Artakserks III

**Artakserkso III** (staroperz. *Artaxšaçrā*, grč. *Ἀρταξέρξης*) bio je veliki kralj Perzijskog carstva od 358. do 338. p. n. e.; jedanaesti šah iranske dinastije Ahemenida te prvi faraon XXXI. dinastije u Egiptu. Na prijestolju je naslijedio svoga oca Artakserksa II., dok je njega naslijedio njegov sin Artakserkso IV. (poznat kao i *Ars od Perzije*). Vladavina Artakserksa III podudara se vladavinom Filipa II. u Makedoniji i Nektaneba II. u Egiptu.

Prije dolaska na tron Artakserkso III je služio satrap i zapovjednik očeve vojske. Na vlast je došao kada je jedan od njegove braće ubijen, drugi počinio samoubistvo, dok je zadnjeg ubio njegov otac Artakserkso II Ubrzo nakon što je postao kralj, poučen iskustvima svoga oca koji je morao braniti tron od porodičnih pretendenata, Artakserkso III je dao pogubiti sve one koji su mu predstavljali konkurenciju za perzijski tron. Pokrenuo je dva velika vojna pohoda protiv Egipta, nekadašnje perzijske pokrajine (satrapije) koja se u međuvremenu pobunila i osamostalila. Prva ekspedicija završila je neuspjehom nakon čega su se pobunile neke zapadne perzijske satrapije. Godine 343. p. n. e. Artakserkso III porazio je egipatskog faraona Nektaneba II., protjerao ga iz Egipta, te je na putu ugušio pobunu u Feniciji.

Tokom zadnjih godina njegove vladavine jača utjecaj Filipa II Makedonskog u Grčkoj, koji je pokušavao ujediniti Grke na pobunu protiv ahemenidske Perzije. Artakserkso III uspio je u suzbijanju makedonskih pokušaja, pa se uz njegovu pomoć grad Perint uspio oduprijeti makedonskoj opsadi. Postoje dokazi kako je zadnjih godina života nadograđivao Perzepolis, gdje je Artakserkso III podigao novu palaču, sagradio vlastitu grobnicu, te veliki nezavršeni portal. Prema izvorima grčkih historičara Diodora sa Sicilije, perzijski general Bagoas otrovao je Artakserksa III, ali zapisi na klinastom pismu (danas u Britanskom muzeju) govore kako je kralj umro prirodnom smrću.

## Ime i etimologija 
Prije dolaska na prijestolje, pravo lično ime Artakserksa bilo je „Ocho“. Ime *Artakserkso* (staroperz. *Artaxšaçrā*) znači „Onaj koji vlada kroz artu (istinu)”, ili „onaj čije je carstvo savršeno“, ili „čestit kralj“ (*Arta*: „čestit“ + *Kserkso*: „kralj“). U svojim djelima Herodot spominje kako ime *Kserkso* znači „Ratnik“, odnosno kako *Artakserkso* znači „Veliki ratnik“, što moderni historičari smatraju netačnim. Najpoznatiji je kao Ocho (grč. *Ochus*), dok je u Iranu poznat kao *Ardašir III* (perz.سوم اردشیر), što je moderni oblik imena Artakserkso. U babilonskim zapisima spominje se kao „Umasu“ ili „Artakshatsu“. Sličan oblik imena („Uvasu“) pojavljuje se i u sirijskim zapisima poznatim kao *Kraljevski kanoni*..

Godine 355. p. n. e. Artakserkso III prisiljava Atinu na mir prema kojem je bila prisiljena napustiti Malu Aziju i priznati nezavisnost njenih grčkih susjeda. Potom pokreće pohod protiv nomadskih plemena Kadusijana koji su pokrenuli pobunu, ali uspjeva primiriti oba kadusijanska kralja. Najzaslužniji za taj diplomatski uspjeh bio je njegov nećak Darije, koji će kasnije zamijeniti njegova sina Artakserksa IV (Arsa) i vladati kao Darije III. Nakon toga, naređuje otkaz svim grčkim plaćenicima u perzijskim satrapijama Male Azije, poslije čega se većina njih vraća kući u Atinu i Spartu. Njegovu zapovjed ignorirao je lidijski satrap Artabaz, koji je od Atine zatražio pomoć u pobuni protiv velikog kralja. Atina mu šalje pomoć u grad Sard, a Oront od Misije također se priključuje Artabazanovoj vojsci u pobuni. Iako pobunjenjičke snage bilježe početne uspjehe tokom 354. p. n. e., nakon godinu dana su poraženi i raspušteni. Oront se izvinio velikom kralju, dok je Artabaz pobjegao u zaštitu kod Filipa II u Makedoniju.

## Porodica 
Artakserkso III bio je sin velikog kralja Artakserksa II. i kraljice Statire. Artakserkso II imao je preko 115 sinova i mnogo žena, uglavnom nelegitimnih. Neki od najpoznatije Ochove braće i sestara su Rodogina, Apama, Sisigambis, Ocha, Darije i Arijasp, od kojih je većina ubijena nakon Ochovog stupanja na vlast.

Prema manje poznatoj teoriji Artakserkso III se poistovjećuje sa Darijem II, sinom Artakserksa I., budući da dijele isto osobno ime; „Ocho“ (staroperz. *Vahuka*). Ista teorija govori kako je perzijsko miješanje u grčku politiku zapravo bilo rat protiv Makedonije, koji su morali platiti Perziji danak od 40.000 zlatnika i ponuditi ruku kćeri makedonskog kralja Artakserksu III, koji ju je poslao natrag zbog neugodnog daha. Teorija tvrdi kako je makedonska princeza zatrudnila sa Artakserksom III, odnosno kako je njen sin Aleksandar Makedonski Artakserksov, a ne Filipov sin. To je jedno od objašnjenja zašto je Aleksandar kasnije prihvatio perzijsku kraljevsku titulu *šahanšaha*.

## Vanjska politika 
### Prva egipatska ekspedicija 
[mini|350px|[Perzijsko carstvo na početku vladavine Artakserksa III (zelena boja), te njegova osvajanja i gušenja pobuna (tamno siva boja)]]

Oko 351. p. n. e. Artakserkso III pokreće vojnu operaciju obnavljanja kontrole nad Egiptom koji se pobunio i osamostalio u doba vladavine njegova oca Artakserksa II. Istovremeno izbija pobuna i u Maloj Aziji koja je uz potporu Tebe prijetila ozbiljnom eskalacijom. Kiparska pobuna brzo je ugušena. 
Istovremeno, Artakserkso III imenuje sirijskog satrapa Belesija te cilicijskog satrapa Mezeja zapovjednicima ekspedicije protiv feničkog grada Sidona. Obojica satrapa doživjeli su velike poraze protiv sidonskog kralja Teneja kojem su pomoć od 40.000 grčkih plaćenika poslali egipatski faraon Nektanebo II. i Mentor sa Rodosa. Perzijanci su bili prisiljeni povući se iz Fenicije.

### Druga egipatska ekspedicija 
[mini|Glava [faraona Nektaneba II.]]

Neposredno nakon pokoravanja Sidona, uslijedila je nova vojna ekspedicija protiv Egipta. Artakserkso III je nakon pada Sidona 343. p. n. e. raspolagao sa vojskom od 330.000 azijskih vojnika, te 14.000 Grka iz Male Azije koji su uključivali i nekadašnje sidonske plaćenike. Podijelio je vojsku na tri dijela i imenovao zapovjednike. Perzijski generali bili su Roesak, Aristazan i Bagoas, a grčki Lakrat od Tebe, Mentor sa Rodosa i Nikostrat sa Argosa. Egipatski faraon Nektanebo II pod oružjem je imao vojsku od 100.000 ljudi, od čega su 20.000 bili grčki plaćenici. Svoju vojsku faraon je stacionirao na rijeci Nil, pokušavajući iskoristiti brojne riječne kanale i močvare te potporu mornarice protiv nadmoćnijeg neprijatelja. Jedna od egipatskih strategija bila je i zadržavanje Perzijanaca u cilju iscrpljivanja njihovih zaliha čime bi bili prisiljeni na povlačenje iz Egipta.

Artakserkso III umire 338. p. n. e., sahranjen je u Perzepolisu. Grčki povjesničar Diodora sa Sicilije tvrdi kako je perzijski general Bagoas otrovao Artakserksa III, ali zapisi na klinastom pismu (danas u Britanskom muzeju) govore kako je kralj umro prirodnom smrću. Anahita i Mitra do tada su bili zanemarivani kod pravih zoroastrista, budući da Zaratustrino učenje govori kako isključivo sveta vatra može predstavljati Boga. Spominje se kako je Artakserkso III odbacio Anahitu, te štovao isključivo Ahura Mazdu i Mitru. Nejasnosti klinastog pisma iz Perzepolisa koji opisuju Artakserksa III govore kako je štovao oca i sina kao jednu osobu, odnosno kako je osobine Ahura Mazde pripisivao Mitri. Začudo, Artakserkso je naredio gradnju kipova božice Anahite diljem provincija Perzijskog carstva; u Babilonu, Damasku i Sardu, te u samom srcu Perzije; Suzi, Ekbatani i Perzepolisu.

Dok je Artakserkso III bio u Egiptu, izdao je veliki broj srebrenjaka koji su imitirali atenski novac. Artakserkso III spominje se u mnogim egipatskim zapisima, pod naslovom „Faraon Artakserkso. Život, procvat, bogatstvo“.

### Književnost 
Neki smatraju kako se Knjiga o Juditi temelji na ekspediciji Artakserksa III u Feniciji, dok se Holoferna smatra u kontekstu brata kapadocijskog satrapa Arijarata, odnosno Artakserksovog vazala. Bagoas, general koji je prema priči pronašao mrtvog Hologerna, u stvarnosti je postojao kao jedan od Artakserksovih generala u pohodima protiv Fenicije i Egipta.

### Graditeljski projekti 
[mini|desno|300px|Grobnica Artakserksa III u [Perzepolisu]]

Postoje dokazi kako je Artakserkso III nadogradio Perzepolis, ali neka zdanja u tom kompleksu nisu dovršena sve do njegove smrti. Dvije građevine u Perzepolisu koje je dao podići bile su *Dvorana sa 32 stupa* čija je namjena nepoznata, te njegova osobna palača. Nedovršena *Vojna cesta* i *Veliki portal* koji se spajaju na *Vrata svih naroda* i *Dvoranu sa stotinu stupova* dali su arheolozima uvid u gradnju kompleksa Perzepolisa.

## Hronologija 
* 358. p. n. e. - krajem februara ili početkom marta Artakserkso III stupa na perzijski tron.
* 356. p. n. e. - naređuje svim satrapima da raspuste svoje plaćenike, u cilju učvršćivanja centralne vlasti.
* 355. p. n. e. - prisiljava Atenu na poraz u „Socijalnom ratu“, odnosno na priznanje nezavisnosti njenih susjeda.
* 351. p. n. e. - pokreće invaziju na Egipat, ali njegova vojska doživljava poraz.
* 351. p. n. e. - potaknuti perzijskim porazom u Egiptu, vladari Fenicije i Kipra pokreću pobunu i proglašavaju neovisnost.
* 345. p. n. e. - gušenje pobune u feničkom gradu Sidonu.
* 343. p. n. e. - druga invazija i ponovno pokoravanje Egipta. 
* 343. p. n. e. - uspon Bagoasa i Mentora od Rodosa.
* 343. p. n. e. - makedonski kralj Filip II Makedonski (otac Aleksandra Makedonskog) napada zapadne perzijske gradove u Maloj Aziji.
* 338. p. n. e. - smrt Artakserksa III

## Također pogledajte 
* Perzijsko Carstvo
* Kambiz II.
* Spisak faraona XXXI. dinastije
* Kasni period drevnog Egipta

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Britannica enciklopedija: Artakserkso III
* Artakserkso III Ocho, Livius.org
* Artakserkso III, Looklex.com 
* Ahemenidsko carstvo
* Artakserkso III - PersianEmpire.info 

Artakserkso III
Kategorija:Faraoni