Lipicaner

**Lipicaner** je pripadnik svjetski poznate pasmine konja. Pasmina je nastala 1580. godine u Lipici na slovenskom kraškom području, u tadašnjoj Habsburškoj monarhiji.

## Obilježja pasmine 
Visina leđa kod lipicanaca iznosi 154&nbsp;cm, dok je težak oko 500&nbsp;kg. Lijepe je glave te ima visoko nasađen vrat. Ima duga i malo ulegnuta leđa, sapi su ovalne, duge i obrasle mišićima, noge su čvrste, s rijetkim pogreškama, mala kopita. Rep i griva imaju finu i bogatu dlaku. Atleske je građe. Temperamenta je poslušnog, povodljivog i veoma lako uči. Hod vrlo lijep sa visokom akcijom nogu.

Veoma dobre opće osobine uz naglašenu ljepotu odredili su njegovu upotrebu. Koristi se za visoke škole jahanja i dresure, za vuču kočija u svečanim trenutcima, a također je i radni konj.

## Boja 
Lipicaneri se rađaju s tamnom dlakom, ali gube ovu boju od šeste do osme godine zbog mutacije hromozoma. Ova mutacija uzrokuje da se melanin proizvodi puno brzo potroše pa su lipicaneri zbog toga bijeli.

## Historija pasmine 
mini|230px|desno|Propeti lipicaner

Temelj pasmini dali su slovenski kraški, španski, napolitanski, a kasnije i arapski konji. Zna se da su na području Lipice već u rimsko doba uzgajali snažne, brze i izdržljive konje.

## Zanimljivosti 
Lipicaner je jedan od motiva na slovenskim kovanicama eura.
## Nematerijalna kulturna baština 
Uzgoj lipicanera upisan je na UNESCO-vu Reprezentativnu listu nematerijalnog kulturnog naslijeđa čovječanstva kao element nematerijalnog kulturnog naslijeđa Bosne i Hercegovine i još sedam zemalja. Odluku o upisu doneo je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog nasleđa na zasjedanju koje je održano od 28. novembra do 3. decembra u Rabatu, u Maroku.

Slovenačko ministarstvo kulture, koje je koordiniralo nominaciju za upis na listu, saopštilo je da je konj lipicaner stoljećima imao simboličnu ulogu u svih osam zemalja. Ministarstvo je navelo širok spektar kulturnih i društvenih praksi, znanja i vještina, kao i usmenih tradicija i proslava konjičkog sporta u vezi sa uzgojem lipicanera. U ovom poduhvatu zajedno su učestvovali predstavnici državnih ergela, privatni uzgajivači, stručnjaci za nematerijalnu kulturnu baštinu, stručnjaci za kulturu, istraživači i lokalne zajednice.

Tradicija uzgoja lipicanaca u početku je korištena za uzgoj konja za Habsburški carski dvor u Beču, ali danas lipicaner ima posebnu ulogu u svakodnevnom kulturnom i društvenom životu zajednica u ruralnim područjima.
### Lipicaneri u Bosni i Hercegovini 
Lipicaneri iz Bosne i Hercegovine koji su uvršteni na ovu listu nalaze se na ergeli Vučijak u Prnjavoru. Ovo je jedina ergela u Bosni i Hercegovini, koja uzgaja svjetski poznatu pasminu konja - čistokrvne lipicanere, s svim potrebnim pedigreima i DNK analizom svakog grla.

Sistematski pristup uzgoja konja lipicanske rase u Bosni i Hercegovini počeo je s osnivanjem ergele "Vučijak" u Prnjavoru 1946. godine. Uspostavljena je dekretom tadašnjeg Ministarstva odbrane, a ime je dobila po obližnjem uzvišenju Vučijak. Porijeklo priplodnih grla koja su nabavljena za potrebe ergele bilo je s ergela "Lipik" i "Đakovo" iz Republike Hrvatske. Danas ova ergela ima status Javne ustanove i nalazi se pod ingerencijom Ministarstva poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede Republike Srpske. Rad u ergeli se odvija u skladu s uzgojnim programom za ovu rasu konja za period 2020. - 2024. godine.

S radom ergele i povećanjem broja grla na njoj,  konji su počeli da se prodaju okolnim domaćinstvima, gdje su ubrzo dobro prihvaćeni zbog elegantnog izgleda i izuzetnih radnih sposobnosti. Lipicanac je tada, kao i druge rase konja, postao neophodan čovjeku za rad u poljoprivredi, proizvodnji hrane, te kao sredstvo za prijevoz ljudi.

Postoje minimalne varijacije između zemalja i načina upotrebe ovih konja, ali je sav uzgojno-selekcijski rad objedinjen kroz LIF, tj. Međunarodno udruženje uzgajivača lipicanera. Način uzgoja je određen uzgojnim ciljem, a to je harmonično razvijena i elegantna životinja plemenitog izgleda i linija tijela, srednjeg tjelesnog okvira, klasičnog tipa, pravilnog i usklađenog hoda, što je pogodno za izvođenje klasičnih dresurnih elemenata, kao i za sve oblike konjičkog jahanja pod sedlom i u zaprezi.

Uzgojem ove rase, pored ergele "Vučijak" bave se i registrovani uzgajivači, konjički klubovi i jedna privatna ergela koji su zajedno okupljeni u nedavno osnovano Udruženje uzgajivača Lipicanaca. Brojno stanje je oko 200 registrovanih grla, od čega je 110 grla u vlasništvu Vučijaka.

## Literatura 
* Edvard Kocbek, *Lipicanci*, , 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica ergele Lipica

Kategorija:Rase konja
Kategorija:Nematerijalna kulturna baština u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Nematerijalna kulturna baština u Sloveniji
Kategorija:Nematerijalna kulturna baština u Austriji
Kategorija:Nematerijalna kulturna baština u Hrvatskoj
Kategorija:Nematerijalna kulturna baština u Mađarskoj
Kategorija:Nematerijalna kulturna baština u Slovačkoj
Kategorija:Nematerijalna kulturna baština u Rumuniji
Kategorija:Nematerijalna kulturna baština u Italiji