open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fjodor II, car Rusije

**Fjodor II** (1589 – 20. juli 1605) bio je car Rusije između 13. aprila i 1. jula 1605.
mini
mini

Bio je sin cara Borisa Godunova. Iznenadna očeva smrt 13. aprila 1605. tokom još neugušene pobune koju je vodio Lažni Dimitrije ubrzo je dovela do potpunog rasula lojalističkih snaga.

Najbolje školovanje koje je stekao tokom djetinjstva nije ga pripremilo za kriznu situaciju u kojoj je naslijedio krunu. Smrt oca, čija je harizma osiguravala podršku podanika, bila je nenadoknadiva. Već prvih dana grupa boljara prebjegla je na protivničku stranu, a te se akcije nisu nisu uspjele uspješno spriječiti, što je navelo njegovu majku da preuzme upravljanje državnim poslovima.

Ta činjenica ubrzo je dovela do panike među posljednjim lojalistima s obzirom na to da je ona bila kćerka čovjeka koji je rukovodio opričnicima i supruga cara Borisa Godunova, koji je također vodio čistke. Iz tih razloga kada pismo Lažnog Dimitrija 1. jula 1605, stiže u Moskvu sa zahtjevom za svrgavanje cara, boljari ga odlučuju poslušati. Fjodor II je uhapšen, a 20&nbsp;dana kasnije zajedno s majkom i pogubljen.

Iza njega je ostala prva karta Rusije, koju je sam nacrtao.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://testan.narod.ru/karty9.htm
* https://bvbat01.bib-bvb.de/TP61/start.do?Query=0100%3D%22%3FDE-588%3F10374617X%22+IN+%5B1%5D&Language=De

Kategorija:Ruski vladari
Kategorija:Biografije, Moskva
Premijer liga Bosne i Hercegovine u rukometu 2006/2007.

**Premijer liga BiH u rukometu** za 2006/2007 sezonu je počela 8. septembra 2006. godine, a završila 9. juna 2007. 

Prvak države za ovu sezonu je bila **Bosna iz Sarajeva**. Nastupe u Evropi su izborili Visočka Bosna u Kupu EHF-a, te Sloga i Izviđač u Challenge Kupu. Pobjednik Kupa Bosne i Hercegovine za 2007. je bio Banjalučki Borac koji je ostvario nastup u EHF Kupu Kupova.

Iz lige su ispali Drina, Sloboda Solana i Željezničar. Novi članovi za 2007/2008 sezonu su Gradačac, Čapljina i Lokomotiva.

## Tabela 
## Također pogledajte 
*Premijer liga BiH u rukometu
2006/2007.
Kategorija:2006. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2007. u Bosni i Hercegovini
Bosna i Hercegovina

## Vanjski linkovi
*Svi rezultati
Simeon, car Rusije

mini|Simeon
**Simeon Bekbulatovič** ( ? - 5. januar 1616. u samostanu) kan Kasimovskog kanata od 1567. - 1573. godine i potom veliki knez Moskve od 1574. - 1576. godine.
 
Kasimski kanat čijim vladarem Sajin Bulat postaje 1567. godine je vazalni kanat Moskovske velike kneževine. Tokom rata Ivana IV s Litvijom Sajin Bulat upravlja tatarskom vojskom i zahvaljujući svojim uspjesima upada u oči svom vazalnom gospodaru. Kako je sama ideja da se general "pogrešne" religije nađe u Kremlju je bila tada neprihvatjiva pa na Ivanovu sugestiju Sajin Bulat se krsti i uzima ime Simeon Bekbulatovič. Da bi tada stvorena bajka o uspjehu za Simeona postala potpuna on dobija za suprugu Ivanovu blisku rođakinju.

S neuspjehom diktatorske vlasti pod imenom Opričina razočarani Ivan IV ruski car 1573. godine donosi za sve neočekivanu odluku o formalnoj abdikaciji i napuštanju Moskve. Za svoga nasljednika 1574. godine on tada bira Simeona Bekbulatoviča koji tada dobija titulu veliki knez Moskve i Tvera.

Tu abdikaciju je malo ko smatrao ozbiljno pošto se znalo da car još uvijek sve kontrolira i da ako careva majka zbog svog litvanskog porijekla nikada nije bila prihvatljiva jedan Tatar ima šanse kao pahulja snijega u paklu.

Ova šarada od vladavine završava 1576. godine kada Ivan IV traži natrag svoju krunu, a Simeon Bekbulatovič mu je ustupa. Važnost ove političke figure je bila toliko ništavna da u vrijeme kada izumiru potomci Ivan IV 1598. godine svi su na njega već zaboravili tako da ruski parlament vrši biranje novog vladara zaboravljajući onog još uvijek živog. Identična situacija se dogodila i 1612. godine.

Za ruske historičare on je danas još uvijek predmet pomnog istraživanja zbog njegovog braka. U dosad otkrivenim izvorima iz XVI. i XVII. vijeka navodi se njegovo vjenčanje sa bliskom rođakinjom cara Ivana IV, ali ne da li su oni imali djecu. U slučaju da jesu ta djeca (i njihovi potomci) bi bili jedini nasljednici ruske dinastije Rurjikovič i bizantske dinastije Paleolog.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://brill.com/downloadpdf/book/9789004304017/B9789004304017_019.xml
* https://www.cambridge.org/core/services/aop-cambridge-core/content/view/267BDC7394FBA5700BB65EFA34067924/S0037677900138161a.pdf/the-kremlin-executions-of-1575-and-the-enthronement-of-simeon-bekbulatovich.pdf

Kategorija:Ruski vladari
Kategorija:Tatari
Šuriken

200px|mini|Šuriken
**Šuriken** (jap. 手裏剣;, rukom skrivena oštrica) je tradicionalno skriveno japansko oružje koje se bacalo, u rijetkim slučajevima moglo je poslužiti i za ubadanje. To je malo ali dosta naoštreno oružje zvjezdastog oblika, koje je moglo da stane u šaku. Materijal za izradu šurikena je varirao. Pravili su se od šiljaka, eksera, noževa, kovanog novca, kao i od raznih metalnih ploča. Šuriken je najčešće bio dopunsko oružje katani ili jariju. Vještina rukovanja šurikenom zove se šuriken-džicu (en. shuriken-jutsu). Šuriken je na zapadu poznat kao “leteća zvijezda” ili “zvijezda nindži”.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Oružje
Kategorija:Japanski izumi
Sociopat

**Sociopat** je naziv za osobu oboljelu od antisocijalnog poremećaja ličnosti. Oni nisu psihički ili fizički bolesni, već imaju kriva moralna i ostala uvjerenja.
Nepoznati su im osjećaji krivnje, sućuti, kajanja itd. Ako se otkrije na vrijeme, poremećaj se može ispraviti.
Simptomi su okrutnost prema životinjama, piromanija, i mokrenje u krevet dulje nego što je to normalno.

**Opis psihopata ili sociopata:**

# napasni i arogantni prema žrtvama, a prema ostalima dragi i ljubazni
# hladni i proračunati
# dobri su glumci, za njih ne vrijede zakoni i moralne norme
# često ih se može uhvatiti u nekim kriminalnim aktivnostima
# oni koji ih otkriju, odmah postaju njihove žrtve i sva svoja (ne)djela prebacuju na njih
# ne pokazuju empatiju, sažaljenje i krivnju.

Najpoznatiji sociopati su:Ted Bundy, Ed Gein, Rudolf Hess iJosef Mengele.
Kategorija:Psihijatrija
Papinska tijara

mini|Tijara
**Papinska tijara** ili ***Triregnum*** (lat.) – stilizirana biskupska kapa, okrunjena s tri krune, a predstavljala je papinu svjetovnu i duhovnu vlast, te je simbolizirala da je papina vlast iznad kraljevske vlasti. Posljednja trojica papa odbila su biti krunjena, već su na svečanoj inauguraciji (ustoličenju) nosili običnu biskupsku kapu - mitru. Krunu je prodao po savjetu saborskih otaca papa Pavao VI i od tog novca izgradio naselje na periferiji Rima za beskućnike.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Giuseppe de Novaes, ''Introduzione alle vite de' Sommi Pontefici'', vol. II, Dissertazione V, pp. 74-189
*pres služba Vatikana, o papinskim tijarama
*slike nekoliko tijara

Kategorija:Katoličanstvo
Kategorija:Monarhija
Komar (planina)

**Komar** je planina u srednjoj Bosni, sjeveroistočno od Donjeg Vakufa.

Nalazi se istočno od ceste koja spaja Donji Vakuf i Travnik. Planinu okružuju gradovi Donji Vakuf, Travnik i Novi Travnik.
Na obroncima planine je 1934. godine sagrađena tvornica gipsa.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20110308191244/http://www.fzs.ba/BihB/Planine.htm
* http://maps.google.com/maps?q=donji+vakuf+map(http://maps.google.com/maps?q=donji+vakuf+map&oe=utf-8&rls=org.mozilla:en-US:official&client=firefox-a&um=1&ie=UTF-8&hq=&hnear=0x475fafb565fbf8f5:0xef7b45ab808268ac,Donji+Vakuf,+Bosnia+and+Herzegovina&ei=zUscT6CwPMyq-AawyY2nCg&sa=X&oi=geocode_result&ct=title&resnum=1&ved=0CCsQ8gEwAA)
Zastava Nizozemske

mini|desno|300px|Zastava Nizozemske
**Zastava Nizozemske** ima tri vodoravne pruge sa bojama: crvenom, bijelom i plavom. Omjer dužine i širine je 2:3. To je najstarija trobojnica u svijetu, koja se još koristi. To nije prva nizozemska zastava. Krajem 15. vijeka, svaka provincija imala je svoju zastavu. Tokom zajedničke ekspedicije, počeli su koristiti jedinstvenu zastavu. Zastava Nizozemske jedna je od najstarijih trobojki ikad i najstarija trobojka danas u upotrebi.

## Također pogledajte 
* Grb Nizozemske

Kategorija:Nizozemska
Nizozemska
Premijer liga Bosne i Hercegovine u rukometu 2005/2006.

Prvak države za ovu sezonu je bila **Bosna iz Sarajeva**. Nastupe u Evropi su izborili Izviđač u Kupu EHF-a, te Sloga iz Doboja i Borac iz Banje Luke u Challenge Kupu. Pobjednik Kupa Bosne i Hercegovine za 2006. je bio Sloga koja je ostvarila nastup u EHF Kupu Kupova.

Iz lige su ispali Gračanica, Borac Travnik i Kosig. Novi članovi za sezonu 2006/2007. su Sloboda, Željezničar i Drina.

## Tabela 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt rukometnog saveza Bosne i Hercegovine

2005/2006.
Bosna i Hercegovina
Palotinci

**Palottinci** su rimokatolički crkveni red.
Zajednica svećenika i laika, koju je osnovao sv. Vinko Pallotti 04.10.1835. Pravo ime im je “Družba katoličkog apostolata”(SAC). Kao vjernik i svećenik sv. Vinko je uvidio prijeku potrebu Crkve za oživljavanjem vjere i ražarenjem ljubavi kršćanskog stanovništva. Posebnu brigu iskazivao je odbačenima, sirotinji svake vrste i na smrt osuđenim zatvorenicima.

Zajednica palotinaca u svijetu broji 2.300 članova.

Poznatiji samostani: Vinkovci i Zaprešić.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Palotinci - Potral
* Palotinci - hrvatski redovnici
* Župa svetog Vinka Pallottia

Kategorija:Katoličanstvo
Prijevor (Dubrovnik)

**Prijevor** je naseljeno mjesto u sastavu grada Dubrovnika, Dubrovačko-neretvanska županija, Republika Hrvatska.

## Geografski položaj
Prijevor se nalazi između Rožata i Mokošice, na obali rijeke Omble. Podijeljen je na tri dijela, a iznad njega na padinama je *Dračevo Selo*. Nalazi se na 5,5&nbsp;km od centra Dubrovnika, a predstavlja dio mikroregije Rijeka dubrovačka.

*Gornji Prijevor* čine ugl. male i trošne kuće. Iz Gornjeg Prijevora se razvio Prijevor, ali je poslije zemljotresa 1979. godine osnovan *Donji Prijevor* i *Prijevor na Rivi*.

*Donji Prijevor* je novi dio naselja, sa standardnim i modernim kućama i stambenim zgradama.

*Prijevor na Rivi* nalazi se na obali Omble, a djelimično obuhvata i župnu crkvu.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Dubrovnik. Kao samostalno naseljeno mjesto, Prijevor postoji od popisa 2001. godine. Nastalo je izdvajanjem dijela naselja Dubrovnik.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2021. godine, Prijevor je imao 460 stanovnika. Za narodnosni sastav 1991. godine pogledati pod Dubrovnik.

**Napomena**: *U 2001. nastalo izdvajanjem iz naselja Dubrovnik. Od 1857. do 1931. iskazivano kao naselje. U 1869., 1921. i 1931. sadrži podatke za naselje Čajkovići. U 1981. i 1991. podaci su sadržani u naselju Dubrovnik.*

## Galerija 

Datoteka:Kroz Prijevor.JPG|kroz Prijevor
Datoteka:Prijevor (Dubrovnik).jpg|pogled na Prijevor
Datoteka:PRIJEVOR (DUBROVNIK).jpg|Prijevor sa *Omble*
Datoteka:Prijevor, Rijeka dubrovačka.JPG|krajolik
 

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Dubrovačko-neretvanskoj županiji
FK Sloboda Novi Grad

**FK Sloboda** iz Novog Grada je jedan od najstarijih bosanskohercegovačkih klubova. Osnovana je 1910. godine. Svoje utakmice, ovaj klub igra na stadionu Mlakve u Novom Gradu.

Od osnivanja Fudbalskog saveza Republike Srpske ovaj klub se takmiči u Prvoj ligi Republike Srpske. Za svoju jubilarnu devedesetogodišnjicu ovaj klub je uspio da dođe do četvrtog mjesta na tabeli Prve entitetske fudbalske lige, a stigao je i do finala kupa Republike Srpske.

## Trofeji
*Vice prvaci Kupa RS za sezonu 2000/2001.

S
Sloboda Novi Grad
S
Venecijanski filmski festival

**Venecijanski filmski festival** (''Mostra Internazionale d'Arte Cinematografica*) održava se svake godine u kasnom augustu i/ili ranom septembru u poznatom Palazzo del Cinema na Lungomareu Marconi, na otočiću Lido u Veneciji.

Glavna nagrada festivala je "Zlatni lav" (*Leone d'Oro''). Filmski festival u Veneciji jedan je od najstarijih na svijetu; godine 2007. održava se po 64. put, a prvi je održan 1932.

## Također pogledajte 
* Venecijansko bijenale
* Zlatni lav

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* La Biennale di Venezia – zvanična stranica

Kategorija:Filmski festivali
Kategorija:Venecijanski filmski festival
Bakrorez

mini|alt=A cartoon centipede reads books and types on a laptop.| Shema tehnike duboke štampe*
mini|alt=A cartoon centipede reads books and types on a laptop.| *Alati za bakrorez*|lijevo|155x155piksel 
[mini|alt=A cartoon centipede reads books and types on a laptop.| * **Melanholija I**, bakrorez, [Albrecht Dürer, jedan od najznačajnijih bakrorezaca*]] 
**Bakrorez** ili gravura je grafička tehnika dubokog štampe u kojoj se u cinkovu ili bakrenu ploču oštrim udubljivačem, iglom, itd urezuje crtež, te se udubljenja ispunjavaju bojom. Otiskivanje se vrši u presi za duboki tisak pod jačim pritiskom. Crtež se tiska na posebnom grafičkom papiru koji je prethodno stajao u vodi. Pored linearne čistoće, ljepota bakroreza se ogleda i u reljefnosti crta koja nastaje zbog jakog pritiska prese, tj. ulaženja papira u sva udubljenja iz kojih preuzima boju.

Bakrorez je mehanička tehnika a bakropis hemijska, to su dvije zasebne grafičke tehnike.

## Također pogledajte 
* Grafičke tehnike
* Claude Gillot

## Literatura 
* Dževad Hozo, *Umjetnost multiorginala'', 1988.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* The Printed Image in the West: Engraving 

Kategorija:Umjetnost
Braća Marx

mini|desno|200px|Braća Marx: Chico (gore), Groucho (dole) und Harpo Marx (desno), 1948.
**Braća Marx** bili su američki komičari, koji su postali poznati kroz filmove i nastupe na televiziji. Njihovi nastupi uvijek su bili praćeni muzikom, što je bila osnova svim sljedećim komičarima.

Porodica im je živjela u Upper East Sideu na Manhattanu u malom jevrejskom kvartu među Ircima, Nijemcima i Italijanima. Majka Minnie Schönberg (rođ. Miene Schönberg) doselila se iz Dornuma (Njemačka), a otac Simon Marx iz Alsacea.

Kao **Braća Marx** nastupali su:
* **Chico** (**Leonard Marx**, 22. mart 1887 – 11. novembar 1961)
* **Harpo** (**Adolph Arthur Marx**, 23. novembar 1888 – 28. septembar 1964)
* **Groucho** (**Julius Henry Marx**, 2. oktobar 1890 – 19. august 1977)
* **Gummo** (**Milton Marx**, 23. novembar 1892 – 21. april 1977)
* **Zeppo** (**Herbert Marx**, 25. februar 1901 – 30. novembar 1979)

(Najstariji sin Manfred umro je još kao dijete, prije Chicovog rođenja.)

## Vanjski linkovi 
* 


Kategorija:Američki glumci
Kategorija:Amerikanci porijeklom iz Njemačke
Igor Volk

**Igor Petrovič Volk** bio je sovjetski astronaut.

Odabran je za kosmonauta 30. jula 1980, i letio je Soyuzom T-12, a penzionisan je 1996. Također se bavio i istraživačkim radom, te radio na razvoju koncepta letećeg automobila po imenu "Lark".

## Vanjski linkovi 
* Hronologija svemirskih letova Igora Volka

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.buran-energia.com/interviews/igor-volk-biography.php

Kategorija:Rođeni 1937.
Kategorija:Umrli 2017.
Kategorija:Biografije, Zmiiv
Kategorija:Sovjetski astronauti
Bakropis

mini|alt=A cartoon centipede reads books and types on a laptop.| Shema tehnike duboke štampe*
**Bakropis**  je grafička tehnika duboke štampe, dobijena hemijskom metodom direktnog graviranja u metalnu ploču,  zahtijeva preciznost u radu.

mini|alt=A cartoon centipede reads books and types on a laptop.| Ručni alat za graviranje*
[mini|alt=A cartoon centipede reads books and types on a laptop.| **Grafika od stotinu Goldena**, [Rembrandt, oko 1647.-1649., bakropis]]
[mini|alt=A cartoon centipede reads books and types on a laptop.|Reprodukcija  [Rembrandtovog autoportreta, *matrica i otisak na papiru*, 1639. godine, bakropis|lijevo]]

## Postupak rada 
Crtež se urezuje direktnim graviranjem u metalnu ploču, šiljastim alatkama. Matrica je prethodno zaštićena asfaltnim premazom i nakon što se ureže crtež ploča se stavlja u kiselinu na određeno vrijeme, zavisno od toga koliko želimo da nam linije budu tamne odnosno svijetle, tzv. proces jetkanja. Nakon jetkanja skidamo zaštitni sloj, operemo ploču od nečistoće i masnoće i ploča je spremna za otiskivanje. U te nagrižene, duboke linije utisne se boja da bi se pod pritiskom prese crtež otisnuo na papir.

## Također pogledajte 
* Grafičke tehnike
* Gravura

## Literatura 
* Dževad Hozo, *Umjetnost multiorginala*, Mostar, 1988.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* The Printed Image in the West: Etching 

Kategorija:Umjetnost
Kategorija:Hemijski procesi
Stanislav Zolkievski

mini|desno|250px|Stanislav Zolkievski
**Stanislav Zolkievski** (1547. - 1620.) je bio general Poljske i de facto vladar Rusije između jula i septembra 1610.

## Početak 
Stanislav Zolkievski svoju karijeru započinje školovanjem u gradu Lavovu. Zbog znanja zamijetio ga je poljski kralj Stjepan Batorija, koji ga uzima na svoj dvor. Žigmund III, koji postaje novi kralj Poljske odlučuje 1594. godine pružiti priliku Stanislavu da se dokaže kao general vodeći vojsku protiv pobunjenih Kozaka. Kako se taj pokus pokazao uspješnim Stanislav ubrzo počinje dobijati nove i nove vojne zadatke. Na čelu poljskih vojnika on 1596. ponovno guši novu kozačku bunu, a sličnu sudbinu doživljava i plemićka buna iz 1606. godine.

## Rusija 
Kada je postalo jasno kralju Žigmundu III da njegovo financiranje pobuna protiv ruskih careva neće uspjeti ostvariti trajni uspjeh, on se odlučuje na objavu rata. Sada već proslavljeni poljski general Stanislav je dobio zadatak da uništi neprijateljsku vojsku. Na putu prema Moskvi u ovome kao i u mnogim kasnijim ratovima strateška tačka odlučujuće važnosti je postao grad Smolensk kojega su Poljaci opkolili. Znajući veoma dobro za opasnost koja prijeti Rusiji padom ovoga grada, ruski car Vasilije Šujski je skupio vojsku od 50 hiljada vojnika koja je krenula razbiti opsadu pod vodstvom careva nesposobnog brata Dimitrija. U bitki koja se odigrala 4. jula 1610 godine 48 hiljada ruskih vojnika je pretrpjelo težak poraz od 12 hiljada Stanislavovih vojnika. Čuvši tu vijest u Moskvi, tamošnji bojari su odmah svrgnuli cara i predali ga ubrzo Stanislavu koji je ušao u Moskvu. Vonici koji tamo dočekuju pobjedničkog generala odlučuju mu ponuditi krunu što on odbija. Sljedeća dva mjeseca Stanislav je upravljao ruskom državom za kralja Žigmunda u očekivanju okupljanja bojarskog parlamenta koji je trebao darovati krunu poljskom prijestolonasljedniku Vladislavu IV.

## Kraj 
Po završetku ruske avanture kralj mu je bez obzira na njegove visoke godine dao zadatak vođenja vojske tokom moldavskih ratova između 1612. - 1620. U posljednjoj bitki Stanislavova života 7. oktobra 1620. godine poljske trupe su bile potučene od duplo jačih turskih snaga. General Stanislav Zolkievski u svojoj 73 godini je tada poginuo zajedno sa svojim vojnicima. Slaveći trijumf turske trupe su mu odrezale glavu i odnijele je u Istanbul.

Z
Džemal Sokolović

**Džemal Sokolović** (rođen 1947, u Konjicu, BiH) jest bosanskohercegovački sociolog i politolog.

## Biografija 
Od 1994 godine živi i radi na Univerzitetu u Bergenu, Institutu za komparativnu politiku i Rokkan centru za socijalne studije. U međuvremenu je bio gostujući profesor na univerzitetima u Ljubljani, Heidelbergu i Grazu. Prije rata u Bosni je bio redovni profesor na Univerzitetu u Sarajevu. Doktorirao je kod Rudija Supeka. Objavio je preko 150 radova u naučnim časopisima iz oblasti sociologije, političkih nauka i filozofije: ”Praxisu”, ”Kulturnom radniku”, ”Našim temama” (Zagreb), ”Filozofiji”, ”Sociologiji”, ”Kulturi” (Beograd), ”Pregledu” i ”Dijalogu” (Sarajevo) i drugim. Radovi su prevođeni na engleski, francuski, njemački, norveški, italijanski, mađarski, slovenski, makedonski. Prije rata u Bosni objavio je tri knjige: ”Rad i samootuđenje”, ”Individuum i zajednica”, ”Kapital i socijalizam”. Poslije rata objavljene su mu sljedeće knjige na engleskom: ”Reconstructing Multiethnic Societies: the Case of Bosnia-Herzegovina” (sa Florianom Bieberom), ”The Balkans: Searching for Solutions” (sa Steinom Kuhnleom). Knjiga ”Nation vs. People: Bosnia is just a case”, je izašla u izdanju Cambridge Scholars Publishing, UK. Knjiga “Nacija protiv naroda” je prvi put objavljena u Oslu, na bosanskom, a drugo izdanje je objavljeno u izdanju “Biblioteke XX vek”, u Beogradu. Posljednja knjiga: "Aporije demokratije", Sarajevo, 2018.

Neposredno poslije rata, Sokolović osniva Institut za demokratiju, sa sjedištem u rodnom Konjicu. Institut organizira konferencije, seminare, ljetne škole, a okupio je do sada naučnike, studente, političare i aktiviste NVO iz preko 70 zemalja. Uz pomoć Univerziteta u Bergenu i Istraživačkog savjeta Norveške, više godina je radio na projektu ”Istraživanje dobra u Bosni i izgledi za pomirenje”. Rezultat istraživanja je preko 500 sakupljenih svjedočanstava o međuetničkim i međureligijskim dobrim djelima koje su ljudi svih naroda i vjera u Bosni i Hercegovini učinili jedni drugima tokom posljednjeg rata 1992-1995, kao i film ”I bi svjetlost…”, nastao na osnovi istraživanja.

Kategorija:Rođeni 1947.
Kategorija:Bosanskohercegovački naučnici
Kategorija:Biografije, Konjic
Fjodor I, car Rusije

**Fjodor I Ivanovič** (ruski: Феодор I Иоаннович; 31. maj 1557. - 17. januar 1598.) je bio pretposljednji car Rusije iz dinastije Rjurik od 1584. do 1598. godine.  Kao sin Ivana IV i Anastazije Romanove okrunjen je za cara Rusije u katedrali Uznesenja u Moskvi 31. maja 1584. godine. Zbog psihičke nesposobnosti, sve svoje poslove je predao bratu svoje supruge i pouzdanom ministru Borisu Godunovu koji će ga kasnije naslijediti za cara Rusije. Feodor je umro bez nasljednika što je dovelo Rusiju u period mnogih nevolja.

## Mladost 
Otac Fjodora I, je bio car svih Rusa Ivan IV Grozni. Kako je bio tek trećerođeni sin i ograničenih mentalnih sposobnosti, nikada se nisu polagale nade u njegovo vladanje. Ta njegova dinastijska nevažnost je poslužila 1580. godine kao nagrada Ivana IV Borisu Godunovu za vjernu službu, pošto je tada zaključeno vjenčanje ovog ograničenog princa i njegove kćerke. Uboistvo prestolonasljednika Ivana 1581. godine je tu utješnu nagradu pretvorilo u stvarnu pošto tada Fjodor postaje po zakonu nasljeđivanja najstarijeg preživjelog carevog djeteta prestolonasljednik. U slučaju normalne dugotrajne bolesti stari car bi možda bio promijenio red naslijeđivanja u korist malenog princa Dimitrija, ali to se nije dogodilo pošto on ubrzo umire od posljedice trovanja.

## Car 
Takvim razvojem događaja maloumni Fjodor I postaje u trenutku očeve smrti 18. marta 1584. godine novi car. Zbog psihičke nesposobnosti kao i nezainteresiranosti novoga cara vlast preuzima njegov tast Borisa Godunova koji od tada obavlja sve državničke poslove. Fjodor I tako dobiveno slobodno vrijeme provodi u molitvama i putovanjima Rusijom gdje obavezno posjećuje crkve i zvoni njihovim zvonima.

Bez obzira na očekivanja dvora i prije toga njegova oca kako on ne može imati djecu čudo se uspjelo dogoditi rođenjem njegove kćerke. Njena kasnija smrt u ranoj životnoj dobi postaje događaj koji car ne može preboliti. Nikada pretjerano sposoban ili zdrav on tada počinje ubrzano propadati u očekivanju vlastite smrti.

Car Fjodor I umire prirodnom smrću 7. januara 1598. Kako mu je brat Dimitrije navodno pao na vlastiti nož 15. maja 1591. godine on je bio posljednji muški potomak Ivana I što otvara problem nasljeđivanja o čemu će na kraju odlučiti parlament.

Kategorija:Ruski vladari
Kategorija:Biografije, Moskva
Kategorija:Rurikovci
Dol Amroth

**Dol Amroth** je grad iz knjige Gospodar prstenova.

Glavni je grad provincije Befalas u južnom Gondoru. Smješten je na rtu zaljeva Belfalas,nasuprot uvale Cobas Heaven. Blizu se nalazi ušće rijeke Crnokorijen i Vilenjačka luka Edhellond.  Zidine su štitile Dol Amroth od valova tokom vjetrovitih dana, a unutar samog grada bila je smještena visoka kula po imenu Tirith Aear zajedno s Dvorcem Prinčeva Dol Amrotha koji su vladali Belfalasom. Grb je bio brod u obliku srebrenog labuda,smješten na plavoj pozadini. Bio je poznat po pomorstvu i harfistima(svirali su na Aragornovoj krunidbi). Stanovnici su bili visoki, imali tamnu kosu i sive oči, te znali vilenjački jezik.  

## Historija 
Postoje 2 legende o postanku grada:

* Prema prvoj priči, prvi Princ Dol Amrotha bio je jedan od Vjernih Numenorejaca koji su napustili Numenor prije nego što je bio uništen i nakon toga su se smjestili u Belfalasu. Bilo je rečeno da mu je Elendil odobrio titulu Princa nakon što je Gondor bio osnovan 3320. godine Drugog Doba.

* Prema drugoj priči, prvi gospodar Dol Amrotha bio je Galador, koji je živio od 2004. do 2129. godine Trećeg Doba. On je bio sin Numenorejca Imrazora i vilenjakinje Mithrellas, jedne od suputnica Nimrodel od Lothloriena koja se izgubila tokom svojeg putovanja do luke Edhellond. Nimrodelin zaručnik Amroth utopio se u zaljevu Belfalas kada se pokušavao vratiti natrad na obalu kako bi pronašao Nimrodel. Ova verzija priče potvrđuje nam podrijetlo imena i vjerovanje da su Prinčevi Dol Amrotha u sebi imali vilenjačke krvi.

Prinčevi Dol Amrotha vladali su nezavisno Befalasom ali ostali su odani Gondoru. Kao obalni grad, Dol Amroth je bio prva crta odbrane od prijetnje Umbara. Petnaestog princa Dol Amrotha ubili su umbarski Pobunjenici 2746. godine. Njegov nasljednik također je poginuo u bitki pod nepoznatim okolnostima 2799. godine.

Dvije žene iz Dol Amrotha udale su se za vladare velikih kraljevstva Međuzemlja. Finduilas je bila supruga Denethora, Namjesnika Gondora, majka Boromira i Faramira. Druga je bila Lothiriel, sestra prinac Dol Amrotha Imrahila, koja se udala za kralja Eomera od Rohana i iz njihovog braka započela je treća Loza Rohanskih Kraljeva.

Tokom Rata za Prsten, Princ Imrahil od Dol Amrotha vodio je grupu svojih vitezova zajedno sa 700 vojnika u odbranu Minas Tiritha. Zajedno su jahali u pomoć Faramiru tokom  opsade Minas Tiritha i borili se u Bitki na poljima Pelennora 15. marta 3019. godine Trećega doba. Nakon bitke, Princ Imrahil je prema Aragornovoj odluci dobio privremenu vladavinu nad Minas Tirithom i za to se vijeme zastava Dol Amrotha vijorila nad Ecthelionovom Kulom. U Bitki kod Morannona 25. marta, vitezovi Dol Amrotha borili su se na prvoj liniji.

Kategorija:Lokacije Srednje zemlje
Vranje

**Vranje** je grad u južnoj Srbiji. Leži u istoimenoj kotlini, na Vranjskoj rijeci, nedaleko od njena ušća u južnu Moravu.

## Historija 
Prvi se put spominje 1093. Pod Turcima od 1455. U tursko doba bio je raskrsnica putova iz Srbije prema Makedoniji i Bugarskoj, važno mjesto na moravsko-vardarskom drumu, poznat po proizvodnji oružja i željeznih predmeta i po kvalitetnoj kudjelji. Godine 1878. Turci odlaze oz ovog grada. Vranje je rodno mjesto Bore Stankovića s brojnim turskim spomenicima.

## Ekonomija 
Nakon 2. svjetskog rata industrijsko središte s tvornicama obuće, tekstila, namještaja, naftnih peći i drugo; izgrađen i moderan vinarski podrum. Cvjećarstvo, uzgoj pilića i bavljenje vrtom.

Kategorija:Gradovi u Srbiji
Kategorija:Općine u Srbiji
Zastava Švicarske

mini|150px|Zastava Švicarske

**Zastava Švicarske** sastoji se od bijelog krsta na crvenoj podlozi. Uz zastavu Vatikana, jedina je od dvije zastave suverenih država, u obliku kvadrata. Odnos visine i širine je 1:1. Švicarska zastava nastala je prema zastavi kantona Schwyz. Zastava Crvenog krsta, nastala je prema švicarskoj zastavi, u spomen na Henry Dunanta.

## Također pogledajte 
* Grb Švicarske

Švicarska
Kategorija:Švicarska
Zastava Mađarske

mini|desno|250px
**Zastava Mađarske** je vodoravna trobojka. Usvojena je tokom revolucije 1848. godine. Crvena boja na zastavi simbolizira snagu, bijela vjernost, a zelena nadu.

Do 1945 grb kraljevske krune bio je smješten u centru zastave. Tokom komunističkog perioda, grb sa crvenom zvijezdom nalazio se u sredini. U revoluciji 1956. grb je skinut sa zastave i stoga je prazna trobojka simbol ustanka.

Nakon 1990. u upotrebi je ponovo i zastava s historijskim grbom s krunom sv Stjepana.

## Također pogledajte 
* Grb Mađarske

Mađarska
Kategorija:Mađarska
Zastava Malte

mini|250px|desno
mini|250px|desno|Civilna zastava
**Zastava Malte** je vertikalna dvobojka jednake veličine polja, sa bijelom bojom ka jarbolu. Ta dvobojnost prisutna je i na malteškom grbu. Tradicionalno se smatra da ove boje potiču od Rogera I. od Sicilije iz 1091. godine, ali to je samo legenda razvijena tokom vremena.

U gornjem jarbolnom kantonu nalazi se krst Georga Crossa, uokviren crveno. Ovaj orden dodijeljen je Malti za izuzetnu hrabrost tokom Drugog svjetskog rata. Ovakva zastava usvojena je po nezavisnosti Malte 21. septembra 1964. godine. Po tome što na svojoj zastavi ima orden druge države, Malta je jedinstvena u svijetu.

Civilna zastava je potpuno drugačija. Sastoji se od crvenog polja sa bijelim obrubom na kojem se nalazi malteški krst.

## Također pogledajte 
* Grb Malte

Malta
Kategorija:Malta
FK Laktaši

**Fudbalski klub Laktaši** je nogometni klub iz Laktaša, Bosna i Hercegovina. Osnovan je 1958. godine. Svoje utakmice ekipa Laktaša igra na Gradskom stadionu u Laktašima. Nakon osvajanja Prve lige Republike Srpske u nogometu u sezoni 2006/07, plasirali su se po prvi put u najviši rang bosanskohercegovačkog nogometa - Premijer ligu Bosne i Hercegovine. Danas se FK Laktaši takmiče u Prvoj ligi Republike Srpske.

## Uspjesi
***Prva liga RS**
****Datoteka:Cup Winner.png (2)**: 2006/07, 2024/25.
***Druga liga RS - Zapad**
****Datoteka:Cup Winner.png (2)**: 2003/04, 2021/22.

## Poznati bivši igrači
* Dubravko Bojanić
* Zlatko Đorić
* Dejan Djuranovič
* Rafael Godoi Pereira
* Phil Jackson
* Željko Milošević
* Vinko Marinović
* Darko Ljubojević
* Darko Raca
* Dejan Rađenović
* Siniša Đurić
* Vladan Grujić
* Borislav Mikić
* Nenad Studen
* Božidar Urošević
* Damir Tosunović
* Ekrem Hodžić
* Siniša Gagula
* Nedo Zdjelar
* Muhamed Subašić
* Ljubiša Drljača
* Željko Sekulić
* Nikola Ilić
* Zoran Milutinović
* Sabahudin Lihović
* Đorđe Inđić
* Senad Mujić
* Zdravko Šaraba
* Amer Jugo
* Goran Popović
* Ognjen Đelmić
* Milutin Mučalović
* Leonid Ćorić
* Vladan Kujundžić
* Damir Memišević
* Aleksandar Radulović
* Zoran Novaković
* Božidar Baša
* Vladimir Karalić
* Siniša Mrkobrada
* Nemanja Stjepanović
* Saša Zečević
* Dragan Gošić
* Dragan Starčević
* Bojan Šejić
* Dragan Šarac
* Saša Mitić
* Marko Stanojević
* Dragan Mejakić
* Ilija Rajić
* Saša Novaković
* Dejan Gačić
* Igor Mirković
* Miljan Bajić
* Srđan Barović
* Zvjezdan Račić
* Duško Lovrić
* Branko Ojdanić
* Nemanja Paripović
* Vladimir Vuković
* Mirza Džafić
* Zlatko Matić
* Filip Railić
* Jovan Kutić
* Saša Erceg
* Slađan Lekić
* Bojan Milinović
* Branko Keleman
* Uroš Stamenković
* Bojan Erceg
* Saša Bursać
* Miloš Vasilić
* Vladimir Petković
* Aljoša Kavržić
* Dragan Šavija
* Stefan Trninić
* Boban Keleman
* Aleksa Radetić
* Bojan Trninić
* Bojan Vučić
* Đurađ Lakić
* Bojan Ivančević

## Poznati treneri
* Vlado Jagodić 
* Čedomir Đoinčević 
* Slobodan Kustudić 
* Lazo Jovanić
* Zoran Ćurguz 
* Marko Milošević 
* Dragoslav Stepanović 
* Milan Milanović
* Zdravko Gajić 
* Miloš Pojić 
* Predrag Tatić 
* Miodrag Petković
* Slobodan Starčević

## Vanjski linkovi
*Službena internet stranica
*Internet stranica navijača
*FK Laktaši na UEFA.COM
*FK Laktaši na EUFO.DE 
*FK Laktaši na Weltfussball.de
*FK Laktaši na Transfermarkt.de 

Laktaši
Laktaši
Laktaši
Zastava Moldavije

mini|desno|200px|Zastava Moldavije (lice)
mini|desno|200px|Zastava Moldavije (naličje)
**Zastava Moldavije** je trobojka, sa tri vertikalna polja (od jarbola) plave (azure), žute (or) i crvene (gulos) boje. Na sredini žutog polja nalazi se moldavski grb. Razmjera je 1:2. U ovom obliku je službeno usvojena 27. aprila, 1990. Naličje zastave je istih boja samo što ne sadrži grb.

## Moldavija i Rumunija 
Uslijed dubokih kulturnih i historijskih veza Rumunije i Moldavije zastave dviju država su vrlo slične.

## Historijske zastave 

Datoteka:National flag of the Moldavian Democratic Republic.svg|Zastava Moldavije. 1917–1918
Datoteka:Flag of the Moldavian Soviet Socialist Republic.svg|Zastava Moldavske SSR

## Također pogledajte 
* Grb Moldavije

## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Moldavija
Moldavija
Pančevo

**Pančevo** (srp.: *Панчево*, mađ. *Pancsova*, njem. *Banstadt* i *Pantschowa*, tur. *Pançova*,, rum. *Panciova*, slk. *Pánčevo*, rusinski *Панчево*) je grad u Banatu (Republika Srbija), na rijeci Tamišu.

Teritorijalno je sjedište istoimene općine kao i Južno-Banatskog okruga.

## Historija 
Pančevo se prvi put spominje u  12. vijeku. U srednjem vijeku, Pančevo je pripadalo kovinskoj županiji. U tursko doba bilo je većinsko srpsko naselje. Poslije odlaska Turaka (1716.), bilo je središte okruga. Već u to doba počinje u Pančevu naseljavanje Nijemaca i traje u jačem razmjeru kroz cijelo 18. vijek. Od 1716. do 1764. Pančevo je bilo komorsko, a od 1764. do 1794. vojno-graničarsko trgovište. Pančevo je znatno stradalo tokom revolucije. 1873. postalo je municipalni grad. U drugoj polovini tog vijeka počinje u Pančevu u većoj mjeri naseljavanje Mađara. 8. novembra 1918. ušla je u Pančevo srpska vojska.

31. januara 1921. godine Pančevo je imalo 19.362 stanovnika od kojih je bilo: Srba 9.422, Mađara 887, Nijemaca 7.237, Židova 600; pravoslavnih 9.874, katolika 6.350, evangelika 2.500.

## Ekonomija 
Stanovništvo Pančeva bavi se pretežno ratarstvom, ali je vrlo zastupljena i trgovina, naročito stokom i hranom. Industrija je također znatna, naročito svilarska. U Pančevu su dvije pravoslavne crkve; starija (Vaznesenska) s templom, koju je radio Konstantin Danil, i nova (Uspenska) u bizantinskom stilu, sa slikarskim i ornamentalnim radovima Uroša Predića, St. Aleksića i Markovića. U Pančevu ima gimnazija, trgovačka akademija, muška i ženska građanska škola i aerodrom međunarodnog društva za zračni promet.

Telefonski pozivni broj za Pančevo je 013, a poštanski broj (od 1974. do 2005. godine) 26000, automobilska oznaka je "PA".

## Literatura 
*Narodna enciklopedija (1927 g.), članak D. Popovića;
*N. Milutinović, Naše varoši, l (1922);
*B. Jankulov, Priloker, Istorija grada Pančeva (1925).

## Također pogledajte 
* Banatsko Novo Selo
## Vanjski linkovi 
* Službene stranice općine Pančevo

Kategorija:Gradovi u Srbiji
Kategorija:Gradovi u Južnobanatskom okrugu
*
Kategorija:Gradovi u Vojvodini
Kategorija:Naselja na Dunavu
Zastava Norveške

mini|desno|200px|Zastava Norveške

**Zastava Norveške** sastoji se od plavog križa na crvenoj podlozi. Oko plavog križa nalaze se bijeli rubovi. Ako se makne plavi križ, identična je zastavi Danske, koja je u prošlosti bila zajednička zastava dviju država. Odnos dužine i širine je 22:16. Norvešku zastavu dizajnirao je Fredrik Meltzer 1821. Koristila se prvi put u razdoblju od 1821. do 1844, a od 1898. koristi se bez prestanka do danas.

## Također pogledajte 
* Grb Norveške
* Zastava Danske
* Zastava Švedske
* Zastava Sami naroda

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Norveška
Kategorija:Norveška
Zastava Poljske

mini|desno|200px|Zastava Poljske
mini|desno|200px|Zastava Poljske s grbom

**Zastava Poljske** ima dvije vodoravne pruge: gornja je bijela, a donja crvena. To su ujedno i nacionalne boje Poljske. Kada je zastava vertikalno, tada je bijela boja na lijevoj strani. Zastava potječe iz 1831. i jedan je od tri simbola Republike Poljske, zajedno s grbom (bijelim orlom) i himnom (Mazurka Dąbrowskog).

mini|Zastava bez grba

#### Zastava bez grba 
mini
Sljedeće institucije su po zakonu dužne vihoriti državnu zastavu bez grba na vrhu ili ispred svojih službenih zgrada:

* Sejm (donji dom parlamenta);
* Senat (gornji dom parlamenta);
* predsjednik Republike;
* Vijeće ministara (kabinet) i predsjednik Vijeća ministara (premijer);
* vojvodski sejmici (pokrajinska zakonodavna tijela);
* drugim državni i lokalni organi vlasti.

Osim toga, državna zastava bez grba koristi se kao zastava za unutarnju plovidbu.
mini|Zastava sa grbom

## Bilješke 
Poljska
Kategorija:Poljska
Zastava Monaka

mini|200px|Zastava Monaka
**Zastava Monaka** sastoji se od gornje crvene i donje bijele pruge. Sličnost sa zastavama Indonezije i Poljske je slučajna. Crvena i bijela su kraljevske boje dinastije Grimaldi. Najranija upotreba ove zastave potječe još iz 1339, ali se dizajn zastave mijenjao tokom historije. Nacionalna zastava koju danas koriste privatni građani, a koja je u Ujedinjenim nacijama kako bi predstavljala Monako, koristi boje izvedene iz grba. Odnos dužine i širine je 4:5 ili 2:3.

Iako teritorijalno veoma mala država, Monako je sačuvao svoju nezavisnost. Vlada te zemlje 4. aprila 1881. usvojila je zakon kojim je uspostavljena zvanična upotreba njenih nacionalnih zastava koje su danas u upotrebi.

## Pregled
Originalna zastava Monaka, koja je bila slična njegovoj sadašnjoj kneževskoj zastavi, ali je imala stariju verziju svog grba, bila je u upotrebi od ranih dana kneževine (osim tokom aneksije od Francuske, od 1793. do 1814) do danas. Jednostavniji dizajn usvojen je 1881.

Drugi dizajn, zastava državnog grba (pastile u bojama porodice Grimaldi, u heraldičkim terminima "srebrna pasta i crne boje"), korišten je u različito vrijeme, posebno u 17. stoljeću, kao nezvanična zastava i još se pojavljuje na nekim kraljevskim fotografijama. Međutim, nema namjensku upotrebu i ne predstavlja posebno nekog monegaškog zvaničnika.

Zastava Monaka grafički je slična zastavi Indonezije, s razlikama u proporcijama (monegaška 4:5, indonezijska 2:3), a nijansa crvene tamnija je na zastavi Monaka. Zastava Poljske također je slična zastavi Monaka, ali s obrnutim bojama – bijela na vrhu, crvena na dnu. Zastava Singapura ima sličan dizajn i boju, s izuzetkom polumjeseca s pet zvjezdica u gornjem lijevom uglu.

## Kneževska zastava
Kneževska zastava Monaka (ili vladina zastava) sastoji se od potpunog prikaza grba na bijeloj pozadini. Vije se u Kneževom dvoru, državnim kancelarijama, u prisustvu državnih službenika i na kneževoj jahti.

## Reference 
Monako
Kategorija:Monako
Zastava Portugala

mini|250px|Zastava Portugala

**Zastava Portugala**, podijeljena je vertikalno na zeleni i crveni dio s jednostavnom verzijom nacionalnog grba. Odnos visine i širine je 2:3. Službeno je prihvaćena 30. juna 1911., zamijenjujući zastavu monarhije. Zelena boja predstavlja nadu, a crvena krv Portugalaca, koji su umrli braneći domovinu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Portugal
Kategorija:Portugal
Jabuka (Gacko)

**Jabuka** je naseljeno mjesto u općini Gacko, Bosna i Hercegovina.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Gacko
Zastava Rumunije

mini|250px|desno
**Zastava Rumunije** je trobojka sa tri jednaka vertikalna polja (od jarbola) plave, žute i crvene boje. U ovom obliku je službeno usvojena 27. decembra 1989. godine.

Smatra se da tri boje predstavljaju tri rumunske provincije:Transilvaniju, Vlašku i Moldaviju. Zastave kraljevine i komunističke Rumunije imale su odgovarajuće državne grbove na žutom polju. Identičnu zastavu sa državnim grbom na žutom polju danas ima Moldavija.

## Također pogledajte 
* Grb Rumunije

Rumunija
Kategorija:Rumunija
Zastava Slovačke

[mini|250px|desno|[Datoteka:FIAV 111000.svg|20px Zastava Slovačke]]
**Zastava Slovačke** je nastala nakon raspada Čehoslovačke, kad je Slovačka prihvatila svoju vlastitu zastavu, dok je Češka zadržala čehoslovačku zastavu.

Zastava je u upotrebi od 3. septembra 1992., a potječe iz revolucionarne godine 1848., kada su se Slovaci borili za nezavisnost od Mađara. Slična je zastavi, ostalih slavenskih nacija, ima crvenu, bijelu i plavu boju uz dodatak slovačkog grba.

## Također pogledajte 
* Grb Slovačke
* Panslavenske boje

Slovačka
Kategorija:Slovačka
Makedonska pravoslavna crkva – Ohridska arhiepiskopija

**Makedonska pravoslavna crkva - Ohridska Arhiepiskopija** (MPC-OA) ili samo **Makedonska pravoslavna crkva** (MPC) (makedonski: *Македонска Православна Црква - Охридска Архиепископија ili Македонска Православна Црква*) je pravoslavna nepriznata crkva sa sjedištem u Makedoniji.

## Organizacija MPC 
Dijeceza Makedonske pravoslavne crkve se ne proteže samo na području Makedonske države, već i u njenim crkvenim općinama van granica Makedonije.

Po tački 17. obrazloženja o odluci o autokefalnosti, Makedonska pravoslavna crkva kao administrativni dio jedne, svete, saborne i apostolske crkve, čuvaće Sveto pismo, Sveto predanje, apostolska Pravila i propise vaseljenskih i pomjesnih sabora i rukovodit će saglasno sa njima i Ustavom Makedonske pravoslavne crkve.
## Odnosi sa drugim pravoslavnim crkvama 
Makedonska pravoslavna crkva u ovom momentu je nepriznata od drugih pravoslavnih crkava, iako u osnovi sa većinom od njih MPC održava dobre odnose. Ova situacija je izvor velikog broja kontroverzi, od kojih je u posljednje vrijeme najaktuelnija eskalacija odnosa sa Srpskom pravoslavnom crkvom, koja smatra da MPC treba da bude u kanonskom jedinstvu sa SPC, pa srpske vlasti i crkva kao legalnu u Makedoniji priznaju samo tzv. "Ohridsku Arhiepiskopiju" pod vođstvom Zorana Vraniškovskog. Makedonska javnost, u ogromnim količinama, smatra da je stav SPC direktno negiranje makedonske državnosti i samostalnosti. Isto tako, postoji mišljenje da je na ovakav stav SPC u odnosu na MPC veliki uticaj izvršila Grčka pravoslavna crkva.

## Vanjski linkovi 
* Oficijalni sajt Makedonske pravoslavne crkve

Kategorija:Sjeverna Makedonija
Kategorija:Makedonska pravoslavna crkva
Aijeli

**Aijeli** su imaginarni narod iz serijala epske fantastike Točak vremena. Aijeli sada žive u Aijelskoj pustari. Ovo su osnovne informacije o njima i njihova historija:

## Aijeli u Dobu legendi 
Za vrijeme Doba legendi, Aijeli su bili posebni ljudi. Zvali su se Da'šain Aijeli. Oni su bili ljudi koji su slijedili Put lista. To je učenje koje propovjeda nenasilje i ljubaznost prema drugima. Filozofija je nazvana Put lista zato kako su Da'šain Aijeli govorili: *List se ne opire vjetru i kad njegovo vrijeme prođe on mirno pada na zemlju*. Da'šain Aijeli su služili Aes Sedai i bili su njihove lične sluge. Poslije trovanja muškog dijela Istinskog izvora od strane Mračni poludjeli muški Aes Sedai su divljali svijetom. Ženske Aes Sedai su dali Aijelima angreale, sa'angreale i ter'angreale, stvari koje povećavaju moć Aes Sedaia da ih sakriju od puludjelih muških Aes Sedai. Tako je oko 10000 posljednjih Aijela krenulo na dugi put.

## Podjele Aijela 
Put je bio dug i naporan i Da'šain Aijele su često napadali. Poslije jednog prepada, jedan dio Aijela je otišao u potragu za nečim što zovu Pjesma. Oni su vjerovali da će pjesma vratiti blagostanje Doba legendi. Ovi Aijeli su postali poznati pod imenom Krpari. Oni i dalje lutaju svijetom, pridržavajući se Puta lista, i tragajući za pjesmom. Jedan dio Aijela je počinio razna nasilja da bi preživio i oni su nazvani samo Aijeli. Oni se ne pridržavaju Puta lista, ali im je od njega ostalo čudno vjerovanje. Naime, oni nikada ne uzimaju mač u ruku. Ironično, ti Aijeli koji su nekada bili zakleti da nikoga ne povrijede, sada su postali strašni ratnici. Onaj dio Da'šain Aijela koji se pridržavao Puta lista i još uvijek putovao sa Aijelima nazvani su Džen Aijeli.

## Pustara 
Vremenom su Aijeli i Džen Aijeli došli do velikog lanca planina koji su nazvali Kičma svijeta Oni su prešli te planine. Došli su u Aijelsku pustaru, pustu i bezvodnu zemlju. Tu su se Aijeli podijelili po klanovima, dok su Džen Aijeli otišli i podigli grad Ruidean. Aijeli su se podijelili na razne klanove kao Taarad, Gošijen, Šaido i drugi. Međutim,  svi Aijeli pripadaju aijelskim ratničkim društvima kao Crveni štitovi, Kameni psi ili Far Dareis Mai. Crveni štitovi igraju ulogu policije, dok su Far Dareris Mai ratnice žene. Dženi su vremenom izumrli,  ali se među Aijelima sačuvao običaj da svako ko želi da postane poglavar klana mora da ode u Ruidean i sazna njihovu historiju. Rand'al Tor, ponovorođeni Lijus Terin Telamon, je ujedinio Aijele i sad se bore za njega u borbama protiv Mračnog. Aijelska proročanstva su se ispunila, i oni idu ka svojoj konačnoj sudbini.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://encyclopaedia-wot.org/organizations/aiel/index.html 
* https://wot.fandom.com/wiki/Sa%27angreal

Kategorija:Točak vremena
Gorani (Konjic)

**Gorani** su naseljeno mjesto u općini Konjic, Bosna i Hercegovina. Naselje se nalazi pod obroncima planine Bokševice na desnoj strani donjeg toka Neretvice, oko 30&nbsp;km sjevero-zapadno od Konjica. U prošlosti bio je to put iz Hercegovine za rudarsko područje Kreševa i Fojnice.

## Nacionalni spomenik 
Prirodno i historijsko područje u selu Gorani, proglašeno je za  nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine 

Nacionalni spomenik čini nekoliko cjelina. 
Nekropole sa stećcima na lokalitetima Velije/Glavičina/Zaselje (15 stećaka – 1 ploče, 2 sanduka i 12 sljemenjaka), Šarčevina (158 stećaka u formi sanduka), Trnovnik (14 stećaka u formi sanduka), Klokotje (13 stećaka u formi sanduka).
 
Na nekropolu stećaka nadovezuje se prostrano aktivno muslimansko groblje sa nekoliko stotina nišana od kojih je više od stotinu i pedeset koji se mogu nazvati starim. Samo jedan od njih nosi godinu 1280 (1863/64), a svi ostali su bez ikakvog natpisa na sebi. Forma pojedinih nišana i njihov izgled, iako su bez natpisa te činjenica da se groblje logički nastavlja na nekropolu stećaka, ukazuju na to da se groblje na ovom mjestu počelo razvijati mnogo prije jedinog datiranog nišana, možda u 17. ili čak 16. vijeku.

Mjesto i ostaci džamije Stare Džamije (Hadži-Šahmanova džamija), koju sagradio je izvjesni hadži Šahman i za njeno izdržavanje uvakufio sva svoja imanja u Goranima i Dubokom, odakle je bio rodom. Džamija je podignuta 1565. godine i smatra se najstarijom džamijom u konjičkoj općini. Godine 1979. porušena je usljed dotrajalosti i na njenim temeljima 1983. godine, sagrađena je nova sa visokom munarom koja ima dvije šerefe.

S ciljem zaštite područja, utvrđuje se zaštitni pojas koji obuhvata neistraženu Hladnu pećinu, potencijalne arheološke lokalitete Hum (Prizid) sa prahistorijskom gradinom i tumulusom i ostacima rimskog naselja površine oko 1 hektar, Pavlovina sa srednjevjekovnim vlastelinstvom, Ilina, Barevišće sa dva stećka, lokalitet Crkvina i prostor u obuhvatu sliva rijeke Neretvice od brda Hum do njenog ušća.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Konjic
Zastava Turske

mini|200px|Zastava Turske

**Zastava Turske** sastoji se od bijelog polumjeseca i zvijezde na crvenoj podlozi. Odnos visine i širine je 2:3. Turski naziv je *Ay Yıldız* ("mjesec") ili *Al Sancak* ("crvena zastava"). Zastava ima kompleksno porijeklo. Gotovo je identična posljednjoj zastavi Osmanlijskog carstva iz 1844.

## Također pogledajte 
* Grb Turske

Turska
Kategorija:Turska
Amblem Republike Srpske

[mini|150px|Amblem [Republika Srpska|Republike Srpske (u upotrebi od 16. juna 2007)]]
**Amblem Republike Srpske** jest službeni znak Republike Srpske od 16. juna 2007. Sadrži naziv Republike Srpske ispisan ćirilicom i latinicom te stilizirane ćirilične inicijale "PC" u središtu amblema. U podlozi inicijala nalazi se zastava Republike Srpske, trobojka okružena zlatnim hrastovim lišćem, dok se u podnožju nalazi lenta u bojama zastave. Na amblemu se nalaze dvije krune: kruna Nemanjića na vrhu i kruna Kotromanića na dnu.

Znak je zamijenio staro obilježje, odnosno grb koji je Ustavni sud Bosne i Hercegovine proglasio neustavnim. Amblem je usvojen kao privremeno obilježje i ostat će u službenoj upotrebi sve dok ne bude usvojen novi grb. Narodna skupština Republike Srpske usvojila je novi grb 15. jula 2008, ali ga je 22. decembra iste godine neustavnim proglasio Ustavni sud Republike Srpske.

## Historija 
mini|150px|Raniji grb koji je proglašen neustavnim
Ustavni sud Bosne i Hercegovine donio je odluku 31. marta 2006. da se grb Republike Srpske mora promijeniti u roku od šest mjeseci. Odluka Ustavnog suda Bosne i Hercegovine službeno je stupila na snagu 14. juna 2007. objavljivanjem odluke u "Službenom glasniku BiH 45/07". Ovakva odluka uslijedila je jer je zaključeno da grb diskriminira Bošnjake i Hrvate kao druga dva konstitutivna naroda.

Iako odlukom Ustavnog suda Bosne i Hercegovine nije predviđeno usvajanje dodatnih obilježja, Narodna skupština Republike Srpske usvojila je Amblem kao prelazno rješenje, koji je oboren na Vijeću naroda Republike Srpske, ali je Ustavni sud Republike Srpske ustanovio da amblem ne ugrožava vitalni nacionalni interes bošnjačkog naroda. Amblem je 16. juna 2007. stupio na snagu.

## Također pogledajte 
* Zastava Republike Srpske

## Vanjski linkovi 
* 

Republika Srpska
Kategorija:Republika Srpska