Zapovednik

[thumb|350px| Pogled na [Prirodni rezervat, zapovednik Rusije]]
**Zapovednik** je ustaljeni termin na teritoriji bivšeg Sovjetskog Saveza za zaštićeno područje koje se "zauvijek čuva u divljini". To je najviši stepen zaštite okoliša za dodijeljena područja, koja su strogo zaštićena. Pristup javnosti je ograničen.

## Pregled
Doslovni engleski prijevod riječi *zapovednik* je "utočište prirode" (poput utočište za životinje); međutim, u praksi, zapovednici se ponekad bave zaštitom stvari koje nisu priroda i mogu uključivati historijsko-kulturnu, historijsko-arheološku i druge vrste kulturne ili prirodne baštine. Oni također funkcioniraju kao važna mjesta za historijska istraživanja i obrazovanje te su stoga usporedivi s Mjesta od posebnog naučnog interesa kakva se nalaze u Ujedinjenom Kraljevstvu i Mjesta od posebnog naučnog interesa u Hong Kongu.

Termin *zapovednik*, koji se odnosi na rezervat, osoblje i infrastrukturu, korišten je u bivšem Sovjetskom Savezu i još uvijek se koristi u Ruskoj Federaciji i nekim drugim bivšim sovjetskim republikama. Mnogi rezervati imaju područja s različitim stupnjevima zaštite; ponekad je ispaša dozvoljena do određene mjere.

Druge vrste zaštićenih područja uključuju nacionalni park, zakaznike (što se odnosi na "državni rezervat divljači" jer je tamo dozvoljen ograničen lov, prirodne spomenike (često pojedinačna stabla, geološke eksponate ili druga mala područja) itd. Neki zapovednici su prepoznati kao rezervati biosfere (ili utočišta).

U Rusiji postoji 101 zapovednik koji pokrivaju oko 330.000&nbsp;km² ili oko 1,4% ukupne površine zemlje. Obuhvataju sve, od izolovanih delova stepe do velikih prostranstava Sibira i Arktika, a veličina im varira od Galičke Gore na 2,31&nbsp;km2 (570 hektara) do Velikog arktičkog državnog prirodnog rezervata na 41692 km2. Rusko Ministarstvo prirodnih resursa nadgleda 99 rezervata. Izuzeci su Ilmenskij, kojim upravlja Ruska akademija nauka, i Galička Gora, kojom upravlja Voronješki državni univerzitet.

## Teorija zapovednosti
Teorijsko opravdanje zapovednika poznato je kao *zapovednost*' (заповедность) - što znači "stanje zaštićenosti u *zapovedniku*". Razvijena je 1890-ih i početkom 20. stoljeća, uglavnom od strane biologa tla Vasilija Dokučajeva.

Osnovna ideja ''zapovednosti** je isključenje ljudi i zabrana ekonomske aktivnosti, s jedinim izuzecima koji su dozvoljeni naučnicima i čuvarima prirode. Zapovednici su zamišljeni kao dijelovi netaknutih prirodnih ekosistema koji se mogu proučavati kao standardi s kojima se uspoređuju upravljani ekosistemi, kakvi se stvaraju u poljoprivredi i šumarstvu. U tu svrhu, zapovednici moraju biti dovoljno veliki da budu samodostatni, sa kompletnim rasponom trofičkih nivoa sve do najviših predatora.

Godine 1910. teoriju „zapovednosti“ razvio je I. P. Borodin, koji je tvrdio da zapovednike ne treba osnivati postupno, već kao planirani sistem rezervata koji uključuje uzorke svih glavnih prirodnih regija u zemlji.

U 1940-im Aldo Leopold razumio je potrebu za rezervatima tipa zapovednika: "Dok čak i najveća područja divljine postaju djelimično poremećena, bilo je potrebno samo nekoliko divljih hektara da J.&nbsp;E. Weaver otkrije zašto je flora prerije otpornija na sušu od agronomske flore koja ju je zamijenila." Odgovor je bio da divlja prerija ima mnogo složeniji i efikasniji korijenov sistem, a to se moglo otkriti samo proučavanjem netaknutog prirodnog ekosistema.
Bilo bi teško, ako ne i nemoguće, uspostaviti danas „savršen“ zapovednik, potpuno prirodan i samodovoljan, posebno imajući u vidu naknadne efekte koji uključuju zagađenje i stakleničke plinove. Ipak, mnogi ruski zapovednici su dobra aproksimacija ideala i djeluju kao naučne institucije već mnogo decenija. 

## Historija
Prvi zapovednici osnovani su u stepskoj regiji Ruskog Carstva 1890-ih. Neki su bili opremljeni istraživačkim stanicama. Vasilij Dokučajev bio je vodeći duh iza ovih ranih zapovednika. Područja stepe odabrana su za prve zapovednike zbog brzog nestanka djevičanske stepe dok je preoravana, i zato što se smatralo da oranje može pogoršati posljedice suša. Istraživanje je bilo potrebno kako bi se razumjela stepa i kako se ona može najbolje iskoristiti.
Motivacija primijenjene nauke za osnivanje zapovednika nastavljena je u prvom državno organiziranom zapovedniku. Rezervat prirode Barguzin osnovala je carska vlada 1916. na istočnoj obali Bajkalskog jezera. Njegova svrha bila je zaštita i proučavanje populacije samura – vrijedne vrste krzna koja je opadala zbog prekomjernog lova. Čini se da su i ostali zapovednici osnovani otprilike u isto vrijeme, ali su ili propali (npr. Sajan) ili nisu dobili formalno priznanje sve do kasnije.

Lenjinova nacionalizacija zemljišta 1917. i 1918. stvorila je pravno povoljno okruženje za sovjetski sistem zapovednika, budući da obezbjeđivanje zemljišta za tu svrhu od privatnih vlasnika više nije bio problem. Lenjin je možda bio zainteresiran za zaštitu prirode jer je dozvola za stvaranje 1919. odmah data  u Delti Vollge na sjeverozapadnoj obali Kaspijskog mora.

Priznavanje zapovednika dobilo je čvrstu pravnu osnovu Zakonom "O zaštiti prirodnih spomenika, vrtova i parkova", koji je Lenjin potpisao 1921. Stvaranje zapovednika se nastavilo, ali je mjera također omogućila osnivanje nacionalnih parkova, iako nijedan nije osnovan u Sovjetskom Savezu narednih pola stoljeća.

Do 1933. u Rusiji je bilo 15 državnih zapovednika,, a do 1995. ih je bilo 115. Prosječna površina novih zapovednika smanjila se sa 780&nbsp;km² u periodu 1916–25. na 110&nbsp;km² u periodu 1936–45, a zatim porasla na 5.060&nbsp;km² u periodu 1986–95. U 2007. godini postojao je 101 operativni zapovednik, što odražava mali broj novih otvorenih od 1995, ali i dva perioda zatvaranja i smanjenja sistema. Prvi od njih planirao je Aleksandr Malinovskii; proveden je 1951. s ciljem pretvaranja zapovednika u "komercijalne i istraživačke" institucije, kao i oslobađanja značajnih površina zaštićenih šuma za komercijalnu eksploataciju. Tokom sljedećih 10 godina, sistem zapovednika se donekle oporavio, ali ga je 1961. Nikita Hruščov kritikovao, poznato referirajući se na film o njima u kojem je prikazan naučnik kako posmatra vjevericu koja glođe orah. Šest zapovednika je zatvoreno, a drugi su spojeni ili im je površina smanjena. >Shtilmark (2003), p.&nbsp;137.

Iako je zapovednik u teoriji prostrano područje netaknutih prirodnih ekosistema koji se koristi za naučna istraživanja sa stalnim osobljem naučnika i čuvara prirode, historija mnogih zapovednika je zapravo bila prilično drugačija, ponekad uključujući zatvaranje, eksploataciju (uključujući sječu šuma) i konačno ponovno otvaranje. Uprkos tome, neki zapovednici su imali gotovo besprijekornu historiju i većina je zadržala prvobitnu viziju naučnoistraživačkih institucija koje nisu otvorene za javnu rekreaciju.

## Zaštićena okolina
 thumb|right|450px|Mapa zapovednika u Rusiji

Nije lako sažeti pokrivenost ekosistema koje štite zapovednici, ali gruba ideja se može dobiti brojanjem broja rezervata u glavnim zonama prirodne vegetacije. Na karti su to, od sjevera prema jugu:
* **Arktička pustinja** (bez drveća; bez kontinuiranog vegetacijskog pokrivača) i **tundra** (bez drveća; mali grmovi, šaš, mahovine)
* **tajga** (četinarska borealna šuma s primjesom breze i drugog listopadnog drveća)
* **listopadna šuma'* (diskontinuirana zona kojom dominiraju hrast i druge listopadne vrste)
* **stepa** (bez drveća, dominiraju zeljaste biljke na sjeveru i trave na jugu).

Ovo je vrlo pojednostavljena klasifikacija. Svaka glavna zona je podijeljena na podzone, a postoje i prelazni tipovi vegetacije. Štaviše, mnogi zapovednici, posebno ako se nalaze u prelaznoj zoni ili pokrivaju niz nadmorskih visina, sadržavat će primjere nekoliko tipova vegetacije.

S tim kvalifikacijama, broj lokacija zapovednika (neki zapovednici zauzimaju široko raspršena mjesta, od kojih su neka ovdje zasebno obračunata) u različitim zonama je sljedeći: Arktička pustinja i tundra – oko 15; tajga – oko 40; listopadna šuma – oko 13; stepa – oko 30. Oko pola tuceta su pretežno planinski, posebno na Kavkazu. Komandorski i Ostrvo Wrangel su udaljena ostrva. Nekoliko njih su uglavnom močvarna područja.

## Upravljanje i korištenje
Iako princip *zapovednosti'* ne propisuje nikakvu ekonomsku upotrebu, u praksi se od zapovednika često tražilo da doprinesu nacionalnoj ekonomiji. Voronješki zapovednik, naprimjer, uzgajao je evropske dabrove za ponovno uvođenje u druga područja u svrhu podrške industriji krzna. Nekoliko zapovednika se također smatra leglom za druge komercijalno vrijedne krznaše, poput samura i desmana, što im omogućava da se šire u susjedna nezaštićena područja radi podrške komercijalnom lovu.

Neintervencijsko upravljanje je teško primjenjivati u stepskim zapovednicima, koji su često premaleni da bi podržali samoodrživi ekosistem, uključujući divlje biljojede (poput sajge) koji su možda bili migratori. Ponekad se pribjegava različitim režimima košnje, koji međutim ne mogu zadovoljavajuće zamijeniti prirodne procese u mjeri u kojoj ne recikliraju hranjive tvari i organsku tvar kroz lanac ishrane biljojeda i mesojeda, niti mogu replicirati efekte gaženja.

Važna aktivnost u svim zapovednicima je redovno praćenje sezonskih događaja (fenologija). Ovo je sada standardizirano u programu posmatranja poznatom kao Hronika prirode (Летопись природы). Naziv je predložio Aleksandr Formozov 1937, iako su program praćenja razvijali V.N. Sukačev 1914. i Grigorii Kozhevnikov 1928. Upute za vođenje Hronike prirode se periodično ažuriraju.

Pod pritiskom da postanu samofinansirajući, neki zapovednici su u raznim periodima pokušavali razviti ekološki turizam - obično u tampon zoni rezervata, izbjegavajući tako kršenje principa „zapovednosti“. Međutim, u nekim slučajevima turizam postaje ozbiljan problem zbog blizine rekreacijskih centara, npr. u Teberdinskom zapovedniku na Kavkazu. Rekreacijski centar Dombaj, dugo omiljena ruska destinacija za alpsko skijanje, nalazi se blizu centra zapovednika, a utjecaj turizma u tom području, budući da ga posjećuje sve više Rusa i stranaca, stvorio je pritisak na očuvane ekosisteme oko njega.

## Međunarodni značaj sistema zapovednika
Antropogeni utjecaj na okoliš - zbog zagađenja, klimatskih promjena i konačno rasta ljudske populacije - stvara sve ozbiljnije probleme, čije će rješenje ovisiti o boljem razumijevanju biosfere nego što ga već imamo. Da bi se obezbijedili uslovi u kojima se takvo razumijevanje može razviti, neophodno je sačuvati koliko god je to moguće netaknute primjerke prirodnih ekosistema, a zapovednici su jedini veliki sistem zaštićenih područja stvoren prvenstveno u tu svrhu. U slučaju erozije tla, naprimjer, samo poređenjem stope formiranja tla i gubitka iz netaknute stepe ili prerije i sa iste tipove zemljišta pod intenzivnom poljoprivredom možemo shvatiti koliko je potonji često destruktivan za prirodni kapital.

Redovno dugoročno praćenje prirodnih pojava u zapovednicima također je pružilo osnovni skup podataka koji je sada vrijedan za procjenu kako antropogeni pritisak, prvenstveno kroz klimatske promjene, utiče na prirodne ekosisteme. Budući da ovi potonji obavljaju esencijalne funkcije kao što su vezivanje ugljika i kruženje hranjivih tvari, očito je važno znati kako su ove ekosistemske usluge pogođene antropogenim pritiskom.

## Lista prirodnih rezervata u Rusiji
## Zaštita UNESCO-a u Rusiji 
### Rezervati biosfere 
Od 1978, više od trideset ruskih prirodnih rezervata je od strane UNESCO-a proglašeno rezervatima biosfere.

### Mjesta svjetske baštine
Neki od prirodnih rezervata u Rusiji su također zaštićeni od strane UNESCO kao prirodna Mjesta svjetske baštine:
* Bajkalsko jezero (uključuje Barguzin, Baikal-Lena, Bajkalski zapovednici, tri nacionalna parka i druga zaštićena područja);
* Zapadni Kavkaz (uključuje Kavkaski rezervat biosfere, druga zaštićena područja; u perspektivi i dijelove Teberda rezervata biosfere i Nacionalnog parka Soči);
* Sikhote-Alin (uključuje Sikote-Alin zapovednik i druge teritorije);
* Zlatne planine Altaja (uključuje Altajske i Katunske zapovednike i druga zaštićena područja);
* Vulkani na KaKamčatki (uključuje Kronotski zapovednik i četiri regionalna parka prirode);
* Kuroska kosa (uključuje Nacionalni park Kurroska kosa);
* Djevičanske šume Komi (uključuje Rezervat biosfere Pečora-Ilič i Nacionalni park «Yugyd va»);
* Bazen Uvs Nuura (uključuje Prirodni rezervat Uvs Nuura);
* Ostrvo Wrangel (uključuje Zapovednik ostrva Wrangel).
Obično prirodni rezervat zauzima samo dio mnogo većeg lokaliteta svjetske baštine.

## Također pogledajte
* Spisak nacionalnih parkova Rusije

## Reference
### Napomene
### Izvori
* Filonov, K.P. & Nukhimovskaya, Yu. D. (1990) *Letopis' prirody v zapovednikakh SSSR: metodicheskoye posobiye*. Moscow: Nauka. .
* Kokorin, A.O, Kozharinov, A.V. & Minin A.A. (2001) *Climate Change Impact on Ecosystems*. Moscow: WWF. .
* Leopold, Aldo (1968) *Sand County Almanac*. London (&c): Oxford University Press. .
* Montgomery, D.R. *Dirt: the Erosion of Civilizations''. Berkeley (&c): University of California Press. .
* Shtil'mark, F.R. (2003) *History of the Russian Zapovedniks 1895-1995*. Edinburgh: Russian Nature Press. .
* Volkov, A.E. (ed.) (1996) *Strict Nature Reserves (Zapovedniki) of Russia: Collection of Chronicle of Nature data for 1991-1992*. Moscow: Sabashnikov Publishers. .
* Weiner, D.R. (1999) *A Little Corner of Freedom: Russian Nature Protection from Stalin to Gorbachev*. Berkeley: University of California Press. .
* Weiner, D.R. (2000) *Models of Nature: Ecology, Conservation & Cultural Revolution in Soviet Russia* (2nd edition). Pittsburgh Pa: University of Pittsburgh Press. .
* Zapovedniks, under "Russian Protected Areas," at russianconservation.org, retrieved December 19, 2005.

## Vanjski linkovi
* Wild-russia.org: Descriptions of 47 Zapovedniks and National Parks — *text and images, arranged by bio-region.*
* —Rusnatpress.org: List of Russian Zapovedniks  — *with brief descriptions, contact details, and map coordinates*.
* —Oopt.info/zp: Tsentr dikoy prirody — *lists all Zapovedniks, with maps and images.*
* Isar.org: "Russia's Zapovednik System Reaches Out." 
* Russianconservation.org: "Taking the Future of Russia's Protected Areas in Their Own Hands: Zapovednik Directors Meet in Vladivostok."
* —Altai-republic.ru: The Altai Reserve 


Kategorija:Rezervati prirode u Rusiji
Kategorija:Zaštita prirode u Rusiji
.
Rusija
Kategorija:Liste vezane za geografiju Rusije
.
Kategorija:Rezervati prirode