai-budističke legene, moguće iz Indije preko Kine. Iako učenje nije imalo nikakve veze sa majmunima koncept vjerovatno potiče od igre riječima. Na japanskom *zaru* koja je manje uobičajeni oblik negacije glagola zvuči kao i *saru* što znači *majmun*. Izreka na japanskom glasi "見ざる、聞かざる、言わざる" (mizaru, kikazaru, iwazaru), što u bukvalnom prijevodu znači "ne vidim, ne čujem i ne govorim".

Ideja vodilja ove poslovice je dio Indijskog učenja vezanog za boga Vadjra, koje smatra da ako ne čujemo ne vidimo ili ne oorimo ništa zlo i mi sami ćemo biti pošteđeni od sveg zla.

## Varijacije 
Ponekad postoji i četvrti majmun, Shizaru, koji pokriva svoj abdomen i simbol je za "ne činim zlo". Ovaj oblik najvjerovatnije potiče iz kineske poslovice koja se i sastoji od ova četiri koncepta: ne vidjeti, ne čuti, ne reći i ne počiniti zlo.

## Tumačenje 
Postoje dva glavna tumačenja ove poslovice. Jedno smatra da nas ova poslovica podsjeća da ne budemo ne slušamo i ne gledamo ono što nas se ne tiče i da ne tračamo. Drugo tumačenje je da se udaljimo od mjesta na kojima se dešava zlo.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Japanska kultura
Kategorija:Poslovice
Nemanjići

[mini|200px|Freska sa Nemanjićima iz [Manastir Visoki Dečani|manastira Visoki Dečani]]
**Nemanjići** su srpska vladarska dinastija u srednjem vijeku.
Nemanjići su upravljali Raškom i Srbijom u periodu 1166 - 1371.

Ime dinastije potječe od osnivača raškog velikog župana Stefana Nemanje (1166 - 1195). Četverica Zavidinih sinova (Tihomir, Miroslav, Stracimir i Nemanja) upravljali su Raškom kao bizantski vazali. Samostalnost raškoj državi donio je Stefan Nemanja 1180. On je proširio Rašku na područje između Zapadne i Južne Morave, Vranja, Kosova i Metohije, Zete i sjeverne Arbanije. Njegov nasljednik Stefan Nemanjić (Prvovjenčani) (1195 - 1227) uzdigao je Rašku na rang kraljevine 1217. Najmlađi sin Nemanje Rastko Nemanjić (Sava) izvojevao je samostalnost, autokefalnost, srpske crkve i bio prvi srpski arhiepiskop.

Sinovi Stefana Prvovjenčanog Radoslav (1227 - 1234) i Vladislav (1234 - 1243) bili su bugarski i epirski vazali. Najmlađi sin kralj Uroš prvi (1243 - 1276) oslobodio se stranog uticaja. Dragutin je kratko vladao (1276-1282). Pod kraljem Milutinom (1282 - 1321) Raška se proširila na Povardarje. Stafan Dečanski je vladao (1321 - 1331).

Kralj Dušan (1331 - 1345, car (1346 - 1355) je proširio državu od Dunava do Korintskog zaljeva. Srpska država uzdignuta je na rang carstva 1346., a arhiepiskopija na rang patrijaršije. Car Srba i Grka Stefan Dušan donio je zakonik za svoju državu (Dušanov zakonik). Srpska srednjovjekovna država bila je na vrhuncu svoga razvoja.

Poslije smrti cara Dušana počinje da slabi i da se raspada Srpsko carstvo. Posljednji vladar iz loze Nemanjića, nesposobni car Uroš I (1355 – 1371) nije uspio da očuva carstvo. U srpskoj historiji zapačinje period vladavine pojedinih oblasnih gospodara, što će potrajati do stvaranja Despotovine 1402 u doba despota Stefana Lazarevića.

## Također pogledajte 
* Brankovići

Kategorija:Srpske dinastije
Kategorija:Historija Srbije
625.

Godina **625.** (**DCXXV**) bila je redovna godina koja počinje u utorak u julijanskom kalendaru. Oznaka 625. za ovu godinu se koristi od ranog srednjeg vijeka, kada je kalendarska era Anno Domini u Evropi postala glavnom metodom označavanja godina.

## Događaji 
* 23. mart - Odigrala se jedna od historijskih bitki u islamskom svijetu, Bitka kod Uhuda

## 625. u temama 
## Rođeni 
* Hasan ibn Ali - sin Alije ibn Ebu-Taliba, četvrtog pravednog halife, kojeg šiitski muslimani smatraju drugim imamom.

## Umrli 
* 25. oktobar - Umro papa Bonifacije V

## Reference 
## Vanjski linkovi
Wilhelm Haarmann

**Gustav Ludwig Friedrich Wilhelm Haarmann** (Holzminden, 24. maj 1847. -  Höxter, 6. mart 1931.) je bio njemački hemičar.
Studije je započeo 1866. na akademiji Bergakademie u Clausthalu, a nakon toga u Göttingenu. Od 1869. je studirao kod hemičara August Wilhelm von Hofmanna u Berlinu. Zajedno sa Ferdinand Tiemannom, koji je također bio učenik kod Hofmanna, uspio je sintetizirati vanilin 1874. godine, da bi već sljedeće godine osnovao fabriku "Haarmann's Vanillinfabrik" u Holzmindenu.

## Vanjski linkovi 
* Elisabeth Vaupel: Historija vanilina

Kategorija:Njemački hemičari
Kategorija:Biografije, Holzminden
Kategorija:Rođeni 1847.
Kategorija:Umrli 1931.
Muharrem

**Muharrem** ili **Muharram ul Haram** (arapski: محرم) je prvi mjesec po islamskom kalendaru. U prijevoda sa arapskog na bosanski jezik znači *zabranjen*, *svet*. Jedan je od četiri sveta mjeseca hidžretske godine. Nije poželjno biti u ratu ili se na drugi način boriti tokom ovog mjeseca, a sukobi često prestaju tokom Muharrema.

## Vrijeme nastupa redžeba
Islamski kalendar je lunarni kalendar i početak mjeseca se računa od pojave mladog mjeseca. Pošto je islamska lunarna godine za 11-12 dana kraća od solarne godine, mjesec Muharre svake naredne godine dolazi ranije i vremenski gledano se kreće kroz sva godišnja doba. U slijedećoj tabeli su datumi početka i završetka mjeseca u periodu između 2012. i 2015. godine. 

## Reference
Kategorija:Muharrem
Heinrich Mann

**Luiz Heinrich Mann** (27. mart 1871 u Lübecku, Njemačka - 12. mart 1950 u Santa Monica, Kalifornija, SAD) je bio njemački pisac. Stariji je brat njemačkog pisca Thomasa Manna.

## Biografija 
Heinrich Mann je bio najstariji sin Thomasa Johann Heinrich Manna i Julie da Silva Bruhns. Njegov otac je bio iz buržoaske obitelji i senator grada Hanze. Nakon smrti njegovog oca, njegova majka se preselila s obitelji u Minhen, gdje Heinrich započinje svoju karijeru kao slobodni pisac (*freier Schrifsteller*).

Njegov esej o Zoli i novela *Der Untertan* donijeli su mu veliko poštovanje tokom Weimarske Republike, satirizirajući njemačko društvo i objašnjanjavajući kako je njegov politički sistem doveo do Prvoga svjetskog rata.

## Djela 
**In einer Familie*, 1894
**Im Schlaraffenland*, 1900
**Professor Unrat*, 1905
**Der Untertan* 1919
**Das Kaiserreich* 1918-1925
**Die kleine Stadt* 1909
**Die Jugend des Königs Henri Quatre*, 1935
**Die Vollendung des Königs Henri Quatre*, 1938

## Također pogledajte 
* Nagrada Heinrich Mann
* Thomas Mann
## Reference
## Vanjski linkovi 
* Heinrich Mann Forum 
* Biografski vremeplov 

Kategorija:Njemački pisci
Kategorija:Biografije, Lübeck
Kategorija:Rođeni 1871.
Kategorija:Umrli 1950.