Metapopulacija

**Metapopulacija**  se sastoji  od grupe prostorno odvojenih populacija  iste [[vrsta]|vrste] koje, na izvjesnoj razini,  međusobno komuniciraju. Termin metapopulacija je skovao Richard Levins,  1969. za opis modela dinamike populacije štertnih insekata  u poljoprivredi, alit u  ideju  većina široko primjenjuje na vrste u prirodnim  ili umjetnim  [[biotom| fragmentiranim staništima] ]. Prema  Levinu,  metapopulacija se  sastoji se od "puno populacija".
Općenito se smatra da se metapopulacija sastoji od nekoliko različitih populacija na područjima pogodnih staništa koja su trenutno prazna. U klasičnoj teoriji metapopulacije, svaki  populacijski  ciklus je  relatvno  nezavisan od  ostalih populacija i na kraju izumre, što je posljedica demografskih stohastičnosti  (oscilacija u broju jedinica zbog slučajnih  demografskih  događaja); što je populacija manja, sklonija je istrebljenju.
Iako pojedinačne populacije imaju konačni životni raspon, metapopulacija u cjelini često je stabilna, jer imigranati iz jedne populacije (što može, na primjer, siti u slučaju “buma”  rasta) rekoloniziraju staništa koja su od izumiranja ostala otvoreno nepopunjena. Oni mogu također emigrirati sa malim brojem jedinki  i spašavju  pogođenu  populaciju od izumiranja (pod nazivom *efekat spašavanja *). Takav učinak se  može desiti zbog opadanja veličine populacije i mogućnosti popunjavanja otvorenih ekoloških niša.

Razvoj teorije metapopulacije,  naglasio je važnost povezivanja naizgled izoliranih populacija. Iako ne postoji  pojedinačna populacija kojom  je osiguran dugoročni opstanak date  vrste, zajednički učinak mnogih populacija može  to ostvariti.
Teorija metapopulacije je prvi put razvijena za kopnene  ekosisteme,  a potom je primijenjena I  na morske. U ribarstvenoj nauci, termin "subpopulacija" je ekvivalentan  lokalnoj populaciji u metapopulacijskoj nauci. Većina morskih primjeri su relativno sedentarne  vrste, koje zauzimaju diskretne  stanišne niše, sa lokalnim preuzimanjem niša  iz drugih lokalnih populacija,  u većoj  metapopulaciji. Neki istraživači su  protiv stroge primjene definicije kriterija  metapopulacije, kada je rizik od izumiranja za lokalne populascije  nezanemariv..

Značajan prilog razvoju teorije metapopulacije dao  finski biolog, Ilkka Hanski , sa Univerziteta u Helsinkiju.

## Predacija i oscilacije
Prvi eksperimente sa predatorima  i prostornom  heterogenosti izveli su  su vodili Georgii Gause u 1930-im, na osnovu obrasca Lotka-Volterra jednadžba, koji je formuliran u sredinom 1920-ih, ali nije bila provedene  njena dalja primjena .U Lotka-Volterrinoj  jednadžbi je  predloženo da će vremenom odnos između predatora i plijena  rezultirati u oscilacijama  u populaciji,  prema početneoj gustoće predatora i plijena.

 Gauseovim ranim eksperimenatima  su predviđene oscilacije, ali  ova teorija nije uspjela jer u interakciji  predator-plijen nisu bili pretpostavljeni utjecaji imigracija . Međutim, kada su ukalkulirane i  imigracije, ciklusi populacija su  precizno prikazali oscilacije, koje  predviđa Lotka-Volterrina  jednadžba, sa vrhovima, pri čemu je vrh krive velike brojnosti  plijena malo pomjeren  u lijevo od vrha gustine predatora. Drugi eksperimenti su proširenja Gauseovih istraživanje, ispitujući kako oba faktora, migracije i prostorna  heterogenost, utiči na oscilacije predator-plijen.
## Levinsov model 
Levinov originalni model je  primijenjen  na metapopulacijukoja je  distribuirana  preko mnogeisprekidanih  odgovarajućih staništa sa znatno manjom  interakcijom između odvojenih lokalnih populacija.. Dinamike populacija  unutar jedne grupe su pojednostavljene do tačke u kojoj su u obzir uzimana samo prisustva i odsustva. Svaki mali areal u njegovom modelu je ili naseljeno ili ne.

Neka *N * bude dio areala koji je zauzet  u datom trenutku. Tokom vremena *dt *, svako okupirano stanište  može postati nenaseljeno,  sa vjerovatnoćom izumiranja *edt *. Pored toga, i *N *  praznih  staništa. Pod pretpostavkom konstantne  brzine *c * od energije propagacije svakog od *N * okupiranog staništa, tokom vremena *dt *, svako  prazno stanište može postati zauzeto sa vjerovatnoćom kolonizacije *cNdt*. U skladu s tim, vrijemenska  stopa promjene okupirane zone, *dN / dt *, je

: \frac{dN}{dt} = cN(1-N) - eN.\,

Ova jednadžba je matematički ekvivalentna logističkom modelu, sa kapacitetom  zasićenosti *K* , datim izrazom:

:  K = 1 - \frac{e}{c}\,

i stopom rasta 
*r*

:  r = c - e.\,
Pri  ravnoteži, dakle, neke frakcije staništa vrsta će uvijek biti prazne.

## Reference
## Također pogledajte
*Populacija
*Vrsta
*Podvrsta
*Populacijska ekologija

Kategorija:Demografija
Kategorija:Populacija