Otrovanje olovom

**Otrovanje olovom**, također poznato kao **plumbizam** i **saturnizam**, je tip otrovanja metalom uzrokovan olovom u tijelu. Pojam primarno obuhvata pojave otrovanosti, ali i aktivnog trovaja nekoga ili nečega. Uzrokuje skoro 10% intelektualne nesposobnosti inače nepoznatog uzroka i može dovesti do problema u ponašanju. Centri za kontrolu bolesti (SAD) postavili su gornju granicu za olovo u krvi za odrasle na 10 &nbsp;µg/dl (10 &nbsp;µg/100g) i za djecu na 3,5&nbsp;µg/dl, previously before October 2021 5&nbsp;µg/dl Povišena razina olova u organizmu može se otkriti i promjenama u crvenim krvnim zrncima ili gustim linijama u kostima djece, kao što se vidi na rendgenskom snimku.

## Prevencija i liječenje 
Otrovanje olovom se može spriječiti. državni zakoni koji zabranjuju upotrebu i nacionalne politike kao što su zakoni koji zabranjuju olovo u proizvodima kao što su boje, benzin, municija, utezi za točkove i utezi za ribolov smanjuju dozvoljene nivoe u vodi ili tlu i omogućavaju čišćenje kontaminiranog tla. Glavni tretmani su uklanjanje izvora olova i upotreba lijekova koji vezuju olovo kako bi se ono eliminisalo iz tijela, poznato kao helacijska terapija. Kod djece, preporučuje se helacija terapija kada su nivoi olova u krvi veći od 40–45&nbsp;µg/dl. Korišteni lijekovi uključuju dimerkaprol, edetat kalcij-dinatrijum i sukcimer.

## Klasifikacija 
Klasično, "trovanje olovom" ili "otrovanje olovom" definirano je kao izlaganje visokim razinama olova koje su obično povezane s teškim zdravstvenim učincima. Trovanje je uzorak simptoma koji se javljaju s toksičnim učincima od srednje do visoke razine izloženosti; toksičnost je širi spektar učinaka, uključujući **subkliničke** (one koji ne uzrokuju simptome). Međutim, stručnjaci često naizmjenično koriste **trovanje olovom** i **toksičnost olovom**, a službeni izvori ne ograničavaju uvijek upotrebu **(o)trovanja olovom** samo na simptomatske učinke olovom.

Količina olova u krvi i tkivima, kao i vremenski tok eksponiranosti, određuju toksičnost.

Trovanje olovom može biti akutno (od intenzivne kratkotrajne izloženosti) ili ronično (zbog ponavljanja izloženosti niske razine tokom dužeg razdoblja), ali potonje je mnogo češće.

Dijagnoza i liječenje izloženosti olovu temelje se na razini olova u krvi (količina olova u krvi), mjerenoj u mikrogrammima olova po decilitru krvi (μg/dL). Mogu se koristiti i razine olova u mokrači, iako rjeđe. U slučajevima hronične izloženosti, olovo se često sekvestrira u najvećim koncentracijama prvo u kostima, zatim u bubrezima. Ako pružatelj usluga provodi provokativni test izlučivanja, ili "izazov helacije", mjerenje dobiveno iz urina, a ne iz krvi vjerojatno će stručnom tumaču pružiti tačniji prikaz ukupnog opterećenja olovom.

Američki Centri za kontrolu i prevenciju bolesti i Svjetska zdravstvena organizacija navode da je razina olova u krvi od 10&nbsp;μg/dL ili više razlog za zabrinutost; međutim, olovo može narušiti razvoj i imati štetne zdravstvene učinke čak i na nižim razinama, a ne postoji poznata sigurna razina izloženosti. Vlasti kao što je Američka akademija za pedijatriju definiraju trovanje olovom kao razinu olova u krvi koja je veća od 10&nbsp;μg/dL.

Olovo stvara razne spojeve i postoji u okruženju u raznim oblicima. Obrasci otrovanja razlikuju se oviskoo tome da li je agens organski spoj (koji sadrži ugljik ili neorganski. Organsko trovanje olovom sada je vrlo rijetko, jer su zemlje diljem svijeta postupno ukinule upotrebu organskih spojeva olova kao aditiva benzinu, ali se takvi spojevi još uvijek koriste u industrijskim okruženjima. Organski spojevi olova, koji lahko prolaze kroz kožu i dišne puteve, utječu pretežno na centralni nervni sistem.

## Znakovi i simptomi 
Trovanje olovom može uzrokovati razne simptome i znakove koji se razlikuju ovisno o pogođenom i trajanju izloženosti olovu. Simptomi su nespecifični i mogu biti suptilni, a neko s povišenim razinama olova možda neće imati simptome. Simptomi se obično razvijaju sedmicama do mjesecima jer se olovo nakuplja u tijelu tokom hroničnih izloženosti, ali se javljaju i akutni simptomi kratkih, intenzivnih izloženosti.

Simptomi ekspozicije organskom olovu, koje je vjerojatno otrovnije od anorganskog olova zbog svoje topljivosti u lipidima, javljaju se brzo. Otrovanje organskim spojevima olova ima simptome pretežno u centralnom nervnom sistemu, kao što su nesanica, delirij, kognitivni deficiti, tremor, halucinacije i konvulzije.

### Akutno trovanje 
Kod akutnog trovanja tipski neurološki znakovi su bol, slabost mišića, ukočenost i trnci, te rijetko simptomi povezani s upalom mozga. Ostali akutni simptomi su bol u trbuhu, mučnina, povraćanje, proljev i zatvor su. Učinci olova na usta uključuju oporost i metalni okus. Gastrointestinalni problemi, kao što su zatvor, proljev, slab apetit ili gubitak težine, česti su kod akutnog trovanja . Apsorpcija velikih količina olova tokom kratkog perioda može uzrokovati cirkulacijski šok (nedovoljna tekućina u cirkulacijskom sistemu) zbog gubitka vode iz gastrointestinalnog trakta. Hemoliza (ruptura crvenih krvnih stanica) zbog akutnog trovanja može uzrokovati anemiju i izlučivanje hemoglobina u mokraći. Oštećenje bubrega može uzrokovati promjene u mokrenju poput stečenog Fanconijevog sindroma i smanjenog izlučivanja mokraće. Ljudi koji prežive akutno trovanje često imaju simptome hroničnog trovanja.

### Hronična trovanja 
Hronično trovanje obično se manifestira simptomima koji utiču na više sistema organa, ali je povezano s tri glavna tipa simptoma: gastrointestinalni, nervnomišićni i neurološki. Centralni nervni sistem i neuromišićni simptomi obično proizlaze iz intenzivne izloženosti, dok gastrointestinalni simptomi obično nastaju kao posljedica izloženosti tokom dužih razdoblja. Znakovi kronične izloženosti uključuju gubitak kratkoročnog pamćenja ili koncentracije, depresiju, mučninu, bol u trbuhu, gubitak koordinacije te utrnulost i trnce u ekstremitetima. Umor, problemi sa spavanjem, glavobolje, stupor, nejasan govor i anemija također se nalaze kod kroničnog trovanja olovom. "Olovna nijansa" kože s bljedilo i/ili lividnost također značajke hroničnog trovanja olovom. Plava linija duž zubnog mesa s plavkasto-crnim rubom na zubima, poznata kao Burtonova linija, još je jedan pokazatelj hroničnog trovanja olovom. Djeca s hroničnim trovanjem mogu odbiti igranje ili mogu imati hiperkinetički ili poremećaje agresivnog ponašanja. Poremećaj vida može se pojaviti s postupno napredujućim zamagljenim vidom kao posljedicom središnjeg skotoma, uzrokovanog toksičnim očnim neuritisom.

### Encefalopatija 
Olovna encefalopatija je indikacija za hitnu medicinska pomoć i uzrokuje trajno oštećenje mozga u 70-80% zahvaćene djece, čak i one koja dobivaju najbolji tretman. Stopa smrtnosti za osobe koje razviju cerebralnuvarijantu je oko 25%, a od onih koji su preživjeli, iako su imali simptome olovne encefalopatije do trenutka kada je počela terapija helacijom, oko 40% ima trajne neurološke probleme kao što je cerebralna paraliza.

### Dugoročno 
Izloženost olovu također može skratiti životni vijek i dugoročno uticati na zdravlje. Stopa smrtnosti od raznih uzroka više razine olova je veća kod ljudi s povišenim krvnim pritiskom; to uključuje rak, moždani udar i bolesti srca, te opću stopu smrtnosti od svih uzroka. Olovo se smatra mogućim ljudskim kancerogenom, na temelju dokaza iz pokusa na životinjama. Dokazi također upućuju na to da su mentalni pad uzrokovan starenjem i psihijatrijski simptomi povezani s izloženošću olovu. Kumulativna izloženost tokom dužeg razdoblja može imati važniji učinak na neke aspekte zdravlja od nedavnog izlaganja. Neki zdravstveni učinci, kao što je visok krvni pritisak, samo su značajni rizici kada je izloženost olovu produžena (više od jedne godine). Nadalje, pokazalo se da su neurološki učinci izloženosti olovu pogoršani i dugotrajni kod djece s niskim prihodima u usporedbi s onima s višim ekonomskim statusom. To ne znači da bogatstvo može spriječiti da olovo uzrokuje dugoročne probleme mentalnog zdravlja.

## Nasilje 
Trovanje olovom u djece povezano je s promjenama u funkciji mozga koje mogu rezultirati niskim IQ te povećanom impulzivnošću i agresivnošću. Ove osobine izloženosti olovu u djetinjstvu povezane su s zločinima iz strasti, kao što je teški napad na mlade odrasle osobe. Povećanje izloženosti olovu kod djece povezano je s povećanjem stopa teškog napada i 22 godine kasnije. Naprimjer, vrhunac upotrebe olovnog benzina u kasnim 1970-im odgovara vrhuncu u stopi otežanih napada u kasnim 1990-im u urbanim područjima diljem Sjedinjenih Država. Siromašni izloženi su većem riziku. Zabrinutost zbog niskog nivoa izloženosti počinje 1970-ih, kada ne postoji siguran prag za izloženost olovu.

## Reference 
## Dopunska literatura
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
* 

* 
* 
* 
* 
* 


Kategorija:Otrovanja
Kategorija:Profesionalne bolesti
Kategorija:Otrovi
Kategorija:Poremećaji ljudske pigmentacije
Kategorija:Intelektualna invalidnost
Kategorija:Toksikologija