open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Quilotoa

**Quilotoa** (čit. [kiloˈto.a]) jest kratersko jezero ispunjeno vodom i najzapadniji vulkan u ekvadorskim Andima. Kaldera je nastala urušavanjem ovog dacitnog vulkana nakon katastrofalne erupcije VEI-6 prije otprilike 800 godina, koja je proizvela piroklastične tokove i lahare koji su stigli do Tihog okeana i proširili naslage vulkanskog pepela po sjevernim Andima. Četvrta eruptivna faza (od sedam) bila je freatomagmatska, što ukazuje da je kratersko jezero već postojalo u to vrijeme. U kalderi se otad akumuliralo 250 m duboko jezero, koje ima zelenkastu boju kao rezultat otopljenih minerala. Fumarole su na dnu jezera, a vrući izvori na istočnoj su strani vulkana.

Površina jezera je na 3500 m nadmorske visine. Ukupna količina vode iznosi 0,35&nbsp;km3. Prema riječima mještana, nivo vode u jezeru polahko opada u posljednjih deset godina. Naslage sedre pojavljuju se uz obalu do 10 m iznad nivoa jezera (2000).

Selo Quilotoa i pridruženi krater također su popularno odredište unutar tzv. Petlje Quilotoa i uobičajeno je polazište za višednevnu pješačku rutu od sela do sela.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Informacije za putovanje  
* Ažurirane informacije (januar 2009) 
* Događaji u vezi s Quilotoom 

Kategorija:Planine u Ekvadoru
Kategorija:Vulkani u Ekvadoru
Kategorija:Kaldere u Ekvadoru
Kategorija:Aktivni vulkani
Kategorija:Kraterska jezera
Kategorija:Subdukcijski vulkani
Kategorija:VEI-6 vulkani
Shinzo Abe

**Shinzo Abe**  ( , Hepburn: Abe Shinzō,   rođen 21. septembra 1954 - 7. juli 2022) bivši japanski političar. Izabran je za 96. premijera Japana 2012. Bio je član parlamenta od 1993.

Shinzo Abe bio je državnik koji je bio premijer Japana i predsjednik Liberalno-demokratske partije (LDP) od 2006. do 2007. i ponovno od 2012. do 2020. Bio je premijer sa najdužim stažom u japanskoj historiji, na funkciji skoro devet godina ukupno. Abe je također bio glavni sekretar kabineta od 2005. do 2006. pod Junichirom Koizumijem, a kratko je bio i opozicioni lider 2012. godine.
[alt=Exterior of Yamato-Saidaiji Station|lijevo|mini|Mjesto Abeovog [Atentat na Shinza Abea|atentata 8. jula 2022., samo nekoliko sati nakon pucnjave]]
Dana 8. jula 2022. oko 11:30 JST, Abe je ubijen dok je držao predizborni govor na stanici Yamato-Saidaiji u Nari. Podržavao je svog kolegu, člana stranke LDP Keija Satoa na izborima za Dom vijećnika.

## Također pogledati 
* Atentat na Shinza Abea 
* Premijer Japana

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt 

Kategorija:Japanski političari
Kategorija:Japanski premijeri
Kategorija:Rođeni 1954.
Kategorija:Umrli 2022.
Kategorija:Biografije, Tokio
Milka Bosnić

**Milka Mika Bosnić** (Vrtoče, kod Drvara, 1928 — Drvar, 25. maj 1944) bila je članica Saveza komunističke omladine Jugoslavije, koja je ubijena od strane njemačkih vojnika tokom Desanta na Drvar, a kasnije proglašena za narodnog heroja Jugoslavije.

## Biografija 
Rođena je 1928. godine u selu Vrtoče kod Drvara. Majka Jelica i otac Pera imali su još tri kćerke i tri sina. Mika je pred rat završila osnovnu školu. Išla je u prvi razred građanske škole.

Poslie ustanka, iako još dijete, Mika se priključila drvarskoj komunističkoj i antifašističkoj omladini. Učestvovala je u prikupljanju hrane i odijeće za Narodnooslobodilačku vojsku, čišćenju grada, previjanju ranjenika i pisanju i lepljenju parola. Pred njemački desant na Drvar primljena je u članstvo Saveza komunističke omladine Jugoslavije (SKOJ) i postala je kurir u Komandi mjesta.

prije desanta na Drvar, 25. maja 1944. godine, u Drvaru je formirana tenkovska četa Prvog proleterskog korpusa. Ona je izvodila vježbe u okolini Drvara, tako da su Drvarčani poznavali partizanske tenkove i njihovu posadu.

U toku borbe protiv njemačkih padobranaca jedan partizanski tenk našao se u opasnosti da ga njemačka vojska uništi. U tenku su bili Dragoslav Radosavljević Soća, komesar tenkovske čete, vozač Spaso Đurašković i nišandžija Jelača. U jednom trenutku, njemački vojnici su na tenk nabacili ćebe, tako da je vozaču bio zaklonjen vidik. Svi članovi posade tenka bili su ranjeni i prijetila je opasnost da budu zarobljeni. U tom trenutku su pored tenka prolazili zarobljeni Drvarčani koje su sprovodili njemački vojnici. Među njima bila je i šesnaestogodišnja Milka Bosnić. Uviđajući opasnost u kojoj se našla posada tenka, Milka je iskočila iz kolone zarobljenika, pritrčala tenku i zbacila ćebe. Ranjenom vozaču ponovo se otvorio vidik, pokrenuo je tenk i nastavio borbu. Pobijesneli njemački vojnici, kojima je pljen tako iznenada izmakao, okomili su se na djevojčicu i sasjekli je bajonetima. Ubili su još mnogo Drvarčana, među njima i Milkinu majku Jelicu i brata Zdravka.

Milkin drugi brat, Đorđe, ubijen je nekoliko dana kasnije. Otac Pero je umro godinu prije Desanta, od tifusa, zajedno s najmlađom ćerkom Radmilom. Od brojne porodice, preživjele su dvije Milkine sestre, Dušanka i Dobrila, kao i njihov šestogodišnji brat Vlado. Dušanka je i sama bila izvedena na streljanje, ali je samo teško ranjena. Uspjela je da se izvuče iz gomile leševa, i sa tavana obližnje kuće je posmatrala kako joj njemački vojnici ubijaju sestru Milku.

U Drvaru, pored Muzeja „25. maj 1944.“, stoje i danas ostaci partizanskog tenka.

Ukazom predsjednika SFR Jugoslavije Josipa Broza Tita 17. maja 1974. proglašena je za narodnog heroja.

Kasarna Oružanih snaga BiH na Manjači nosi njeno ime.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1928.
Kategorija:Umrli 1944.
Kategorija:Biografije, Drvar
Kategorija:Bosanskohercegovački komunisti
Kategorija:Jugoslavenski komunisti
Kategorija:Bosanskohercegovački partizani
Kategorija:Jugoslavenski partizani
Kategorija:Žene u Bosni i Hercegovini
Zemlja kraljice Maud

**Zemlja kraljice Maud** ( )  je region Antarktika na koji Norveška polaže pravo kao na zavisnu teritoriju, od otprilike 2,7 miliona kvadratnih kilometara. Graniči se sa Britanskom antarktičkom teritorijom na koju se polaže pravo 20° zapadno i australskom antarktičkom teritorijom 45° istočno. Osim toga, u junu 2015. pripojeno je malo područje za koje nije traženo pravo iz 1939. Smješten na istočnom Antarktiku, čini otprilike jednu petinu kontinenta, a ime je dobio po norveškoj kraljici Maud od Velsa (1869-1938).
[alt=Photograph of a barren mountainscape, with snow surrounding black peaks|lijevo|mini| [Planine Drygalski|Drygalske planine, sastavni lanac Orvinovih planina]]
[alt=Old photograph of Riiser-Larsen, wearing an airforce cap.|mini| [Hjalmar Riiser-Larsen, avijatičar i polarni istraživač koji je istraživao veći dio Zemlje kraljice Maud.]]
lijevo|mini| Jezero Untersee u zemlji kraljice Maud. Pogled sa SZ na planinu Bastei.

## Reference 
Kategorija:Teritorijalne pretenzije na Antarktiku
*
Kategorija:Regije Antarktika
Natalija Rižankova

**Natalija Rižankova** (, ) rođena 7. jula 1964. u Magadanu, Magadanska oblast, RSFSR, SSSR (danas Rusija), je nekadašnja bjeloruska biatlonka. Svjetska prvakinja je u ekipnoj utrci.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Natalija Rižankova je dva puta nastupila na Zimskim olimpijskim igrama: ZOI 1994 i ZOI 1998. Na prvom nastupu u utrci na 15&nbsp;km osvojila je 49-o mjesto s devet promašaja i zaostatkom od 7:20.3&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Kanađanku Myriam Bédard, koja je utrku završila s dva promašaja. Na istim igrama nastupila je u štafetnoj utrci i sa Irinom Kakujevom, Natalijom Permjakovom i Svjetlanom Paramiginom osvojila šesto mjesto iza ruske štafete u sastavu: Nadežda Talanova, Natalija Snitina, Luiza Noskova i Anfisa Rezcova. Najbolji rezultat joj je bio 19-o mjesto na ZOI 1998. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s tri promašaja zaostala 3:11.5&nbsp;min iza pobjednice bugarske biatlonke Ekaterine Dafovske.

### Svjetska prvenstva 
Rižankova je nastupila na šest Svjetskih prvenstava od SP 1993. do SP 1999. i osvojila dvije medalje: jednu zlatnu na SP 1994. u ekipnoj utrci sa Irinom Kakujevom, Natalijom Permjakovom i Svjetlanom Paramiginom i jednu srebrnu na SP 1993. u ekipnoj utrci sa Natalijom Sučevom, Natalijom Permjakovom i Svjetlanom Paramiginom. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo joj je osmo mjesto na SP 1996. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 2:50.7&nbsp;mim bila sporija od pobjednice Emmanuelle Claret, koja je utrku završila s dva promašaja.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Natalije Rižankove u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1992/93. Na prvom nastupu u norveškom Lillehammeru 4. marta 1992. osvojila je 24-to mjesto u utrci na 15&nbsp;km sa sedam promašaja i zaostatkom od 6:35.2&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Anfisu Rezcovu. Najbolji rezultat bilo joj je sedmo mjesto u sezoni 1996/97. u utrci na 15&nbsp;km u italijanskom Antholzu 16. januara 1997. sa jednim promašajam i zaostatkom od 1:46.8&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Tetjanu Vodopjanovu. U štafetnim utrkama pobijedila je jednom u sezoni 1993/94. na slovenskoj Pokljuki 19. decembra 1993. sa Natalijom Permjakovom, Irinom Kakujevom i Svjetlanom Paramiginom.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1972.
Kategorija:Biografije, Magadan
Kategorija:Bjeloruski biatlonci
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Svjetski prvaci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Bjeloruski olimpijci u biatlonu
Gavran

**Gavrani** ili  **gavranovi** (lat. *Corvus*) su rod velikih ptica. Sve su ili potpuno crne, ili uglavnom crne s bijelim ili sivim mrljama. Veličina im se kreće od relativno male čavke (*Corvus monedula* koja je još uvijek veća od većine vrapčarki) do velikog običnog gavrana sjeverne polulopte i *Corvus crassirostris* s visočja Etiopije. Ptice ovog roda nastanjuju sve kontinente s izuzetkom Južne Amerike i Antarktike, i brojnih udaljenih i okeanskih otoka.

Rod gavranova obuhvata 42 vrste. Veći članovi roda u govornom jeziku često se nazivaju "gavranima", a manje vrste "vranama". To nema nikakvu biološku podlogu, jer ne postoji nikakva taksonomska podjela u tom smislu.

U Evropi iz ovog roda žive obični gavrani, dvije podvrste vrana: siva i crna vrana, te gačac (*Corvus frugilegus*) i čavka (*Corvus monedula*).

Ptice ovog roda imaju specifičan način glasanja, koji se u bosanskom naziva "graktanje", i često se koristi u svakodnevnom govoru.

## Sistematika
Ovaj rod je prvi opisao Carl Linné u svom radu *Systema Naturae* iz 18. stoljeća. Porijeko imena je latinski *corvus* što znači "(crn kao) gavran". Specifičnom vrstom za rod smatra se obični gavran (*Corvus corax*); u istom djelu navode se i vrana (*C. corone*), crna vrana (*C. cornix*), gačac (*C. frugilegus*) i čavka (*C. monedula*). Izvorno, u tom rodu je bila i svraka pod latinskim imenom *C. pica*, dok nije kasnije izdvojena u zaseban rod. Danas rod obuhvaća najmanje 42 recentne i najmanje 14 izumrlih vrsta.

## Vrste
[mini|Mladi [obični gavrani u Islandu]]
[mini|*[Corvus albus* u Namibiji]]
[mini|*[Corvus brachyrhynchos*]]
[mini|Gnijezdo *[Corvus splendens*]]
*Vrana (*Corvus corone*) s podvrstama:
**Siva vrana (*C. c. cornix*)
**Crna vrana (*C. c. corone*)
**Corvus brachyrhynchos*
**Corvus leucognaphalus*
**Corvus unicolor*
**Corvus bennetti*
**Corvus rhipidurus*
**Corvus meeki*
**Corvus fuscicapillus*
**Corvus woodfordi*
**Corvus boreus*
**Corvus typicus*
**Corvus macrorhynchos*
**Corvus monedula*
**Corvus dauricus*
**Corvus crassirostris*
**Corvus ossifragus*
**Corvus florensis*
**Corvus albicollis*
*Čavka (*C. moneduloides*, ili *C. monedula*)
**Corvus mellori*
**Corvus splendens*
**Corvus tristis*
**Corvus kubaryi*
**Corvus torquatus*
*Havajska vrana (*C. hawaiiensis*)
*Jamajkanska vrana (*C. jamaicensis*)
**Corvus capensis*
*Obični gavran (*Corvus corax*)
**Corvus nasicus*
**Corvus imparatus*
*Molučka vrana (*C. validus*)
**Corvus coronoides*
**Corvus palmarum*
*Gačac (*C. frugilegus*)
**Corvus orru*
**Corvus albus*
**Corvus sinaloae*
**Corvus enca*
**Corvus caurinus*
*Tasmanska vrana (*C. tasmanicus*)
*Bjelogrli gavran (*C. cryptoleucus*)
*Pustinjski gavran (*C. ruficollis*)

## Vanjski linkovi
### Reference
Kategorija:Vrane
Slobodna Država Rijeka

**Slobodna Država Rijeka** (), ) bila je nezavisna slobodna država koja je postojala između 1920. i 1924. Njena teritorija od 28&nbsp;km2 obuhvatala je grad Rijeku (danas Rijeka, Hrvatska) i ruralna područja na sjeveru, s koridorom na zapadu koji ga povezuje s Kraljevinom Italijom.

Rijeka je prvi put stekla autonomiju 1719. kada je dekretom cara Karla VI proglašena slobodnom lukom Svetog Rimskog Carstva. Godine 1776, za vrijeme vladavine carice Marije Terezije, grad je prebačen u sastav Ugarske kraljevine, a 1779. dobija status  unutar tog Kraljevstva. Grad je nakratko izgubio autonomiju 1848. nakon što ga je okupirao hrvatski *ban* Josip Jelačić, ali ju je vratio 1868. kada se ponovo pridružio Ugarskoj Kraljevini, ponovo kao . Status Rijeke kao eksklave Mađarske značio je da, uprkos tome što nema izlaz na more, Kraljevina ima luku. Do 1924. Rijeka je postojala u praktične svrhe kao autonomna cjelina sa elementima državnosti.

## Reference 
Kategorija:Bivše države na Balkanu
Kategorija:Države i teritorije osnovane 1920.
Kategorija:Države i teritorije ukinute 1924.
Kategorija:Historija Rijeke
Goran Vrhunc

**Goran Vrhunc** bosanskohercegovački je pjesnik. Rođen je u Sarajevu 29. novembra 1982. Bio je jedan od osnivača neformalne pjesničke trupe *Diogenes Poetes trup*a – Sarajevo 2010. Zamjenik glavnog i odgovornog urednika Sabahudina Hadžialića u web i printanom magazinu *DIOGEN Pro Kultura magazin*. Jedan je od glavnih urednika regionalnih zbornika poezije i proze *Bundolo offline 02* (Beograd, 2009) i *Bundolo offline 3* (Kragujevac, 2012).

Radio je kao novinar i bio član uređivačkog kolegija omladinskog časopisa *Karike* tokom 2009/2010.

*Njegova poezija objavljivana je u domaćim i inostranim štampanim i elektronskim publikacijama. Godine 2012. nagrađen je prvom nagradom na Četvrtom međunarodnom festivalu za decu, srednjoškolsku i studentsku omladinu do 30 godina „Janoš Siveri“ za pesmu Sara je vo(l).*

Dobitnik je prve nagrade Sedmog međunarodnog festivala za decu, srednjoškolsku, studentsku omladinu do 30 godina "Duško Trifunović" 2013. za pjesme *Andrićeva sjena, Nespremni* i *Strah i predrasude.*

U periodu od 2016. do 2020. obavljao je funkciju predsjednika Udruženja umjetnika „Planet Poezija“ u Sarajevu. Djeluje kao mentor u Viva školi filma i član je Organizacionog odbora Viva film festivala. Objavljivao je kolumne i kratke priče na portalu *Sarajevska sehara*, te bio organizator brojnih književnih večeri i autorskih promocija u Bosni i Hercegovini.

Godine 2020. bio je urednik prve zbirke poezije *Recidiv* mostarske pjesnikinje Bee Balta Manjgo, objavljene u izdanju Narodne biblioteke Mostar.

Zajedno s dramatičarem Elvisom Ljajićem autor je i voditelj Književnog kornera.

## Nagrade i priznanja 
* Dobitnik *Pohvalnice* 2021. koje dodjeljuje Hrvatsko književno društvo, Republika Hrvatska, za "Knjigu godine” izvan naklade HKD-a za knjigu "Ranjeni golub iznad sarajevskih bara”
* Zahvalnica za doprinos radu Historijskog muzeja Bosne i Hercegovine (2015.)
* Prva nagrada Sedmog međunarodnog festivala za decu, srednjoškolsku, studentsku omladinu do 30 godina "Duško Trifunović” (2013) Scena svih kreativnih Novi Sad.
* Prva nagrada Četvrtog međunarodnog festivala poezije i kratke priče ‘Janoš Siveri’ (2012)

## Bibliografija 
* *Opstojnost* (zbirka poezije), Sarajevo, Planet poezija, 2016
* *Ranjeni golub iznad sarajevskih bara* (zbirka poezije), Sarajevo, Udruženje umjetnika Planet Poezija, 2020
* *Prazno u pucanj* (zbirka poezije), Tešanj, Planjax komerc, 2022

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1982.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovački pjesnici
Nagrada "Alija Isaković"

**Nagrada "Alija Isaković"** je bosanskohercegovačka književa nagrada ustanovljena 2003. povodom 100. godišnjice osnivanja Bošnjačke zajednice kulture "Preporod".

Ova nagrada nosi ime po  Aliji Isakoviću, bošnjačkom romansijeru, pripovjedaču, radio-dramskom, televizijskom i dramskom piscu, putopiscu, aforisti, leksikografu i historičaru jezika i književnosti. Isaković je jedna od najznačajnijih ličnosti u procesima afirmiranja i etabliranja kako bosanskohercegovačke ideje tako i bošnjačke književnosti.

## Dobitnici nagrade 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Preporod, Nagrada "Alija Isaković" za dramski tekst na bosanskom jeziku  
* Nagrada "Alija Isaković" za dramu Nermine Kurspahić 
* Zlatku Topčiću po treći put nagrada "Alija Isaković"
* Amiru Bukviću drugi put nagrada 'Alija Isaković'
* Zilhadu Ključaninu uručena nagrada "Alija Isaković"
* Nagrada "Alija Isaković" Ljubici Ostojić i Zlatku Topčiću
* 'Zmaj od Bosne' Elvisa Ljajića najbolji dramski tekst -
Markomani

om (vladao 117-138), pokazujući lokaciju Markomana u regiji gornjeg Dunava (danas sjeverna Austrija, dio Bavarske, Njemačka i Česke.]]
**Markomani** su bili germanski narod je uspostavio moćno kraljevstvo severno od Dunava, negde blizu moderne Bohemije, tokom vrhunca moći obližnjeg Rimskog carstva. Prema Tacitu i Strabonu, oni su bili Suebi.

## Porijeklo
Vjeruje se da njihovo ime potiče od protogermanskog **markō* = granica, pogragrani" (otuda englesko *march* ili *mark* , što znači "granica, kao u velškim marševima i kraljevstvu Mercia) +  "*mann-" (pl. "*manniz") = "čovjek” koji bi bio preveden u latiniziranom obliku kao *Markomani*.
## Kraljevi
* Maroboduus, c. 9 pne – 18 ne
* Catualda, 18 – 20
* Vangio and Sido, c. 50 – ?
* Ballomar, c. 166? – 172 or 178?
* Attalus, c. 260/2
* Fritigil, kraljica, sredinom 4. stoljeća

## Takoder pogledajte
* Historija Portugala
* Historija Španije
* Irminoni

## Reference 
## Klasični izvori
* Caesar *De Bello Gallico*, at The Latin Library
* Tacitus *Germania*, at The Latin Library
* Tacitus *Annales*, at The Latin Library

## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Markomani
Kategorija:Rani germanski narodi
Kategorija:Suebi
Kategorija:Germani
Prehrambena hemija

**Hemija hrane** je proučavanje hemijskih procesa i interakcija svih bioloških i nebioloških komponenti hrane. Biološke supstance uključuju na primer meso, živinu, zelenu salatu, pivo, mlijeko. Sličan je biohemiji u svojim glavnim komponentama kao što su ugljikohidrati, lipidi i proteini, ali također uključuje područja kao što su voda, vitamini, minerali, enzimi, aditivi za hranu, okusi i boje. Ova disciplina također obuhvata kako se proizvodi mijenjaju pod određenim tehnikama obrade hrane i načine kako da se to poboljša ili spriječi. Primjer poboljšanja procesa bi bio poticanje fermentacije mliječnih proizvoda s mikroorganizmima koji pretvaraju laktozu u mliječnu kiselinu; primjer sprječavanja procesa bilo bi zaustavljanje tamnjenja na površini svježe narezanih jabuka pomoću limunovog soka ili druge zakiseljene vode.
[mini| [Saharoza: običan stoni šećer i vjerovatno najpoznatiji ugljikohidrat]]
desno|mini|136x136piksel| Riboflavin (vitamin B 2), rastvorljiv u vodi

## Reference 
Kategorija:Hemija hrane
Live Dom Sportova Zagreb

**Live Dom Sportova Zagreb** jest uživo album sarajevske pop-rok grupe Crvena jabuka. Snimljen je tokom koncertne turneje 2001. godine u okviru promocije njihovog devetog studijskog albuma "Tvojim željama vođen". Objavila ga je iste godine u CD izdanju sarajevska izdavačka kuća Naraton. Pjesme s ovog albuma snimljene su s koncerta Crvene jabuke koji je održan u zagrebačkom Domu sportova. Sadrži dvanaest pjesama, koje je uglavnom komponirao Zlatko Arslanagić, osim "Sviđa mi se ova stvar" The Beatlesa i "Sad je srce stijena" Zlatana Fazlića Fazle.

## Spisak pjesama 
# "Nekako s proljeća"
# "To mi radi"
# "Ti znaš"
# "Sviđa mi se ova stvar"
# "Bijeli božić"
# "Zovu nas ulice"
# "Dirlija"
# "Ima nešto od srca do srca"
# "Sanjati"
# "Ne dam da ovaj osjećaj ode"
# "Sad je srce stijena"
# "Tamo gdje ljubav počinje"

## Članovi grupe 
* Zlatko Arslanagić – akustična i električna gitara
* Dražen Žerić - Žera – vokali
* Darko Jelčić – bubnjevi, udaraljke
* Srđan Šerbedžija – bas-gitara
* Zlatko Volarević, klavijature

## Reference 
Kategorija:Albumi Crvene jabuke
Kategorija:Albumi uživo iz 2001.
Milutin Garašanin

**Milutin Garašanin** (Beograd, 22. februar 1843 – Pariz, 5. mart 1898) je bio srpski političar, predsjednik Vlade i ministar.

## Biografija 
Rođen je od oca Ilije, pisca „Načertanija“ i predsjednika srpske vlade u dva navrata, i majke Sofije rođene Danić rođen 22. februara 1843. godine.

Završio je artiljerijsku školu u Metzu u Francuskoj, a posle toga živeo na očevom imanju u Grockoj i bavio se mlinarskom industrijom. U srpsko-turskom ratu 1876. učestvovao je u činu artiljerijskog kapetana a u ratu sa Turskom 1877/78. bio je pomoćnik načelnika Javorske vojske u činu majora. Vojnu karijeru je završio u činu pukovnika.

Od 1881. do 1883. godine bio je ministar unutrašnjih djela. U januaru 1881. godine sa grupom mladokonzervativaca osnovao je Srpsku naprednu stranku i postao njen predsjednik.

Saradnik je njenog časopisa "Videlo" i osnivač časopisa "Pogled". Godine 1883/84. odlazi na diplomatsku službu u Beč u svojsvu poslanika, a 1. marta 1884. postaje predsjednik vlade i ministar spoljnih poslova do 23. marta 1886. godine a od tada pored uzima resor unutrašnjih poslova do 25. juna 1887. kada je razrješen, a kabinet sastavljaju liberali na čelu sa Jovanom Ristićem.

Od tada do 1889. godine urednik je stranačkog časopisa "Videlo", a 1894. godine odlazi za poslanika Kraljevinae Srbije u Parizu gde ostaje do 1895. godine kada postaje predsjednik Narodne Skupštine Kraljevine Srbije.

Umro je u Parizu 5. marta 1898. godine.

Pored vojnih nauka koje je izučio imao je diplomu i politehničke akademije a 1893. godine izabran je za akademika Srpske kraljevske akademije.

On je učesnik prvog telefonskog razgovora na relaciji Beograd - Niš 1886. Sa druge strane linije, u Nišu, je bio kralj Milan Obrenović. Zbog slabe čujnosti i lošeg kvaliteta telefonske linije kralj je više puta ponavljao „Milutine, govori glasnije!“. Na kraju Garašanin je odgovorio: „Vaše Visočanstvo, ja govorim tako jako, da kada bi se popeo na toranj Saborne crkve Vi biste me nesumnjivo morali čuti u Nišu i bez telefona“

Autor je i književnih dela od kojih je najznačajnije *Dokolice* napisano 1892. godine.

## Također pogledajte
* Srbija
* Ilija Garašanin

## Reference 
* 

## Vanjski linkovi
* Biografija na sajtu SANU
* Momir Samardžić: Delatnost Milutina Garašanina na organizovanju srpske propagande u Staroj Srbiji i Makedoniji 1885. godine - koreni i plan 

Kategorija:Rođeni 1843.
Kategorija:Umrli 1898.
Kategorija:Srbijanski ministri
Kategorija:Srbijanski političari
Kategorija:Kraljevina Srbija
Kategorija:Članovi SANU
Kategorija:Biografije, Beograd
Kategorija:Premijeri Srbije
Kategorija:Članovi ANUBiH
Miljenko Cvitković

**Miljenko Cvitković Španac** (Sarajevo, 18. mart 1914 — Vučevo, kod Foče, 1. juni 1943) bio je učesnik Španskog građanskog rata i Narodnooslobodilačke borbe te narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija 
Rođen je 18. marta 1914. godine u Sarajevu, gdje je završio gimnaziju i pristupio naprednom omladinskom pokretu. Revolucionarnu djelatnost je nastavio na studijama na Beogradskom univerzitetu. Član je KPJ od 1937, kada je otišao u Španiju i borio se u bataljonu "Dimitrov“ u sastavu Internacionalnih brigada (poslije toga je postao poznat kao Španac). Aprila 1940. bježi iz logora u Francuskoj i vraća se u Jugoslaviju gde se uključuje u rad sarajevske organizacije KPJ.

U ljeto 1941. učestvovao je u organizovanju ustanka u Bosanskoj krajini i vršio dužnost zamjenika Štaba NOP odreda za Bosansku krajinu. Oktobra 1941. upućen je na politički rad u istočnu Bosnu, gdje se istakao kao komandant čete u Šestoj istočnobosanskoj brigadi i komandant bataljona u Prvoj majevičkoj narodnooslobodilački udarnoj brigadi. Tokom rada u Bosni, bio je i politički komesar bataljona Zeničkog NOP odreda, dok je komandant bio Nikola Prodanović; prije Španca funkciju političkog komesara je obavljao Manojlo Popić.

Poginuo je 1. juna 1943. godine na Vučevu prilikom proboja neprijateljskog obruča na Sutjesci.

Ukazom Prezidijuma Narodne skupštine FNR Jugoslavije 22. jula 1949. proglašen je za narodnog heroja.

## Reference
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1914.
Kategorija:Umrli 1943.
Kategorija:Jugoslavenski komunisti
Kategorija:Bosanskohercegovački komunisti
Kategorija:Jugoslavenski partizani
Kategorija:Bosanskohercegovački partizani
Google Gemini

**Gemini**, poznat i kao **Bard**, je napredni čet-bot za umjetnu inteligenciju koji je razvila kompanija Google. Ovaj sistem baziran je na naprednom jezičkom modelu istog naziva i kreiran je kao odgovor na sve veću popularnost OpenAI-ovog ChatGPT-a. Prvi put je predstavljen u ograničenoj verziji u martu 2023. godine, a već u maju iste godine proširen je na više zemalja. U početku se bazirao na PaLM platformu, dok su njegovi temelji postavljeni na  LaMDA modelima velikih jezičkih sistema. 
S vremenom je Gemini unapređen, omogućavajući bolju optimizaciju za složenije zadatke i širu dostupnost korisnicima diljem svijeta.

Google GEMINI, ranije poznat kao Google BARD, prepoznat je kao jedan od najsofisticiranijih alata za umjetnu inteligenciju. U stanju je generisati tekst, prevoditi jezike, kreirati različite vrste kreativnog sadržaja i pružati informativne odgovore na složena pitanja. U početku je bio dostupan samo na engleskom jeziku, ali sada podržava više od 50 jezika, uključujući brojne regionalne varijacije. Iako je hvaljen zbog svoje efikasnosti i mogućnosti, izazvao je zabrinutost zbog potencijalnog širenja dezinformacija i smanjenja potrebe za ljudskom interakcijom. Uprkos kritikama, zahvaljujući stalnim unapređenjima i naglasku na odgovornu upotrebu, GEMINI se sve više pozicionira kao nezamjenjiv alat u digitalnoj komunikaciji, obrazovanju i kreativnim industrijama.

Kategorija:Virtualni asistenti
Kategorija:Google
Kategorija:Čet-botovi
Osnovna škola "Vladislav Skarić" (Sarajevo)

**Osnovna škola "Vladislav Skarić"** smještena je na lijevoj obali rijeke Miljacke, na području Mjesne zajednice "Skenderija-Podtekija" u Sarajevu. Osnovana je 30. 9. 1962. godine pod nazivom OŠ "Vladimir Perić Valter" po narodnom heroju Jugoslavije Vladimiru Periću. Tokom  rata u BiH u periodu 1992-95. godine značajno je oštećena, ali je obnovljena uz pomoć grčkog programa obnove 1996. godine. Dobila je novo ime po historičaru i geografu Vladislavu Skarića. Krajem 2018. godine, kroz program Energetske efikasnosti kojeg je vodio UNDP, škola je dobila novi vizualni identitet programom utopljavanja, te uređenjem unutrašnjosti i dvorišta. Također, nova kotlovnica na plin stavljena je u funkciju krajem februara 2021. godine, u radu druge faze projekta energetske efikasnosti.

## Reference 
Skarić
Irina Kakujeva

**Irina Kakujeva** () rođena 24. juni 1973. u Podoserciju, SSSR (danas Rusija), je nekadašnja bjeloruska biatlonka. Svjetska prvakinja je u ekipnoj utrci.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Irina Kakujeva je samo jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama iu to na ZOI 1994. Na prvom nastupu u utrci na 7,5&nbsp;km osvojila je šesto mjesto s dva promašaja i zaostatkom od 30.0&nbsp;s u odnosu na pobjednicu Kanađanku Myriam Bédard, koja je utrku završila s dva promašaja. Na istim igrama nastupila je u štafetnoj utrci i sa Natalijom Rižankovom, Natalijom Permjakovom i Svjetlanom Paramiginom osvojila šesto mjesto iza ruske štafete u sastavu: Nadežda Talanova, Natalija Snitina, Luiza Noskova i Anfisa Rezcova.

### Svjetska prvenstva 
Rižankova je nastupila na samo jednom na Svjetskom prvenstu i to na SP 1994. gdje je osvojila jednu zlatnu na SP 1994. u ekipnoj utrci sa Natalija Rižankovom, Natalijom Permjakovom i Svjetlanom Paramiginom. U pojedinačnim utrkama nije nastupala.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Natalije Rižankove u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1993/94. Na prvom nastupu na slovenskoj Pokljuki 9. decembra 1993. osvojila je 52-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km sa sedam promašaja i zaostatkom od 9:05.3&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Nathalie Santer, što joj bio i  najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji. U štafetnim utrkama pobijedila je jednom u istoj sezoni 1993/94. na slovenskoj Pokljuki 19. decembra 1993. sa Natalijom Permjakovom, Natalija Rižankovom i Svjetlanom Paramiginom. Te je sezone osvojila 20-o mjesto u ukupnom plasmanu.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1973.
Kategorija:Biografije, Podoserci
Kategorija:Bjeloruski biatlonci
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Svjetski prvaci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1993 – ekipno (žene)

**Utrka u ekipnoj konkurenciji na 4 × 15&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1993. za žene održana je 9. februara 1993. u bugarskom Borovecu.

## Države učesnice 
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)

## Rezultati 
Nastupilo je 52 biatlonki iz 13 država.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1993.
Princ iz Eleja

**Princ iz Eleja** je bosanskohercegovačka humoristička serija iz 2023 godine.

Svjetska premijera održana je na 29. Sarajevo Film Festivalu. Od 10. decembra 2023 godine se premijerno emituje na MY TV platformi BH Telecom i Federalnoj TV.

## Radnja
U fokusu serije je Miki, koji se sa suprugom Kate vraća iz Amerike u BiH nakon mnogo godina. Nakon što kupi lokalnu televiziju koja pušta stare spotove, među kojima je i njegov jedini hit, Miki pokuša da oživi nikad pokrenutu muzičku karijeru. On je kao nov: zategnut, utegnut, ima sjajnu Amerikanku Kate pored sebe čiji je tata teksaški bogataš. On je Kate ubijedio da je kod kuće bio zvijezda, ali u Sarajevu ga gotovo niko ne zna, izuzev rođene tetke, što zbog toga što je izoperisan i zamrznut u vremenu, što zbog toga što nikada nije ni bio zvijezda. Miki se u Americi nije samo operisao, već se zarazio i optimizmom, pa kreće u osvajanje domaćeg medijskog prostora. Odlučuje da kupi lokalnu televiziju koja često pušta spotove stare 30 godina, među kojima je i njegov jedini hit “Golubovi mira”. Pomažući Mikiju da vodi televiziju, Kate pokušava da shvati Bosance i Hercegovce. Uz podršku ekipe zaposlenih neradnika Televizije Kobilja glava Sokola, Zlate i Profesora, misija je osuđena na propast.

## Uloge
* Alen Muratović kao Miki Princ
* Mediha Musliović kao Mikijeva tetka
* Nadine Mičić kao Kate, Mikijeva žena
* Džana Pinjo kao Zlata
* Mirvad Kurić kao Soko
* Moamer Kasumović kao Profesor

### Ostale uloge
* Mario Drmać
* Emir Zumbul Kapetanović 
* Slaven Vidak  
* Sabit Sejdinović  
* Emina Muftić  
* Mario Knezović 
* Amila Terzimehić 
* Sanela Pepeljak 
* Admir Šehović  
* Nizar Zlatar 
* Rija Branković 
* Edin Avdagić  
* Admir Žunić

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovačke TV-serije
Kategorija:Bosanskohercegovačke humorističke serije iz 2020-ih
Kategorija:Bosanskohercegovačke TV-serije sa početkom prikazivanja 2023.
Kategorija:TV-emisije na bosanskom jeziku
Kategorija:TV-emisije s radnjom u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Bosanskohercegovačke TV-serije iz 2020-ih
Ismet Rebronja

**Ismet Rebronja** (Goduša, 26. jun 1942 — Novi Pazar, 1. maj 2006) bio je srbijanski pjesnik, pripovijedač, romanopisac, antologičar, etimolog, esejista i novinar.

## Biografija 
Studirao je na Filološkom fakultetu u Beogradu.

Bio je urednik i osnivač nekoliko listova, kulturnih manifestcija i institucija.

Od 1972. živio je u Novom Pazaru, gde je radio kao novinar. Svoje knjige je uglavnom objavio kod beogradskih izdavača.

Bio je član Udruženja književnika Srbije.

Od 2023. dodjeljuje se nagrada za pjesništvo koja nosi njegovo ime.

## Bibliografija 
### Poezija 
* *Knjiga rabja*, 1972,
* *Izložba*, 1976,
* *Gazilar*, 1978,
* *Sreda i Sreda kći*, 1983,
* *Paganska krv*, 1986,
* *Keronika*, 1991,
* *Jesen praznih oraha*, 1997,
* *Kad forminga ne dosvira*, 2002,
* *Suze Lejle Šehović*, 2003,
* *Sinje more*, 2006,
* *Nulla insula*, 2007, posmrtno izdanje,
* *Magnet i algebra*, 2010, posmrtno izdanje,

### Priče 
* *Beli unuci*, 1986,
* *SI priča*, 1994,
* *Pad Grčke*, 2007, posmrtno izdanje,

### Lingvistika 
* *Sokratov pas*, etimološke studije, 2009,

### Antologije i izbori 
* *Latice primule*, poezija Bošnjaka u Srbiji i Crnoj Gori, 2003,
* *Budi nešti da ne budeš ništa* (zajedno sa Medisom Kolaković), izbor poslovica i izreka,

## Nagrade 
* Nagrada "Risto Ratković"

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Ismet Rebronja – etimolog i pjesnik
* Sjećanje na Ismeta Rebronju, najvećeg pjesnika Sandžaka

Kategorija:Rođeni 1942.
Kategorija:Umrli 2006.
Kategorija:Biografije, Bijelo Polje
Kategorija:Srbijanski pjesnici
Kategorija:Srbijanski novinari
Engelberge

**Engelberge** (**Angilberga**; umrla između 896. i 901) bila je karolinška carica kao žena Ludovika II, na koga je imala znatan utjecaj. Vjerovatno je bila kćerka Adelgisa I od Spoleta te članica moćne plemićke porodice.

Rođena oko 830, mladost je vjerovatno provela u Paviji. Postala je Ludovikova konkubina te se udala za njega 860, ali nije imala političke uloge do smrti Ludovikovog oca, cara Lotara I, kada je carstvo razdijeljeno na tri dijela kako bi svaki sin dobio dio. Engelberge je bila italijanska kraljica kao supruga Ludovika II, koji je bio car i kralj Italije. Kćerka Ermengarda bila je dijete kraljevskog para te se kasnije udala za Bosa Provansalskog.

## Reference 
Kategorija:Supružnici franačkih vladara
Kategorija:Carice Svetog Rimskog Carstva
Vajta & Teška industrija. 31 godina poslije

**31 godina poslije** jeste EP sarajevske pop-rok grupe Teška industrija. Nakon dugogodišnje pauze, stari članovi ovog sastava predvođeni gitaristom Vedadom Hadžiabdićem i basistom Ivicom Propadalom snimili su ovaj promotivni EP kojeg je 2006. objavila na CD zagrebačka diskografska kuća Croatia Records.  
Album otvara pjesma "Život je maskenbal" preuzeta sa istoimene singl ploče objavljene 1976. Za njom slijede modernije obrade pjesama Indexa "Pružam ruke" i "Ti si mi bila naj, naj". Album zatvara "Nekako si se smanjio" koju su u duetu otpjevali Seid Memić Vajta i Arsen Dedić uz kvalitetnu instrumentalnu pratnju ovog muzičkog sastava.   
EP "31 godina poslije" grupe Teška industrija predstavlja još jedan dobar primjer visokog kvaliteta muziciranja veterana sarajevske pop rok scene.

## Spisak pjesama 
## Članovi grupe 
* Vedad Hadžiabdić: vokal, električna gitara:  
* Ivica Propadalo: bas-gitara 
* Seid Memić Vajta: vokal
* Gabor Lenđel: sintisajzer
* Senad Begović: bubnjevi

## Reference 
Kategorija:Albumi iz 2006.
Kategorija:Albumi Teške industrije
Kategorija:Singlovi u izdanju Croatia Recordsa
Tomislav Cvitanušić

**Tomislav Cvitanušić** je maratonac, triatlonac i alpinista iz Bosne i Hercegovine.

Rođen je 1971. godine u Puli, Hrvatska. U Sarajevu je završio osnovnu i srednju školu, a potom i magistrirao na Fakultetu sporta i tjelesnog odgoja na Univerzitetu u Sarajevu.  Član je i asocijacije trenera i učitelja skijanja u BiH. Tomislav Cvitanušić je dobitnik više sportskih priznanja, a između ostalih priznanja dvije godine zaredom je nagrađen Specijalnom nagradom Olimpijskog komiteta BiH za promociju bh. sporta. U izboru Sportiste godine Sportskog saveza BiH za 2016. god., nagrađen je posebnim priznanjem za doprinos i razvoj sporta u BiH.

Uspješno je učestvovao i devet puta završio najtežu triatlonsku trku na svijetu poznatu pod nazivom “Ironman”, a ujedno je i prvi Ironman koji živi i radi u Bosni i Hercegovini. Učestvovao je i kao prva osoba sa prostora bivše Jugoslavije na najprestižnijem i nejekstremnijem triatlonu na svijetu NORSEMAN u Norveškoj.

Pažnju  javnosti u regionu, privukao je u 2016. godini trčeći Sarajevski polumaraton sa slijepim mladićem Mustafom Mehićem, sa kojim je nakon pet mjeseci priprema uspješno završio trku dužine 21,1&nbsp;km u vremenu od 2 sata 5 minuta i 30 sekundi.

## Mount Everest 
Osim trčanjem i triatlonom, Tomislav se bavi i alpinizmom. Tokom svoje karijere planinara i alpiniste do 2023. god. dosegnuo je vrhove do 7.000m nadmorske visine.

Dana 17.05.2023. u 08:21 (po lokalnom vremenu) ostvario je uspon na najviši vrh svijeta Mount Everest (8848 m/nv). Bio je to četvrti uspon nekog bosanskohercegovačkog alpiniste na najviši vrh svijeta, nakon Petra Pećanca, Naima Logića i Fikreta Karačića.
## Reference 
Kategorija:Osvajači Mount Everesta
Kategorija:Bosanskohercegovački alpinisti
BricsCAD

**BricsCAD** je softverska aplikacija za računarski potpomognuto projektovanje (CAD), koju je razvio Bricsys nv. Kompaniju je 2002. godine osnovao Erik de Keyser, dugogodišnji CAD preduzetnik. Godine 2011. Bricsys je od Ledas-a preuzeo prava intelektualne svojine za alate za parametarsko projektovanje zasnovane na ograničenjima, omogućavajući razvoj aplikacija u oblastima direktnog modeliranja i dizajna sklopova. Bricsys ima sjedište u Ghentu, Belgija, i ima dodatne razvojne centre u Nižnjem Novgorodu i Novosibirsku, Rusija; Bukureštu, Rumunija i Singapuru. Bricsys je jedan od osnivača Open Design Alliance, i pridružio se konzorciju BuildingSMART International  u decembru 2016.
mini|Primjer BricsCAD korisničkog interfejsa, sa 3D modelom u radnom prostoru.

## Reference 
Kategorija:CAD softver
Karavan - Izvorni snimci 1975. / 1976. (Teška industrija i Vajta)

**Karavan - Izvorni snimci 1975. / 1976.** treći je kompilacijski album bosanskohercegovačke progresivne rok-grupe Teška industrija. Objavila ga je 2002. na CD zagrebačka diskografska kuća Croatia Records. Na albumu se nalazi 15 pjesama, koje predstavljaju pregled nekih od njihovih najuspješnijih pjesama iz perioda kad je Teška industrija svirala progresivnu rok muziku. Sve pjesme komponirao je Gabor Lenđel, koji je uz Vedada Hadžiabdića uradio i aranžmane. Tekstove su napisali Duško Trifunović, Ranko Boban i Dušanka Haleta. Crtež za omot albuma uradio je Ivica Propadalo, a fotografiju Miroslav Radišić.

## Spisak pjesama 
# Karavan
# U.F.O.
# Kolika je Jahorina planina
# Kadija
# Šta je rekla Ana
# Kovači sreće
# Dijanin san
# Koncert tročinski
# Život Je maskenbal
# Štap
# Našem putu nema kraja
# Bijeg
# Nepoznata pjesma
# Ho-ruk
# Život

## Članovi grupe 
* Gabor Lenđel - klavijatura, vokal
* Vedad Hadžiabdić - gitara
* Senad Begović - bubnjevi
* Seid Memić Vajta - vokal
* Sanin Karić - bas-gitara
* Munib Zoranić - bubnjevi
* Goran Kovačević - vokal
* Aleksandar Kostić - bas-gitara
* Darko Arkus - klavijatura

## Reference 
Kategorija:Albumi Teške industrije
Kategorija:Albumi iz 2002.
Kategorija:Albumi u izdanju Croatia Recordsa
SAO Sjeverna Bosna

**SAO Sjeverna Bosna** bila je samoproglašena srpska autonomna oblast (SAO) u Socijalističkoj Republici Bosni i Hercegovini (SR BiH) osnovana 4. novembra 1991. godine. Bila je to posljednja SAO koja je proglašena na prostoru BiH. Postojala je sve do 9. januara 1992. godine, kada je postala dio Republike srpskog naroda Bosne i Hercegovine (kasnije Republika Srpska). Blagoje Simić je bio predsjednik Skupštine SAO Sjeverne Bosne od 4. novembra do 30. novembra 1991. Nikola Perišić je bio predsjednik Izvršnog vijeća SAO Sjeverne Bosne od 4. novembra 1991. do 9. januara 1992.

## Također pogledajte 
* Srpske autonomne oblasti
* SAO Bosanska Krajina
* SAO Romanija
* SAO Semberija
* SAO Hercegovina

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Mapa 

Kategorija:Države i teritorije osnovane 1991.
Kategorija:Države i teritorije ukinute 1992.
Sjeverna Bosna
Kategorija:1991. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1992. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1991. u Jugoslaviji
Kategorija:1992. u Jugoslaviji
Kategorija:Doboj
Evropski izuzetno veliki teleskop

**Evropski izuzetno veliki teleskop** (**ELT**) jest astronomska opservatorija koja je trenutno u izgradnji. Kada bude završen, to će biti najveći optički / bliski infracrveni izuzetno veliki teleskop. Dio agencije European Southern Observatory (ESO), nalazi se na vrhu Cerro Armazonesa u pustinji Atacama u sjevernom Čileu.

Dizajn se sastoji od reflektirajućeg teleskopa sa segmentiranim primarnim ogledalom od 39,3 metara i 4,2 metara prečnik sekundarnog ogledala. Teleskop će biti podržan adaptivnom optikom, šest laserski vodećih zvjezdanih jedinica i više velikih naučnih instrumenata.  Dizajn opservatorije će prikupiti 100 miliona puta više svjetlosti od ljudskog oka, što je otprilike 10 puta više svjetla od najvećih optičkih teleskopa koji postoje do 2023. godine, i ispravit će atmosfersku distorziju. Ima oko 250 puta veću površinu za prikupljanje svjetlosti od Hubble svemirskog teleskopa i, prema specifikacijama ELT-a, pružao bi slike 16 puta oštrije od onih s Hubblea.
lijevo|mini| Savjet ESO se sastaje u sjedištu ESO-a u Garchingu, 2012.
mini| Status izgradnje ELT-a krajem juna 2023
mini|233x233px| Cerro Armazones noću (2010)
mini| Optički sistem ELT-a koji pokazuje lokaciju ogledala
lijevo|mini| Odlijevanje prvih segmenata glavnog ogledala ELT |227x227piksel
mini| ELT-ov M2 Mirror Blank |226x226piksel
mini| ELT koncept|lijevo|203x203piksel

mini| Ovo je službeni trejler za ELT. Dizajn za ELT prikazan ovdje je preliminarni.|lijevo
mini| Prvi ELT instrumenti |lijevo
[mini|275x275px| ELT u poređenju sa [Veoma veliki teleskop|VLT-om i Koloseumom|lijevo]]
centar|mini|862x862px| Poređenje veličina između ELT i drugih kupola teleskopa
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* ESO Extremely Large Telescope
* ESO The Extremely Large Telescope ("E-ELT") Project
* Posljednja faza za dizajn for teleskopa
* Zeleno svjetlo za ELT
* Ground Telescope to Super Size
* MICADO
* METIS
* HARMONI
* Record mirror for Euro telescope BBC Online August 7 2006
* ESO Council Gives Green Light to Detailed Study of the European Extremely Large Telescope Spaceref.com (posredstvom archive.today)

Kategorija:Opservatorije u Čileu
Kategorija:Evropska južna opservatorija
Kategorija:Astronomski projekti
Kategorija:Članci s videoklipovima
Kategorija:Koordinate na Wikipodacima
Dobro Vam jutro, Petrović Petre / Na zadnjem sjedištu moga auta

**Dobro Vam jutro, Petrović Petre / Na zadnjem sjedištu moga auta** jedanaesta je singl ploča sarajevske rok-grupe Bijelo dugme. Objavila ga je zagrebačka izdavačka kuća Jugoton u julu 1979. pet mjeseci nakon njihovog studijskog albuma Bitanga i princeza. Muziku i tekstove za obje pjesme napisao je Goran Bregović. 
Na A-strani je pjesma *"Dobro Vam jutro, Petrović Petre"* komponirana u stilu novog vala što predstavlja veliki zaokret u muziciranju Bijelog dugmeta uočljiv na studijskom albumu "Doživjeti stotu".               
Na B-strani je rokenrol pjesma *"Na zadnjem sjedištu moga auta"* koja je za razliku od naslovne odsvirana u starom maniru Bijelog dugmeta i koja je preuzeta s prethodnog albuma. Zanimljivost u obje pjesme je sviranje Dragana "Điđija" Jankelića na bubnjevima. Antologijske pjesme s ove singl ploče komponirane su tokom velikog muzičkog preokreta ovog sarajevskog rok sastava kao i njihove velike popularnosti kako u Bosni i Hercegovini tako i u bivšoj Jugoslaviji.   
Dizajn za naslovnicu singl ploče uradio je Ranko Beljinac.

## Muzički primjeri 
* "Dobro Vam jutro, Petrović Petre"
* "Na zadnjem sjedištu moga auta"

## Članovi grupe 
* Željko Bebek - pjevanje
* Goran Bregović - električna gitara
* Dragan "Điđi" Jankelić - bubnjevi
* Vlado Pravdić - klavijature
* Zoran Redžić - bas-gitara

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 1980.
Kategorija:Singlovi grupe "Bijelo dugme"
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Savo Čolović

**Savo Čolović** (Krekovi, kod Nevesinja, 21. januar 1911 — Buhovo, kod Širokog brijega, 25. septembar 1944), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija 
Rođen je 21. januara 1911. u selu Krekavice, kod Nevesinja. U Beogradu je učio tipografski zanat. Rano je prišao radničkom pokretu i aktivno radio u sindikalnoj organizaciji grafičkih radnika. Tu je, 1939. godine, primljen u članstvo Komunističke partije Jugoslavije.

Poslije Aprilskog rata i okupacije Beograda, 1941. godine, vratio se u rodni kraj. Odmah se uključio u pripreme za oružani ustanak i radio na stvaranju prvih partizanskih odreda u nevesinjskom srezu. Učestvovao je u prvim ustaničkim akcijama. Godine 1941. izabran je za člana Sreskog komiteta KPJ za nevesinjski srez.

Početkom februara 1942. godine, Savo je s četom nevesinjskih partizana ušao u sastav Prvog hercegovačko-crnogorskog udarnog bataljona. Kao politički komesar Četvrte čete, isticao se velikom hrabrošću. Krajem februara 1942. godine postao je politički komesar Partizanskog bataljona „Bišina“.

U vrijeme četničko-italijanske ofanzive u Hercegovini, u proljeće 1942. godine, ovaj bataljon je učestvovao u nekoliko akcija protiv neprijateljskih snaga u nevesinjskom srezu. Poslije povlačenja hercegovačkih partizanskih jedinica na Zelengoru, juna 1942. godine, Savo je ušao u sastav Drugog bataljona novoformiranog Hercegovačkog partizanskog odreda, s kojim augusta iste godine ulazi u sastav Desete hercegovačke udarne brigade. Učestvovao je u mnogim borbama koje je vodila ova brigada, a posebno se istakao tokom bitke na Sutjesci.

Poginuo je 17. novembra 1944. godine kao obaveštajni oficir 29. hercegovačke divizije, kod Buhova, izvršavajući zadatak na terenu Širokog Brijega. Tokom Narodnooslobodilačke borbe poginuli su mu roditelji i tri brata.

Za narodnog heroja proglašen je 24. jula 1953. godine.

## Reference
Kategorija:Nosioci Ordena narodnog heroja
Kategorija:Biografije, Nevesinje
Kategorija:Rođeni 1911.
Kategorija:Umrli 1944.
Kategorija:Jugoslavenski komunisti
Kategorija:Bosanskohercegovački komunisti
Kategorija:Jugoslavenski partizani
Kategorija:Bosanskohercegovački partizani
Mihajlo Čvoro

**Mihajlo Čvoro** (Miošići, kod Pala, 15. septembar 1907 — blizina Miošića, 5. septembar 1942), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija 
Rođen je 15. septembra 1907. godine u selu Miošići kod Pala, u siromašnoj seoskoj porodici. Do 1941. godine bavio se zemljoradnjom. Kao dopunskim zanimanjem bavio se tesarskim poslovima i izgradnjom kuća u svom i okolnim selima. Bio je aktivan član Zemljoradničke stranke.

Narodnooslobodilačkom pokretu priključio se jula 1941. godine. Sa sobom je poveo više ustanika iz njegovog i okolnih sela. Prilikom formiranja partizanskih grupa, bio je postavljen za komandira voda, koji je dobio naziv Čvorski vod, jer su se skoro svih borci u tom vodu prezivali *Čvoro*. Kad je vod narastao, formirana je Čvorska četa, a poslije je nosila naziv Prva pračanska četa, čiji je komandir bio Mihajlo. U martu 1942. godine, Mihajlo je bio postavljen za zamjenika komandanta Pračanskog bataljona Romanijskog partizanskog odreda.

Pod njegovom komandom, Čvorski vod je odmah poslije formiranja izvršio uspješne akcije oko Prače, Sočica, Han Pijeska i na pruzi Sarajevo—Višegrad. Kad su jedinice Romanijskog partizanskog odreda izvršile napad na Rogaticu, Mihajilo je sa svojom četom napao kod Podgraba, na pruzi Sarajevo—Višegrad, kolonu domobrana, koji su išli u pomoć garnizonu u opkoljenoj Rogatici i poslije borbi koje su trajale cijeli dan, zaustavio njihovo nadiranje. U borbi na Prutinama, gdje je ubijeno 200 ustaša, Mihajilo je uspio da zarobi top, ali je u toj borbi bio ranjen, pa je otišao u bolnicu.

Nakon izlaska iz partizanske bolnice, komandovao je svojom četom u borbama protiv Njemaca, 12. i 13. januara 1942. godine, na Romaniji. Njemci nisu uspjeli da probiju front njegove čete, ali je Mihajlo bio ponovo ranjen i prebačen u bolnicu Prve proleterske brigade.

Za člana Komunističke partije Jugoslavije primljen je 25. decembra 1941. godine.

Poginuo je 5. septembra 1942. godine u sukobu sa četnicima dok je, po direktivi KPJ, vršio dužnost društveno-političkog radnika na terenu Miošića i Prače.

Ukazom Prezidijuma Narodne skupštine Federativne Narodne Republike Jugoslavije, 20. decembra 1951. godine, proglašen je za narodnog heroja.

Kategorija:Nosioci Ordena narodnog heroja
Kategorija:Biografije, Pale
Kategorija:Rođeni 1907.
Kategorija:Umrli 1942.
Kategorija:Jugoslavenski partizani
Kategorija:Bosanskohercegovački komunisti
Kategorija:Jugoslavenski komunisti
Kategorija:Bosanskohercegovački partizani