Biogeografsko carstvo

**Biogeografsko carstvo** ili **ekozona** je najšira biogeografska jedinica zemaljske površine, zasnovana na obrascima distribucije kopnenih organizama. Podijeljeni su u ekoregione, koji su klasificirani na temelju njihovih bioma ili tipova staništa.

Carstva  se razlikuju na  velikim područjima Zemljine površine, unutar kojih se organizmi razvijaju u relativnoj izolaciji tokom dužih vremenskih razdoblja, odijeljeni jedni od drugih geografskim barijerama. To mogu biti okeani, široke pustinje ili visokih plalinski lanaci, koji su prepreke za migracije. Kao takva, oznake biogeografskih područja koriste se za označavanje općih skupina organizama na temelju njihove zajedničke biogeografije. Biogeografska carstva odgovaraju florističkom carstvu botanike ili zoogeografskim regionima zoologije.

Biogeografska carstva karakteriziraju evolucijsku historiju obuhvaćenih  organizama. Ona se razlikuju od bioma, poznatih i kao glavnih stanišnih tipova, koji su ekološke  jedinice na Zemljinoj površini na temelju "životnih oblika" ili prilagodbe životinja, gljiva, mikroorganizama i biljaka – klimatskim, zemljišnim i drugim uvjetima. Biome karakterizira slična klimaksna vegetacija. Svako carstvo može sadržavati nekoliko različitih bioma. tropske vlažne širokolistne šume u Srednjoj Americi, naprimjer, mogu biti slične onima u Novoj Gvineji po vegetacijskom tipu i strukturi, klimi, tlima itd., Ali ove su šume naseljene životinjama, gljivama, mikroorganizmima i biljakama s vrlo različitom evolucijskom poviješću.

## Kopnena biogeografska carstva
### WWF /  200 globalnih biogeografskih carstava (BBC "ekozone")
Shema  Svjetskog fonda za divljinu (Olson & Dinerstein 1998, Olson et al. 2001)  široko je slična Miklos Udvardyjevom sistemu (1975). Glavna razlika je razmeštanje australske oblasti u odnosu na carstva Antarktika, Okeanije i Indomalaje. U sistemu  WWF, područje Australizije uključeni su Australija, Tasmanija, otoci Wallacea, Nova Gvineja, Istočni melanezijski otoci, Nova Kaledonija i Novi Zeland. Australsko carstvo Udvardy uključuje samo Australiju i Tasmaniju; on smješta Wallacea u indijsko carstvo, Novu Gvineju, Novu Kaledoniju i Istočnu Melaneziju u okeanijsko, a Novi Zeland u antarktičko carstvo.

Palearktik i Neoarktik se ponekad vežu u  holarktičko carstvo.

## Slatkovodna biogeografska carstva
## Morska biogeografska carstva
Prema  Briggs (1995) i Morrone (2009):

Prema shemi WWF-a (Spalding, 2007):

## Također pogledajte
*Kosmopolitsko rasprostranjenje
*Ekoton

## Reference
* Abell, R., M. Thieme, C. Revenga, M. Bryer, M. Kottelat, N. Bogutskaya, B. Coad, N. Mandrak, S. Contreras-Balderas, W. Bussing, M. L. J. Stiassny, P. Skelton, G. R. Allen, P. Unmack, A. Naseka, R. Ng, N. Sindorf, J. Robertson, E. Armijo, J. Higgins, T. J. Heibel, E. Wikramanayake, D. Olson, H. L. Lopez, R. E. d. Reis, J. G. Lundberg, M. H. Sabaj Perez, and P. Petry. (2008). Freshwater ecoregions of the world: A new map of biogeographic units for freshwater biodiversity conservation. *BioScience* 58:403-414, http://www.feow.org/downloads/Abell_et_al_08_BioScience.pdf.
* 
* Briggs, J.C. (1995). *Global Biogeography*. Amsterdam: Elsevier.
* Morrone, J. J. (2009). *Evolutionary biogeography, an integrative approach with case studies*. Columbia University Press, New York, https://books.google.com/books?id=ednrWpMF3bMC.
* Morrone, J. J. (2015). Biogeographical regionalisation of the world: a reappraisal. *Australian Systematic Botany* 28: 81-90, http://www.publish.csiro.au/?act=view_file&file_id=SB14042.pdf.
* Olson, D. M. & E. Dinerstein (1998). The Global 200: A representation approach to conserving the Earth’s most biologically valuable ecoregions. *Conservation Biol.* 12:502–515, http://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1046/j.1523-1739.1998.012003502.x/abstract.
* Olson, D. M., Dinerstein, E., Wikramanayake, E. D., Burgess, N. D., Powell, G. V. N., Underwood, E. C., D'Amico, J. A., Itoua, I., Strand, H. E., Morrison, J. C., Loucks, C. J., Allnutt, T. F., Ricketts, T. H., Kura, Y., Lamoreux, J. F., Wettengel, W. W., Hedao, P., Kassem, K. R. (2001). Terrestrial ecoregions of the world: a new map of life on Earth. *Bioscience* 51(11):933-938, http://wolfweb.unr.edu/~ldyer/classes/396/olsonetal.pdf .
* Schültz, J. *Die Ökozonen der Erde*, 1st ed., Ulmer, Stuttgart, Germany, 1988, 488 pp.; 2nd ed., 1995, 535 pp.; 3rd ed., 2002. Transl.: *The Ecozones of the World: The Ecological Divisions of the Geosphere*. Berlin: Springer-Verlag, 1995; 2nd ed., 2005, https://books.google.com/books?id=V9L8yPzAjxIC.
* Scott, G. 1995. Canada's vegetation: a world perspective, p., https://books.google.com/books?id=QpHCHdrgSVoC&pg=PA13.
* Spalding, M. D. et al. (2007). Marine ecoregions of the world: a bioregionalization of coastal and shelf areas. *BioScience* 57: 573-583, http://algae.thu.edu.tw/lab/2013_Meeting_FebJune/2007_Marine_ecoregions_of_the_world.pdf .
* Udvardy, M. D. F. (1975). *A classification of the biogeographical provinces of the world.* IUCN Occasional Paper no. 18. Morges, Switzerland: IUCN, https://portals.iucn.org/library/efiles/documents/OP-018.pdf.
* Wicken, E. B. 1986. *Terrestrial ecozones of Canada* / *Écozones terrestres du Canada*. Environment Canada. Ecological Land Classification Series No. 19. Lands Directorate, Ottawa. 26 pp., http://ecozones.ca/francais/introduction.html .
Kategorija:Biogeografija
Kategorija:Staništa
Kategorija:Biomi
*