Indonesia Raya

**Indonesia Raya** ( = Velika Indonezija) jest državna himna Indonezije. Bila je nacionalna himna od proglašenja nezavisnosti Indonezije 17. augusta 1945. Pjesmu je predstavio njen kompozitor, Wage Rudolf Supratman, 28. oktobra 1928. tokom Zakletve mladih. Pjesma je označila rođenje arhipelaškog nacionalističkog pokreta u Indoneziji koji ima za cilj stjecanje nezavisnosti od holandske kolonijalne vladavine. Prve novine koje su otvoreno objavile notne zapise i tekst pjesme "Indonesia Raya", čin prkosa holandskim vlastima, bio je kineski indonežanski sedmičnik *Sin Po*.

Prva strofa "Indonesia Raya" izabrana je za nacionalnu himnu kada je Indonezija proglasila nezavisnost 17. augusta 1945. Jozef Cleber, holandski kompozitor, napravio je aranžman melodije za filharmoniju 17. augusta 1950, kada je ostrvo Sumatra je postala sastavni dio Republike Indonezije. Ovaj aranžman se široko koristi.

"Indonesia Raya" se izvodi na ceremonijama podizanja zastave u školama širom Indonezije svakog ponedjeljka. Zastava se podiže svečanim i tempiranim pokretom tako da dopire do vrha jarbola kada se himna završava. Glavna ceremonija podizanja zastave održava se svake godine 17. augusta u znak sjećanja na Dan nezavisnosti. Ceremoniju vodi predsjednik Indonezije i obično se održava u palači Merdeka.

Tokom izvođenja državne himne, svi prisutni treba da stoje, okrenuti ka muzici i da odaju poštovanje. Pripadnici Oružanih snaga i druge uniformisane osobe (npr. srednjoškolci) moraju uputiti vojni pozdrav.

## Historija 
### Indonezijski omladinski kongres 
Dok je živio u Jakarti, Soepratman je čitao esej iz časopisa *Timbul*. Autor eseja izazvao je indonežanske muzičke stručnjake da komponuju buduću indonežansku himnu. Soepratman – koji je također bio muzičar – prihvatio je izazov i počeo da komponuje. Godine 1924. pjesma je završena za vrijeme njegovog boravka u Bandungu i pod nazivom "Indonezija".

Godine 1928. omladina iz cijele Indonezije održala je prvi Indonežanski omladinski kongres, službeni sastanak za zalaganje za nezavisnost nacije. Mladi reporter Wage Rudolf Soepratman, nakon što je čuo za to, kontaktirao je organizatore Kongresa s namjerom da izvještava s njega, ali su oni tražili da ne objavi priču iz straha od holandskih kolonijalnih vlasti. Organizatori su htjeli izbjeći sumnju kako Holanđani ne bi zabranili događaj. Supratman im je to obećao, a organizatori su mu omogućili slobodan pristup događaju. Supratman je bio inspirisan sastancima i namjeravao je da odsvira pjesmu na konferenciji. Nakon što je dobio ohrabrenje od vođe konferencije Sugonda Djojopuspita, Soepratman je odsvirao pjesmu na violini, nadajući se da će jednog dana postati njihova nacionalna himna. Soepratman je prvi put izveo himnu na violini 28. oktobra 1928. tokom Drugog indonežanskog omladinskog kongresa. Scenario je zadržao za sebe jer je smatrao da nije pravo vrijeme da ga objavi.

### Distribucija 
Nakon Drugog omladinskog kongresa, tekst *Indonezije* su distribuirale mnoge političke i studentske organizacije. Štampa je također odigrala ključnu ulogu u objavljivanju pjesme. Dana 7. novembra 1928, dnevni list ''Soeloeh Ra'jat Indonesia* objavio je riječi pjesme. Ovo je ponovio kineski sedmičnik *Sin Po* 10. novembra. Godine 1929. Wage Rudolf Supratman je promijenio naslov svoje pjesme u "Indonesia Raya" i ispod nje dodao frazu "nacionalna himna Indonezije", ali se tekst pjesme nije promijenio. Soepratman je lično štampao i distribuirao primerke pjesme sa novim naslovom kroz pamflet. Svih hiljadu primjeraka rukopisa prodato je u kratkom roku njegovim prijateljima i porodici.

Iste godine, istaknuti indonežanski biznismen i izvršni direktor diskografske kuće Tio Tek Hong kontaktirao je Supratmana; njih dvoje su se složili da izdaju prve zapise himne, pri čemu je Supratman zadržao autorska prava nad njom. Nove ploče su bile izuzetno popularne, ali su 1930. holandske kolonijalne vlasti zabranile pjesmu i konfiskovale sve preostale neprodate ploče.

### Orkestracija 
U početku nije postojala orkestarska verzija himne. Tako je 1950. Vlada Indonezije uputila apel Jozefu Cleberu da komponuje simfonijsko izvođenje "Indonesia Raya".

Cleber je u to vrijeme bio među 46 ljudi Cosmopolitan Orchestra, pod vodstvom Yvona Baarspula, koje je poslala holandska vlada da pomogne vladi Indonezije u razvoju vlastite muzike u Jakarti. "Jos" Cleber je bio iskusan aranžer ne samo zapadnjačkih pjesama već i indonežanskih pop pjesama kao što su *Di Bawah Sinar Bulan Purnama* i *Rangkaian Melati*.

"Indonesia Raya" je snimljena pod Cleberovim vodstvom na novonabavljenoj Phillips gramofonskoj ploči početkom 1951. sa muzičarima iz sva tri radio orkestra RRI Jakarte, a traka je puštena po odobrenju predsjednika Sukarna. Sukarno je nastup smatrao previše nenametljivim i tražio je nešto poput crveno-bijele indonežanske zastave, a u tempu holandske himne Het Wilhelmus. Cleber je ovo posljednje smatrao nemogućim, iako je razabrao neke od karaktera Marseljeze u melodiji i napravio drugi aranžman označen kao maestoso con bravura kao kompromis. Ovo je naišlo na Sukarnovo odobrenje, ali je zatražio da vrhunac pripremi grazioso ("Liefelijk") sekcija. Ova konačna verzija himne ostala je u upotrebi 47 godina.

Aranžman počinje Tutti gudačima i trubama (u stihu I) koji predstavlja hrabar i elegantan zvuk, a u sredini pjesme (u stihu II) svira se glatko gudački i na kraju (u stihu III) dolazi još jedan Tutti od gudača i truba, zajedno sa Timpanima, malim bubnjevima i činelama, dajući mu hrabar zvuk prikladan za nacionalnu himnu koju su ljudi poštovali.

### Vlasništvo 
Godine 1951. dovedeno je u pitanje vlasništvo nad autorskim pravima na "Indonesia Raya". Predsjednik Sukarno naredio je potragu za zakonitim nasljednikom Soepratmana. Po zakonu, Supratman je bio nosilac autorskih prava na "Indonesia Raya" kao njen kompozitor. Nakon Soepratmanove smrti 1938, vlasništvo nad njegovim djelima pripalo je određenim nasljednicima, četiri njegove preživjele sestre. Međutim, pošto je "Indonesia Raya" zvanično usvojena kao nacionalna himna Indonezije 17. augusta 1945, djelo je postalo vlasništvo države. Osim toga, ime "Plata Rudolf Supratman" mora biti navedeno kao njegov tvorac.

Kao nacionalna himna, kopije "Indonesia Raya" ne mogu se distribuirati kao roba za prodaju. Shodno tome, vlada je imala obavezu da dobije sva prava za distribuciju pjesme, uključujući i originalni snimak, od Yo Kim Tjan. Godine 1958. vlada je dobila isključivo pravo na "Indonesia Raya" od Soepratmanove porodice. Sljedeće godine, Yo je predao originalnu ploču pjesme indonežanskoj vladi. Uz preporuku Ministarstva obrazovanja, vlada je 31. maja 1960. nagradila i Soepratmanove sestre sa po 250.000 indonezijskih rupija.

## Tekst himne 
Ne postoje službeni prijevodi "Indonesia Raya" na druge jezike. Dana 28. oktobra 1953., na 25. godišnjicu himne, dnevni list *Harian Umum* objavio je vlastite prijevode pjesme na engleski, njemački i holandski. U biltenu Ministarstva informisanja korišteni su ti prijevodi. Trenutno se, međutim, prijevodi više ne objavljuju.

*Refren''

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena verzija državne himne Indonezije
* Preuzmite državnu himnu Indonezije 2017 izvođenje GBN nacionalnog omladinskog orkestra i hora, .mp3 ili .wav 
* Preuzmite partituru / notni zapis INDONESIA RAYA 2017 izvedbe, .pdf 
* Streaming audio, tekstova i informacija za 'Indonesia Raya'
* Music Video – HD verzija indonežanske himne, na YouTube
* Indonesia Raya 1945 – Reel iz vremena Drugog svjetskog rata koji prikazuje pjesmu u cijelosti, na YouTube
* Indonesia Raya na obilježavanju godišnjice indonezijskih oružanih snaga

Kategorija:Himne Azije
Kategorija:Državne himne
Kategorija:Indonezija
Kategorija:Simboli Indonezije