Ekonomski grafikon

U ekonomiji se u velikoj mjeri koriste grafikoni kako bi se bolje ilustrovali ekonomski principi i trendovi koje pokušava objasniti. Ti grafikoni imaju specifične osobine koje se ne nalaze često (ili se ne nalaze često u takvim kombinacijama) u drugim naukama.
[desno|mini| Model [Ponuda i potražnja|ponude i potražnje opisuje kako cijene variraju kao rezultat ravnoteže između dostupnosti proizvoda i potražnje. Grafikon prikazuje povećanje (tj. pomak udesno) potražnje sa D1 na D2 zajedno sa posljedičnim povećanjem cijene i količine potrebne za postizanje nove ravnotežne tačke na krivulji ponude (S).]]
Uobičajen i specifičan primjer je grafikon ponude i potražnje prikazan desno. Ovaj grafikon prikazuje ponudu i potražnju kao suprotne krive, a presjek između tih krivih određuje ravnotežnu cijenu. Promjena ponude ili potražnje je prikazana pomjeranjem krive ili ulijevo (smanjenje tražene ili ponuđene količine) ili udesno (povećanje tražene ili ponudene količine); ovaj pomak rezultira novom ravnotežnom cijenom i količinom. Ekonomski grafikoni su predstavljeni samo u prvom kvadrantu koordinatne ravni kada varijable konceptualno mogu poprimiti samo nenegativne vrijednosti (kao što je količina proizvoda koji se proizvodi). Iako se ose odnose na numeričke varijable, specifične vrijednosti se često ne uvode ako se postavlja konceptualna tačka koja bi se primjenjivala na bilo koje numeričke primjere.

Općenito, obično postoji neki matematički model koji leži u osnovi bilo kojeg datog ekonomskog grafikona. Na primjer, uobičajeni graf ponude i potražnje ima svoju osnovu u općoj teoriji cijena &mdash; visoko matematičkoj disciplini.

## Izbor ose za zavisne i nezavisne varijable 
mini|321x321piksel| Primjer realnog BDP-a (y) u odnosu na vrijeme (x). Često se vrijeme označava kao *t* umjesto sa *x* .
mini|270x270piksel| Kriva IS se pomiče udesno ako planovi potrošnje po bilo kojoj potencijalnoj kamatnoj stopi rastu, uzrokujući da nova ravnoteža ima više kamatne stope (i) i ekspanziju u "realnoj" ekonomiji (realni BDP, ili Y).
U većini matematičkih konteksta, nezavisna varijabla je postavljena na horizontalnu osu, a zavisna varijabla na vertikalnu osu. Na primjer, ako je *f*(x) iscrtan u odnosu na *x*, konvencionalno se *x* prikazuje horizontalno, a vrijednost funkcije vertikalno. Ovaj položaj je često, ali ne uvijek, obrnut u ekonomskim grafikonima. Na primjer, u grafikonu ponude i potražnje na vrhu ove stranice, nezavisna varijabla (cijena) je iscrtana na vertikalnoj osi, a zavisna varijabla (ponuđena ili tražena količina), čija vrijednost ovisi o cijeni, je ucrtana horizontalno.

Međutim, kada je vrijeme nezavisna varijabla, a vrijednosti neke druge varijable su prikazane kao funkcija vremena, obično se nezavisna varijabla vrijeme iscrtava horizontalno, kao na linijskom grafikonu s desne strane.

Ipak, drugi grafikoni mogu imati jednu krivu za koju je nezavisna varijabla nacrtana horizontalno i drugu krivu za koju je nezavisna varijabla nacrtana vertikalno. Na primjer, u IS-LM grafikonu prikazanom ovdje, IS kriva pokazuje iznos potrošnje zavisne varijable (Y) kao funkciju nezavisne varijable kamatne stope (*i*), dok LM kriva prikazuje vrijednost zavisne varijable varijabla, kamatna stopa, koja uravnotežuje tržište novca kao funkciju nezavisnog varijabilnog dohotka (koji je u ravnoteži jednak rashodu na ekonomskoj osnovi). Budući da dva različita tržišta (tržište roba i tržište novca) uzimaju kao date različite nezavisne varijable i svojim funkcioniranjem određuju različite zavisne varijable, nužno je da jedna kriva ima svoju nezavisnu varijablu ucrtanu horizontalno, a drugu vertikalno.