open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Referentni rasponi krvnih pretraga

**Referentni rasponi za krvne testove** su skupovi vrijednosti koje zdravstveni radnik koristi za tumačenje skupa rezultata medicinskog testa iz uzoraka krvi. Referentni rasponi za krvne testove proučavaju se u polju kliničke hemije (takođe poznato kao biomedicina, "klinička biohemija", "hemijska patologija" ili "hemija i biologuja krvi"), područje patologije koje se općenito bavi analizom tjelesnih tekućina.

Rezultate krvnih pretraga uvijek treba tumačiti koristeći referentni raspon koji je dala laboratorija koja je izvršila ispitivanje.

## Tumačenje
thumb|700px|Referentni rasponi krvnih pretraga kod čovjeka
Referentni raspon obično se definira kao skup vrijednosti koje spadaju u 95 posto normalne populacije (to jest, 95% intervala predviđanja). To se utvrđuje prikupljanjem podataka iz velikog broja laboratorijskih ispitivanja.

### Plazma ili puna krv 
U ovom članku sve vrijednosti (osim onih navedenih niže) označavaju koncentraciju za krvnu plazmu, koja je otprilike 60-100% veća od stvarne koncentracije u krvi, ako je količina unutar crvenih krvnih zrnaca (RBC/CKZ) zanemarljiva. Precizan faktor ovisi o hematokritu kao i količini unutar RBC-a. Izuzeci su uglavnom one vrijednosti koje označavaju ukupnu koncentraciju u krvi, a u ovom su članku sljedeće:
* Sve vrijednosti u  rubrici **hematologija** – crvena krvna zrnca (osim  hemoglobin u plazmi);
* Sve vrijednosti u **hematologija** – bijela  krvna zrnca; 
* Broj trombocita (Plt).

Nekoliko vrijednosti su samo za crvene krvne ćelije:
* vitamin B9 (folna kiselina / folat) u crvenim krvnim ćelijama
* Srednja koncentracija korpuskularnog hemoglobina (MCHC)

### Jedinice 
* Masna koncentracija (g/dL ili g /L) je najčešća mjerna jedinica, obično se daje sa dL (decilitrom) kao nazivnikom,
* Molarna koncentracija (mol/L) koristi se u većem dijelu svijeta, uključujući Ujedinjeno Kraljevstvo i ostale dijelove Evrope, Australiju i Novi Zeland.
* Međunarodna jedinica  (IU) temelji se na izmjerenom biološka aktivnostbiološkoj aktivnosti ili učinku ili za neke tvari, na određenu ekvivalentnu masu.
* Enzimska aktivnost (kat) se obično koristi za npr. test funkcije jetre sličan za AST, ALT, LD i γ-GT.
* Postotak i vremenski ovisne jedinice (mol/s) koriste se za izračunate izvedene parametre, npr. za funkciju beta-ćelija u procjeni modela homeostaze ili sekretorni kapacitet štitnjače.

## Također pogledajte
*Krv

## Reference
Kategorija:Krv
Kategorija:Hematologija
Kategorija:Medicina
Kategorija:Fiziologija životinja
Kategorija:Biohemija
Kategorija:Testovi krvi
Gornja Vrbica

**Gornja Vrbica** (ćir. *Горња Врбица*) je naseljeno mjesto u sastavu općine Petnjica, Crna Gora.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazila se u sastavu stare općine Berane.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2011. godine Gornja Vrbica je imala 801 stanovnika.

#### Popis 2011.
**Napomena**: *Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.*

#### Raniji popisi
## Reference 
## Vanjski linkovi
Lipotropin

350px|right
[350px|thumb|right|Kod čovjeka, genski lokus je na kratkom (p) kraku [hromosom 2 (čovjek)|hromosomu 2; pozicija 2p23. u okviru POMC-a.]]
**Lipotropin** je naziv za dva hormona koji nastaju cijepanjem proopiomelanokortina (POMC).  Prednji režanj hipofize proizvodi prohormon POMC, koji se zatim ponovno cijepa i tvori adrenokortikotropin (ACTH) i β-lipotropin (β-LPH). 

## β-Lipotropin 
β-Lipotropin je 90-aminokiselinski polipeptid koji je carboksi-terminalni fragment u POMC. U početku je zabilježeno da stimulira melanocite na proizvodnju melanina. Također je objavljeno da ima funkciju mobiliziranja lipida poput lipolize i steroidogeneze. Međutim, nisu objavljene naknadne studije koje bi podržale ove rane nalaze i nije utvrđen receptor za β-lipotropin.

β-Lipotropin može se cijepati u manje peptide. Kod ljudi, i γ-lipotropin, i β-MSH i β-endorfin su mogući fragmenti β-lipotropina. β-Lipotropin je dominantni opioid prednjeg režnja hipofize čovjeka i pacova. Nalazi se u uglavnom ekvimolarnim koncentracijama sa koncentracijom kortikotropina. Dokazi pokazuju da se β-lipotropin metabolizira u endorfin, koji može u velikoj mjeri uticati na raspoloženje i ponašanje te se stoga smatra prohormonom.

## γ-Lipotropin 
γ-Lipotropin je fragment amino-kraj peptida β-lipotropina. Kod ljudi ima 56 aminokiselina. Gama lipotropin je identičan sa prvih 56 aminokiselinskih sekvenci β-lipotropina. Može se cijepati na β-melanocit stimulirajući hormon. 

## Upotreba u sportu 
Lipotropin je također, pod svojim alternativnim imenom AOD-9604 (lijek protiv gojaznosti-9604), povezan je sa kontroverzama u australijskim fudbalskim pravilima. Izjave su se pojavile oko upotrebe droge i njegove administracije igračima  *Essendon Football Club*-a kao dodatak, uključujući sedmičnu administraciju igračima u sezoni 2012. Stvari se  istražuju zbog veze između lipotropina i hormona rasta, što je primijetilo i klupsko medicinsko osoblje.

## Reference
## Vanjski linkovi
* 
* 

Kategorija:Tumorski markeri
Kategorija:Hormoni
Kategorija:Peptidi
Kategorija:Endokrinologija
Ržanica (čvor)

:

* Donja Ržanica, naselje u općini Berane

:

* Ržanica, naselje u općini Aleksandrovac, Rasinski okrug
Fibula (broš)

mini|Germanske *fibulæ*, rani 5. vijek, Kunsthistorisches Museum, Beč
**Fibula** jeste broš ili zihernadla za pričvršćivanje odjevnih predmeta, obično na desnom ramenu. Fibula se razvijala u različitim oblicima, ali sve su bile zasnovane na principu sigurnosnih zihernadli . Za razliku od većine modernih broševa, fibule nisu bile samo ukrasne; prvobitno su služile praktičnoj funkciji: pričvrstiti odjeću, poput ogrtača . U engleskom jeziku "fibula" nije riječ koja se koristi za moderni nakit, ali arheolozi, koji također koriste "broš", posebno za vrste drugačije od drevnih vrsta "zihernadli", i za tipove sa Britanskih otoka .

Postoji stotine različitih vrsta fibula. Obično se dijele na porodice koje su zasnovane na historijskim periodima, geografiji i / ili kulturi. Fibule su također podijeljene u klase koje se temelje na njihovim općim formama. Fibule su zamijenile ravne igle koje su se koristile za pričvršćivanje odjeće u neolitiku i bronzanom dobu. S druge strane, fibule su zamijenjene kao držači odjeće dugmadima u srednjem vijeku. Njihov potomak, moderna sigurnosna zihernadla, i danas je u upotrebi.
[mini|[Helenistička umjetnost|Helenistički grčki broš Braganza, 250-200 p. n. e., Britanski muzej, London]]
U starom Rimu i drugim mjestima gdje se koristio latinski, ista riječ označavala je i broš i kost fibule jer se smatralo da popularni oblik broševa i oblik kostiju nalikuju jedan drugom. Neke su se fibule ponekad koristile i kao zavjetni darovi za božanstva.
mini|409x409piksel|Igla za plašt

## Pravljenje 
Većina fibula je napravljena od bronze (tačnije "legura bakra") ili željeza, ili oboje. Neke fibule su napravljene od plemenitih metala kao što su srebro ili zlato. Većina fibula je napravljena od samo jednog ili dva komada. Mnoge fibule su ukrašene emajlom, poludragim kamenjem, staklom, koralima ili kostima.

Fibule su bile sastavljene od četiri komponente: tijela, igle, opruge i šarke.
lijevo|mini|Rane lučne fibule.8. – 6. vijek p. n. e.
[lijevo|mini|204x204piksel|Disk fibula, emajlirana bronza, 180 -220 AD, pronađena u Tongres [Gallo-rimski muzej, Tongeren|galo-rimskom muzeju, Tongres]]
[lijevo|mini|Broš od pozlaćenog srebra sa Svetim Olavom u sredini sa sjekirom u lijevoj ruci. ([Nacionalni muzej Danske u Kopenhagenu)]]

## Reference 
Kategorija:Arheologija
Kategorija:Rimska umjetnost
Kategorija:Nakit
Velika nagrada Belgije 2020.

**Velika nagrada Belgije 2020.** (službeno poznata kao **"Formula 1 Rolex Belgian Grand Prix 2020"**) automobilska je trka Formule 1 koja se održala 30. augusta 2020. na stazi Spa-Frankoršamp u Belgiji. Ovo je bila sedma trka u sezoni 2020. i 65. trka za Veliku nagradu Belgije.

Vozač Mercedesa Lewis Hamilton osvojio je petu pol poziciju u sezoni, i ukupno 93. u karijeri; ostvario je svoju petu pobjedu u sezoni i četvrtu u Belgiji. Drugo mjesto zauzeo je timski kolega Valtteri Bottas, a treće mjesto osvojio je vozač Red Bulla Max Verstappen. Renault ostvario prvu najbrži krug od 2010.

## Rezultati treninga 
### Prvi trening 
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.

### Drugi trening 
Vremena prvih pet vozača na drugom treningu.

### Treći trening 
Vremena prvih pet vozača na trećem treningu.

## Kvalifikacije (subota) 
## Trka (nedjelja) 
## Rangiranje nakon utrke 
;Vozači

;Konstruktori

* Samo je prvih 5 plasmana uključeno za obje tabele.

## Zanimljivosti 
### Vozači 
* 89. pobjeda za Lewisa Hamiltona;
* 100. trka za Daniila Kvjata.

### Konstruktori 
* 108. pobjeda za Mercedes.

### Motor 
* 194. pobjeda za Mercedes.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  formula1.com – Rezultati 1. treninga
*  formula1.com – Rezultati 2. treninga
*  formula1.com – Rezultati 3. treninga
*  formula1.com – Rezultati kvalifikacija
*  formula1.com – Rezultati utrka 
*  statsf1.com - detalji utrke

Belgija
Kategorija:2020. u Belgiji
2020
Kora nadbubrežne žlijezde

**Kora nadbubrežne žlijezde** ili **korteks nadbubrežne žlijezde**, skraćeno **adrenalni korteks**, nalazi se uz obod nadbubrežne žlijezde, kao njena površinska struktura. Njeni hormoni posreduju reakcije na stres, stvaranjem mineralokortikoida i glukokortikoida, kao što su aldosteron, odnosnokortizol. Također je sekundarno mjesto sinteze androgena.

## Slojevi
Kora nadbubrežne žlijezde ima tri glavne zone ili sloja koji se regulirani različitim hormonima, kao što je dolje navedeno. Ova *anatomska zonacija* može se procijeniti na mikroskopskom nivou, gdje se svaka zona može prepoznati i razlikovati jedna od druge na osnovu strukturnih i anatomskih obilježja.

;Zona glomerulosa
:Vanjski sloj, zona glomerulosa, je glavno mjesto za proizvodnju aldosterona, mineralokortikoidnog hormona. Sintezu i sekreciju aldosterona uglavnom regulira sistem renin- angiotenzin-aldosteron. Ćelije ove zone luče specifični enzim aldosteron-sintaza (poznat i kao CYP11B2). Aldosteron je pretežno odgovoran za dugoročnu regulaciju krvnog pritiska. Njegovi efekti su usmjereni  na distalni savijeni tubulus i bubrežnih kanala,  gdje izaziva povećanu reapsorpciju natrija i povećanu izlučivanje i  kalija (sa glavnim ćelijama) i iona vodika (interkaliranim ćelijama sabirnog kanala).

:Izlučivanje  aldosterona stimulira i ACTH.

:Ekspresiju proteina specifičnih za neurone u ćelijama zone glomeruloze u ljudskom adrenokortikalnom tkivu predvidjelo je i izvijestilo nekoliko autora i sugerirano je da ekspresija proteina poput molekula adhezije neuronskih ćelija (NCAM) u ćelijama zona glomeruloze odražava regenerativno svojstvo tih ćelija, koje bi izgubile NCAM imunoreaktivnost nakon prelaska na *zona fasciculata*. However, together with other data on neuroendocrine properties of zona glomerulosa cells, NCAM expression may reflect a neuroendocrine differentiation of these cells.

Koraci do ove tačke događaju se u mnogim tkivima koja proizvode steroide. Naknadni koraci za stvaranje aldosterona i kortizola, međutim, prvenstveno se javljaju u kori nadbubrežne žlijezde:
* Progesteron → (hidroksilacija na C21) → 11-deoksikortikosteron → (još dve hidroksilacije na C11 i C18) → aldosteron
* Progesteron → (hidroksilacija na C17) → 17-alfa-hidroksiprogesteron → (hidroksilacija na C21) → 11-deoksikortizol → (hidroksilacija na C11) → kortizol

thumb|350px|Koraci u sintezi steroidnih hormona

## Proizvodnja
Kora nadbubrežne žlijezde proizvodi razne kortikosteroidne hormone.

### Mineralokortikoidi
Primarni mineralokortikoid, aldosteron, nastaje u adrenokortikalnoj zoni zvanoj *zona glomerulosa*,  djelovanjem enzima aldosteron-sintaza (poznatog i kao CYP11B2).

## Patologija
Najšešće patološke pojave u kori nadbubrežne žlijezde su:
* Nadbubrežna insuficijencija (npr. zbog Addisonove bolesti)
* Cushingov sindrom
* Cushingova bolest
* Connov sindrom
* Adrenokortikalni karcinom

## Reference
## Vanjski linkovi
* SUNY AnatomyLabs|40|04|02|03 – "Posterior Abdominal Wall: Blood Supply to the Suprarenal Glands"
* Medical Mnemonics |180|2201|412}}
*BU  Histology|14502loa}}

Kategorija:Nadbubrežna žlijezda
Lovnica

:

* Lovnica (planina), planina u sjevernoj Hercegovini, najviši vrh na 1.856 m.i.m.
* Lovnica (pritoka Bosne kod Doboja), rijeka u sjevernoj Bosni, pritoka Bosne
* Lovnica (pritoka Bosne kod Žepča), rijeka u srednjoj Bosni, pritoka Bosne
* Lovnica (pritoka Drinjače), rijeka u sjeveroistočnoj Bosni, pritoka Drinjače
* Manastir Lovnica ili Lomnica, manastir srpske pravoslavne crkve u okolini Šekovića

:

* Lovnica (pritoka Kamenice), rječica u Šumadiji, pritoka Kamenice u okolini Gornjeg Milanovca

## Također pogledajte
* Donja Lovnica
* Gornja Lovnica
Koljeno (čvor)

* Koljeno, zglob koji spaja bedrenu kost sa cjevanicom (goljenicom)
* Koljeno (biologija), taksonomski rang – u biosistematici: u botanici, zoologiji i bakteriologiji.

:

* Koljeno (Rožaje), naselje u općini Rožaje
Ćeklići

**Ćeklići** su staro-crnogorsko pleme koje se nalazi u Katunskoj nahiji i sačinjeno je od 9 sela. Cijelo područje naseljeno Ćeklićima zaštićeno je visokim planinama što je pogodovalo održavanju i stvaranju plemenske zajednice, te na unutrašnje međusobne veze.

## Historija 
Ćeklići su ranije bili brđansko pleme i živjeli su na prostoru kasnijeg Danilovgrada. Dobili su ime po svetoj Tekli, u narodu nazivana sveta Ćekla, a crkva svete Tekle u Danilovgradu, odakle su Ćeklići prešli u Staru Crnu Goru (zbog sukoba sa Turcima) i danas postoji. 
Glavno plemensko središte u novoj sredini bilo je selo Kućišta gdje se pleme i okupljalo (Zborna Glavica). Ostala sela su: Vuči Do, čiji su stanovnici pripadnici bratstva Vučedoljani; Krajni-Do, južno od Kućišta; Vojkovići, naseljeno bratstvom Marojevići; Milijevići, isto bratstvo kao i u Vojkovićima; Petrov-Do, najjužnije je naselje plemena naseljeno bratstvima Domazetovići i Luđerovići; Ubao s bratstvima Dragutinovići, Vujovići i Vujoševići; Dragomi-Do s bratstvom Pavićevići. Posljednje 'naselje', tačnije manja oblast koja se sastoji od više sela je Jezer, najveće je Jasikovica, a stanovništvo pripada bratstvima Jovanovići, Pajovići, Radulovići i Nikčevići. Sva ova brststva plemena Ćeklića, kao i kod ostalih crnogorskih plemena, dijele se na više porodica. Sela Ćeklića obično se nalaze po dolovima po kojima i dobivaju imena. Uzgoj stoke i zemljoradnja glavna su im preokupacija.

## Reference 
Kategorija:Crnogorska plemena
Sveta Tekla

thumb|desno|Freska svete Tekle.

**Sveta Tekla** (gr. Θέκλα) je bila ranohrišćanska misionarka i propovjednica, legendarna saputnica apostola Pavla.

Ne pominje se u Novom zavjetu, ali se o njoj se naširoko govori u apokrifnom spisu "Djela Pavla i Tekle". I pravoslavna i katolička crkva je poštuju kao sveticu. Pravoslavna crkva je smatra ravnom apostolima ("*ravnoapostolna*"). Srpska pravoslavna crkva je slavi 7. oktobra (24. septembra po starom kalendaru).

## Život svete Tekle 
[thumb|300px|[Freska Pavla i Tekle iz 6. vijeka, u pećini pored Efesa. Tekla i Pavle su prikazani kao jednake apostolske ličnosti, iste veličine i ikonografski jednake važnosti. Oboje imaju podignute ruke u gestu podučavanja. Neko je kasnije iskopao oči i podignutu ruku Tekle, kako bi naglasio da muškarac ima apostolski autoritet a žena je zasljepljena i ušutkana.]]

Rođena je u Ikoniji od znamenitih paganskih roditelja. Kao osamnaestogodišnja djevojka bila je vjerena za bogatog Tamirisa, kada apostol Pavle dođe sa Varnavom u Ikoniju da propovjeda u kući lokalnog hrišćanina Onesifora. Tekla je danima slušala apostola Pavla i očarana njegovom besjedom u slavu celibata, odlučila je odbaciti brak. Teklina majka Teokleja je bila očajna optuživši Pavla da im kvari decu i unosi smutnju u njihov grad.

Teklin vjerenik Tamiris, prvi čovjek Ikonije, okupio je masu ispred Onesiforove kuće u kojoj je Pavle propovijedao, zahtjevajući da mu se sudi jer je *čarobnjak koji zavodi njihove žene*. Pavle je izveden pred rimskog prokonzula, saslušan i potom stavljen u pritvor. Iste noći, Tekla je podmitila čuvara i došla da sluša Pavla u zatvoru. Tekla je uhvaćena, i njena majka je lično zahtijevala da je spale na lomači za primjer, kao vjerolomnicu. Izvedena na lomaču, Tekla je na čudotvoran način uspjela da se spasi.

Tada Tekla ostavi vjerenika, pođe za Pavlom iz Tarsa, i dođe sa njim u Antiohiju propovijedati evanđelje. Umrla je kao mučenica u Seleukiji.

Hrišćanska predanje joj pripisuje čudotvorne moći. Stara pravoslavna crkva u Sarajevu i crkva svete Tekle u Danilovgradu čuvaju dio njenih moći.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  Житије св. првомучeнице Текле равноапостолне  (Stara crkva u Sarajevu)
*  *Acts of Paul and Thecla*: translated probably by Jeremiah Jones, (1693–1724)
*  Early Christian Writings:`*Acts of Paul and Thecla* (e-text) ed. M.R. James, 1924.
*  Nancy A. Carter, "The Acts of Thecla: a Pauline tradition linked to women" 
*  Catholic Encyclopedia: *Sts. Thecla*

Kategorija:Kršćanski sveci
Kategorija:Kršćanstvo
Pankreasni polipeptid

350px|right
[350px|thumb|right|Kod čovjeka, genski lokus je na dugom (q) kraku [hromosom 17 (čovjek)|hromosoma 17; pozicija: 17.p11.1]]

thumb| IHC za polipeptid  u gušterači miša, 200 ×
**Pancreasni polipeptid** (**PP**) i je peptipolipeptid koji luče PP-ćelije u endokrinoj gušterači pretežno u njenoj glavi. Sastoji se od 36 aminokiselina i ima molekulsku težinu oko 4.200 Da.
Funkcija PP je da samoregulira aktivnosti lučenja gušterače (endokrine i egzokrine). Također ima i efekte na razinu glikogena u   jetri i gastrointestinalnu sekreciju.

Njegova sekrecija kod ljudi povećava se nakon proteinskog obroka, posta, vježbanja i akutne hipoglikemije, a smanjuje se  somatostatinom  i intravenoznom glukozom.

Pokazalo se da je razina PP u plazmi smanjena u stanjima povezanim s povećanim unosom hrane i povišena u poremećaju zvanom *anorexia nervosa*. Pored toga, pokazalo se da periferna primjena PP smanjuje unos hrane kod glodara.  

Polipeptid gušterače (PP) je peptidni hormon koji se nalazi u Langerhansovim otočićima i između acinarnih ćelija, a koji inhibira lučenje gušterače u tekućini, bikarbonatu i enzimima. Također stimulira sekreciju želučanog soka, ali inhibira želučanu sekreciju induciranu pentagastrinom. Antagonist je holecistokinin u i inhibira sekreciju gušterače koju stimulira holecistokinin. Pri postu, serijska koncentracija PP iznosi 80 pg/ml; nakon obroka poraste od 8 do 10 puta više; glukoza i masti također uzrokuju porast razine PP, ali parenteralnim uvođenjem tih supstanci, razina hormona se ne mijenja. Primjena atropina, vagotomije (uklanjanje vagusa), blokira sekreciju PP nakon obroka. Ekscitacija vagusnog živca, davanje gastrina, sekretina ili holecistokinina izazivaju sekreciju PP.

Povećanje sekrecije PP uočeno je kod hormonski aktivnih tumora gušterače (insulin, glukagon, kod Verner-Morrisonovog sindroma i kod gastrinoma.

Gen **PPY** kodira neobično kratak proteinski prekursor koji se cijepa da bi se stvorio PP, kao i *pankreasni ikosapeptid* i oligopeptid od 5 do 7 aminokiselina.

## Također pogledajte 
* Peptid
* Gušterača

## Reference 
## Vanjski linkovi
* 
* 
* BBC Hope over 'obesity-busting gum' 15 January 2007
* http://library.usmf.md/downloads/ebooks/Endocrinology_Anestiadi_en_2003/Lecture_11_p.(167-200).pdf|date=April 2020 |bot=InternetArchiveBot |fix-attempted=yes }}

Kategorija:Hormoni pankreasa
Timozin α1

**Timozin α1**  je  peptidni fragment koji je izveden od **protimozina alfa**,  proteina kojeg kod čovjeka kodira gen *PTMA*.

To je bio prvi od peptida iz frakcije timozina 5 koji je u potpunosti sekvenciran i sintetiziran. Za razliku od β-timozina, s kojim genetički i hemijski nije povezan, timozin α1  nastaje kao fragment od 28 aminokiselina, iz dužeg prethodnika, sa 113 aminokiselina, protimozina α.

## Funkcija 
Vjeruje se da je timozin α1 glavna komponenta timozinske frakcije 5, koja je odgovorna za aktivnost tog pripravka u obnavljanju imunske funkcije kod životinja kojima nedostaje timusna žlijezda. Utvrđeno je da pojačava ćelijski posredovanu imunost,  kod ljudi kao i kod pokusnih životinja.

## Terapijska primjena 
Od 2009.,  timozin α1 odobren je u 35 nerazvijenih zemalja ili zemalja u razvoju za liječenje hepatitisa B i C, a koristi se i za pojačavanje imunskog odgovora u liječenju drugih bolesti.

### Kliničke studije 
Klinička ispitivanja sugeriraju da bi mogao biti koristan u liječenju [cistične fibroze, [septički šok|septičkog šoka, akutnog respiratornog distres sindroma, peritonitisa, akutne infekcije citomegalovirusom, TBC,  teškog akutnog respiratornog sindroma i plućne infekcije kod kritično bolesnih pacijenata

Proučavan je za moguću upotrebu u liječenju karcinoma (npr. emoterapijom).

## Također pogledajte
* Timozin

## Reference
## Dopunska literatura
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Vanjski linkovi
Kategorija:Hormoni
Kategorija:Peptidi
Kategorija:Timus
Kategorija:Endokrinologija
Brezojevica

**Brezojevica** (ćir. *Брезојевица*) je naseljeno mjesto u sastavu općine Plav, Crna Gora.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazila se u sastavu stare općine Plav.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2011. godine Brezojevica je imala 929 stanovnika.

#### Popis 2011.
**Napomena**: *Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.*

#### Raniji popisi
## Reference 
## Vanjski linkovi
Timopoetin

**Timopoetin** je protein uključen u indukciju CD90 u timusu. Gen timopoetina (TMPO) kodira tri alternativno prerađene iRNK koje kodiraju proteine od 75 kDa (alfa), 51 kDa (beta) i 39 kDa (gama) koji se sveprisutno ispoljavaju u svim ćelijama. Ljudski gen TMPO nalazi  se na hromosomskoj poziciji 12q22 i sastoji se od osam egzona.
 
Gen **TMPO**, kod ljudi kodira  polipeptid 2 povezan sa laminom (LAP2), izoforme beta/ gama. LAP2 je protein unutrašnje jedarne membrane (IN).

TMPO alfa prisutan je difuzno eksprimiran u ćelijskoom jedru, dok su TMPO beta i gama lokalizirani u jedarnoj membrani. TMPO beta je ljudski homolog mišjeg proteina LAP2. LAP2 igra ulogu u regulaciji jedarne arhitekture vezanjem lamina B1 i hromosome. Ova interakcija je regulirana fosforilacijom tokom mitoze. S obzirom na jedarnu lokalizaciju tri izoforme TMPO, malo je vjerojatno da ovi proteini imaju bilo kakvu ulogu u indukciji CD90.

U timusu nastaje nekoliko tvari s hormonskim djelovanjem, od kojih su poznatiji timozini i timopoetin, ali njihova funkcija još nije posve razjašnjena.Misli se da te  tvari vjerojatno reguliraju mnogobrojne fiziološke procese, kao što su diferencijacija timocita, regulacija funkcije limfocita u perifernim limfnim organima, djelovanje na nervni i endokrini sistem, obnavljanje oštećenih krvnih sudova.

## Interakcije 
Pokazano je da timopoetin međureagira sa Brijerom za faktor integracije 1, AKAP8L, LMNB1 and LMNA.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Hormoni
Kategorija:Proteini
Kategorija:Timus
Kategorija:Endokrinologija
Timulin

**Timulin** (**timusni faktor**, stari naziv **serumski timusni faktor**) je nonapeptid proizveden od dvije različite epitelne populacije u timusu,  koje je prvi opisao Bach 1977. Za biološku aktivnost, potreban mu je cink.  Njegova peptidna sekvenca je H-Pyr-Ala-Lys-Ser-Gln-Gly-Gly-Ser-Asn-OH.

Vjeruje se da je hormon uključen u  diferencijaciju T-ćelija  i pojačavanje djelovanja T– i  NK-ćelija.).

Nedavno je fokus bio na ulozi timulina kao efektora na proupalne medijatore/ citokine. Utvrđeno je da peptidni analog timulina (PAT) ima analgetske efekte u višim koncentracijama, a posebno neuroprotektivne protivupalne efekte u CNS-u.
Izgleda da su za ovaj efekat astrociti meta timulina. Istraživači se nadaju da će uz pomoć analoga timulina razviti lijekove koji sprečavaju upalne procese povezane sa neurodegenerativnim bolestima, pa čak i reumatizam.

Štaviše, timulin je povezan sa poremećajem *anorexia nervosa*.

## Također pogledajte
* Hormon

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Hormoni
Kategorija:Peptidi
Kategorija:Endokrinologija
Stalagmit

[mini|desno|Stalaktiti, stalagmiti i stvoreni stupovi u [Orlovača (pećina)|pećini Orlovači]]
**Stalagmit** (grčki jezik: *stalagma*, (Σταλαγμίτης) - kap) je pećinski ukras koji raste s poda prema stropu, a nastaje zbog kapanja mineralnih otopina i taloženja krečnjaka.

Proces nastanka pećinskih ukrasa u kraškom području počinje prolaskom dosta oborinskih voda kroz porozno tlo iznad pećine u kojem se nalaze i krečnjačke stijene. Tada dolazi do hemijskog proces u kojem se kalcij-karbonat (CaCO3) u dodiru sa vodom i pod uticajem ugljen dioksida razlaže na kalcij i hidrokarbonat. Kada otopina izađe iz plafona u zračni prostor pećine dolazi do isparavanja u otpuštanja ugljen dioksida iz vode, čime ona gubi svoju sposobnost otapala. Dio se taloži na plafonu kao stalaktit.
 
Kapljica vode koja padne sa stalaktita ili sa stropa obično još uvijek sadrži nešto hidrokarbonata u otopini. Tokom pada kroz zrak, a posebno pri udaru o pod, iz kapljice se oslobađa CO2 te se taloži CaCO3 u vidu stubića, koji raste od poda podzemne prostorije. Za razliku od stalaktita, stalagmit je potpuno ispunjen.  Kada voda kapa s niske tavanice, slojevi koji grade stalagmit obično su ispupčeni prema gore, a u slučajevima kada voda kapa s visoke tavanice, slojevi su udubljeni, odnosno ispupčeni prema dolje.

Stalagmiti koji rastu sa dna pećine deblji su od svog komplementarnog stalaktita, iako nastaju iz istog izvora. Nema svaki stalagmit svoj komplementarni stalaktit (i obrnuto). Ali tamo gdje postoji par, neprekidno produženje jednog ili oba može na kraju rezultirati spajanjem i stvaranjem stupaca, najrazličitijih izgleda, boja, i dimenzija.  Masivni stalagmiti nastaju pri brzom kapanju, kada se taloženje odvija i po bokovima stalagmita koji tada raste i u širinu. Kod sporijega kapanja većina taloga ostaje na vrhu stalagmita koji postaje visok i tanak. Stubovi imaju ulogu ojačavanja podzemnih prostorija i sprečavanja daljeg urušavanja i stropoštavanja njihovih tavanica.

Uslovi koji pogoduju taloženju su; porozna stijena iznad pećine, dosta površinskih voda, uski, ali kontuirani prolazi za tu vodu, koji joj omogućuju da vrlo sporo kapa i odgovarajući zračni prostor u šupljini koji omogućava isparavanje ili otpuštanje ugljičnog dioksida iz vode, čime ona gubi svoju sposobnost otapala.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.goodearthgraphics.com/virtcave/staltite/staltite.html

Kategorija:Kraška polja
Kategorija:Speleologija
Vrtača

, sa brojnim vrtačama (boginjavi kras)]]
**Vrtača** ili **kraška dolina** je zatvoreno okruglasto udubljenje u kraškom predjelu i jedna od najrasprostrnjenijih površinskih oblika kraškog reljefa. Prečnik im je do 200 m, a dubina 5 – 10 m.
Nastaju:
* proširivanjem pukotina koje se međusobno sijeku i duž kojih ponire atmosferska voda koja vrši hemijsku eroziju. Ovo je najčešći tip erozije.
* urušavanjem tavanica pećina i podzemnih šupljina (salomne vrtače). Ogoljen krečnjački teren, pokriven velikim brojem vrtača, između kojih postoje uske pregrade, naziva se *boginjavi kras*.

Prema izgledu, postoje tri tipa vrtača:

* **Tanjiraste vrtače** su plitke vrtače, čiji je prečnik višestruko veći od dubine. Dno im je obično zaravnjeno, pokriveno crvenicom. Tanjiraste vrtače nastaju u slabije rastvorljivim stijenama, kao što su dolomiti, ili u krečnjacima s većim sadržajem nerastvorljivih komponenata.
* **Ljevkaste vrtače** imaju prečnik približno jednak dubini. Ti oblici su veoma česti u dobro rastvorljivim, tektonski poremećenim krečnjacima. Na njihovim stranama, po pravilu, su razvijene škrape. 
* **Bunaraste vrtače** kod koje je prečnik znatno manji od dubine. Bunaraste vrtače nastaju na presjeku dva vertikalna - subvertikalna razloma ili više njih. One predstavljaju prelaz ka jamama. Oštra granica između bunarastih vrtača i jama ne može se postaviti. 
* 

Svaka vrtača je poseban životni prostor za sebe. U njoj se odvijaju endemični klimatski uslovi, jer je tokom dana manje izložena sunčevim zracima, pogotovo ako je i zaštićena rastinjem. Takvi uslovi pospješuju razvoj mnogobrojnih agrikulturnih biljaka, što znatno utiče na ljudski život u inače oskudnim kraškim područjima. Osobitost vrtača je toplotna inverzija, što znači da je dno hladnije. U visokim planinama, u većem djelu godine, snijeg se zadržava u vrtačama, i to su sniježne vrtače.
## Literatura 
## Reference 
Kategorija:Kraški oblici reljefa
Kategorija:Prirodne katastrofe
Sveti Prokul (Michelangelo)

thumb|250px|Sveti Prokul 
**Sveti Prokul** je mramorna skulptura Michelangela Buonarrotija (visina 58,5&nbsp;cm), izvedena između 1494. i 1495. godine. Postavljena je u Bazilici svetog Domenika u Bologni, a njen subjekt je hrišćanski mučenik sveti Prokul iz Bologne.

## Historija 
U jesen 1494. godine Michelangelo je prvi put napustio Firencu uplašen napetom političkom klimom koja je stvorena u gradu i koja će uskoro dovesti do protjerivanja Piera di Lorenza de' Medicija i uspostavljanja republičke vlade nadahnute idejama Girolama Savonarole savonarolske inspiracije.

Mladi kipar kojem je tada bilo nepunih dvadeset godina, prvo se nakratko sklonio u Veneciju, a zatim u Bolognu, gdje je utočište i zaštitu pronašao kod plemenitog Giovana Francesca Aldrovandija, istaknute ličnosti u gradu i zaljubljenika u umjetnost i književnost.

Zahvaljujući posredovanju potonjeg, Michelangelo se zaposlio kod fratara iz Bazilike svetog Domenika, koji su mu dali zadatak da dovrši jedan od najprestižnijih spomenika u gradu, Kovčeg svetog Domenika u kojem su bili ostaci osnivača dominikanskog reda. Bio je to skulpturalni kompleks na kojem su već radili Nicola Pisano (oko 1260. godine) i Niccolò dell'Arca, koji su radili na njemu sve do njegove smrti te godine. Glavnina spomenika je dovršena i ostalo je pripremiti samo nekoliko pratećih kipova koji su, prema srednjovjekovnoj tradiciji, bili relativno srednje male veličine za prag 16. stoljeća.

Michelangelo je isklesao tri statue: Sveti Prokul, Anđeo sa svijećnjakom, koji odgovaraju onom što je već isklesao Niccolò dell'Arca i Sveti Petronije.

Djelo je pretrpjelo pukotinu i restauraciju, o čemu svjedoči bilješka Fra Ludovica da Prelorme, starijeg čuvara Kovčega svetog Domenika, 1572. godine: 

## Opis i stil 
Prokul iz Bologne bio je rimski oficir, koji je stradao u Bologni za vrijeme progona hrišćana tokom vladavine Dioklecijana. Michelangelo ga je prikazao s kratkom vojničkom tunikom, visokim cipelama, ogrtačem na ramenu i kopljem s dene strane koje je trebalo nanijeti u zasebni metal, koji danas više ne postoji.

To je djelo velike originalnosti koje na kratko najavljuje herojski i strašni stil Michelangelovih remek-djela, poput Davida ili Mojsija. Lice mladog vojnika u stvari ima ponosan i namrgođen izraz, možda nadahnut konjičkim spomenikom Bartolomeu Colleoni koji je izradio Andrea del Verrocchio, vjerovatno viđenom u Veneciji, s osjećajem napetosti koja prožima cijelu figuru, kao da je iznenada zaleđena tokom pokreta, zadržavajući svu sačuvanu energiju.

## Literatura 
* Umberto Baldini, Michelangelo skulptor, Rizzoli, Milano 1973.
* Marta Alvarez Gonzáles, Michelangelo, svjetski umjetnik, Milano 2007. ISBN 978-88-370-6434-1
* Irving Stone, Agonija i zanos, Corbaccio. ISBN 978-88-6380-170-5

Kategorija:Skulpture iz 1495.
Kategorija:Renesansna umjetnost
Kategorija:Djela Michelangela
Kategorija:Mramorne skulpture
Nacrt gole klečeće djevojke za "Sahranjivanje Krista"

thumb|right|250px|Nacrt gole klečeće djevojke za "Sahranjivanje Krista", Michelangelo Buonarroti, 1500 - 1501 
**Nacrt gole klečeće djevojke za "Sahranjivanje Krista"** je crtež Michelangela Buonarrotija iz perioda 1500 – 1501, koji se sada nalazi u Louvre muzeju. U crnoj je kredi, s olovkom i tušem i bijelim isticanjem, na ružičasto pripremljenom (obojenom) papiru, a dimenzija je 26,6 cm x 15,1 cm. Riječ je o slikovnoj studiji napravljenoj u pripremi za njegovu sliku Sahranjivanje Krista, i jedina je preživjela Michelangelova studija koja je vjerovatno urađena uz korištenje golog ženskog modela. To je možda i najraniji postojeći evropski crtež golog ženskog modela.

Lik na crtežu odnosi se na ženu koja sjedi u donjem lijevom prednjem planu slike. U nacrt su uključeni narativni detalji poput eksera sa križa koje djevojka drži u njenoj lijevoj ruci i kruni od trnja u desnoj. Iako se sumnjalo da je djelo nacrtao Michelangelo, danas je prihvaćeno kao autentično. Razrada pletene kose sugerira da je crtež napravljen iz života koristeći mladu djevojku kao model. Crtež je rađen u tri faze: prvo je lagahno urađen crnom kredom, zatim je preko krede crtan u olovci i svijetlim bistrom, a na kraju je potpuno nacrtan finijom olovkom i tamnijom tintom. Bočni potezi stavljeni su na dno da označe ravninu tla, a detalji na slici dodani su dodirima bijele boje tijela. Rijetkost za Michelangelov crtež je ružičasta podloga,  u ovom slučaju postignuta trljanjem zdrobljene crvene krede na papir.

Budući da je upotreba golih ženskih modela bila kontroverzna, relativno je malo takvih crteža napravljeno prije 17. vijeka, kada su uspostavljeni akademski časovi sikarstva uz upotrebu živih golih modela. Prije toga, dječaci ili mladići, obično šegrti iz studija, koristili su se kao modeli figura oba spola, što je ponekad prilično očigledno. Izuzeci kod slikara italijanske renesanse su Raffaello Santi, koji je crtao gole žene (očigledno svoje ljubavnice), i Lorenzo Lotto, koji je u svojoj knjizi zapisao da je koristio žene lošeg ugleda kao žive modele. U Firenci Michelangelo i Raphael su pokrenuli praksu izrade pripremljenih studija golih modela prije slikanja u potpunosti odjevenog lika, kako bi se bolje razumjela temeljna struktura tijela.

## Reference 
Kategorija:Renesansna umjetnost
Kategorija:Djela Michelangela
Škrapa

Škrape su otvorena udubljenja nepravilnog uzdužnog i poprečnog presjeka, nastale rastvaranjem karbonatnih stijena. Širina i dubina se mjere u centimetrima, dok dužine može biti i nekoliko metara.
Njihov položaj na terenu je posljedica pravca slivanja vode niz padine. Taj tip škrapa u literaturi je poznat pod nazivom *rebraste škrape*. One su obično pliće, s dubinom koja retko prelazi decimetarski red veličina. Između gusto raspoređenih škrapa formirani su uski i niski grebeni, nazvani čebelji. Ponekad mogu biti oštri kao nož i tada se nazivaju sječenice. Plitke i široke škrape, sa pretežno oštrim čebeljima, zovu se muzge.

Škrape se mogu javiti i na zaravnjenim dijelovima karbonatnih terena. Tada se razvijaju po mreži pukotina, međusobno se presjecaju i ukrštaju i nazivaju se *mrežaste škrape*. Taj tip je redovno dublji, od nekoliko decimetara do nekoliko metara. Mrežaste škrape takođe mogu biti veoma gusto raspoređene, sa uskim ili ivicama mjestimično oštrijim od sječiva noža. Odatle za takve terene naziv *ljuti kras*.

Na zaravnjenim delovima između škrapa često se javljaju *kamenice*. To su plitka udubljenja, tanjirastog do zdjelastog izgleda, prečnika i dibine od nekoliko centimetara do par decimetara. U njima se sakuplja voda od kiša, koja u sadejstvu sa ugljen-dioksidom dalje proširuje i produbljava kamenice.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.goodearthgraphics.com/virtcave/staltite/staltite.html

Kategorija:Kraški oblici reljefa
Bogorodica na stubama

thumb|250px|Bogorodica na stubama**, skulptura Michelangela Buonarrotija
**Bogorodica na stubama'* jeste skulptura Michelangela Buonarotija, a koja se danas čuva u muzeju Casa Buonarroti u Firenci. Izvajana je približno 1490. godine, kada je Michelangelu bilo petnaest godina. Ova skulptura kao i Bitka Kentaura bile su prve dvije Michelangelove skulpture. Prva referenca za Bogorodicu na stubama kao Michelangelovo djelo bilo je u izdanju Giorgia Vasarija iz 1568. godine "Životi najznamenitijih slikara, kipara i arhitekata". Skulptura je izložena u muzeju Casa Buonarroti u Firenci, Italija.

## Opis 
Djelo predstavlja očigledan omaž tehnici izrade skulptura (stiacciato) koju je koristio Donatello, kao što je primijetio i Giorgio Vasari. To je uočljivo kako u tehnici, tako i u planovima veličina s varijacijama milimetarske debljine, kao i u ikonografiji, počevši od uzorka ljestvice s naglašenim koracima i nagovještenih rukohvata, vidljivih naprimjer u *Prazniku Heroda'' u Lilleu, razbijajući kroz prostorno otvaranje put dramatičnom nestajanju.

Figura Bogorodice koja sjedi na četvrtastom kamenu dok s profila gleda u stranu, zauzima cijelu visinu reljefa, od ivice do ivice, ozbiljnošću i monumentalnošću koja podsjeća na klasične skulpture. Vrlo originalan je i kompozicija svete grupe, istovremeno blokirana i dinamična, s Bogorodicom koja sjedi uspravno i drži Isusa podalje od pogleda, u proročkom stavu, dok ona podiže haljinu kako bi nahranila ili zaštitila  uspavano dijete. Time stvara spiralu pokreta zahvaljujući rasporedu u suprotnom ekstremitetu: Isus je pustio ruku iza njenih leđa, a Marija mu je ukrstila stopala, pokazujući desnu dojku i razbijajući mirnoću glatke površine bareljefa. Ispostavilo se da je umjetnik kasnije više puta koristio desnu ruku djeteta simbolizirajući napuštanje tijela u snu ili smrti, kao na portretu Lorenza de' Medicija, vojvode od Urbina ili Bandinija Pijete i odnosi se na Herkulesa farneskog (budući da je Michelangelo čovjeka smatrao Herkulesom).

Izražen je mišić djeteta i zagrljaj Bogorodice, posebno velikim rukama, zahvaljujući različitom tretiranju površina, čine ga snažnim jednostavnim, svakodnevnim gestama. Virtuoznost je prikazana kroz pad draperije preko tijela, posebno na kvadratnom sjedalu, što formu prati s velikim realizmom.

S lijeve strane, na stepenicama koje daju naziv djelu, nalaze se dva dječaka putti koji popunjavaju prazninu prostora u plesu ili tučnjavi i još jedan koji, naslonjen na rukohvat šatora, zajedno sa četvrtom figurom zaklonjenom draperijom iza Bogorodice. Teško je utvrditi značaj ove pozadinske scene, možda je to samo jednostavna stilska vježba ili počast plesu puttija u stilu Donatella.

## Reference 
Kategorija:Skulpture iz 1490.
Kategorija:Mramorne skulpture
Kategorija:Renesansna umjetnost
Kategorija:Djela Michelangela
Enteroglukagon

**Enteroglikagon** je peptidni hormon, izveden iz prekursora proglukagona, koji izlučuju EG (ili L) ćelije crijevne sluznice završnog dijela ileuma i debelog crijeva. Oslobađa se nakon unosa miješanog obroka ugljikohidrata i lipida i usporava pražnjenje želuca.

Sastoji se od 37 aminokiselina. Enteroglukagon se oslobađa kada su masnoće i glukoza prisutne u tankom crijevu; smanjuje pokretljivost kako bi omogućili dovoljno vremena za apsorpciju ovih hranjivih sastojaka-

Zapravo, pojam enteroglikagon može se odnositi i na skup peptida izvedenih iz proglikagona (PG), dugog peptida iz kojeg potiče glukagon iz gušterače i koji se može preraditi da bi se stvorili različiti peptidi. Iz proglikagona proizvedenog u crijevima potiču različiti peptidi kao što su glicentin (PG 1-69), oksimmintomodulin (PG 33-69), polipeptid gušterače povezan sa glicentinom (GRPP, PG 1-30), glukagonu sličan peptid 1 (GLP-1, PG 78-107 amid); intermedijarni peptid 2 (IP-2, PG 111-122 amid) i peptid sličan glukagonu 2 (GLP-2, PG 126-158), ali samo GLP-1 i, u manjoj mjeri, oksintomodulin imaju biološke efekte..
 
Oksintomodulin se, s malim afinitetom, može vezati za receptore glukagona, tako da proizvodi iste efekte kao glukagon (povećava razinu  glukoze), a ponekad se posebno naziva i enteroglikagon.

GLP-1, iako je također izveden iz proglikagona, ima suprotne efekte od glukagona, jer je najmoćniji poznati insulinotropni hormon. Inhibira lučenje glukagona i stoga smanjuje razinu  glukoze u krvi, te inhibira pokretljivost i gastrointestinalnu sekreciju. Služi za zaustavljanje rada gornjeg dijela probavnog trakta, kada u posljednjim dijelovima ima neapsorbiranu hranu (ileum).

Fermentirani ugljikohidrati kod pacova podižu enteroglikagon u plazmi. Pacijenti sa celijakijom imaju viši nivo enteroglikagona od normalnog, u baznoj i postobročnoj plazmi. Crijevna hiperplazija podiže nivo enteroglikagona u krvi.

## Također pogledajte
*Glukagon

## Reference
### Vanjski linkovi 
*Overview en *Colostate.edu* 
* "Enterloglucagon"  en *GPnotebook* 
* "" Overview at colostate.edu
* 
* 

Kategorija:Hormoni
Kategorija:Peptidi
Kategorija:Biomolekule
Kategorija:Endokrinologija
Sitnica (Crna Gora)

**Sitnica** je rječica u Crnoj Gori. Poslije kraćeg toka ulijeva se u rijeku Moraču između Podgorice i njenog ušća u Skadarsko jezero. Desna je pritoka Morače i ljeti presuši. Prostor između Sitnice i Morače je Lješkopolje  (kamenita Lješanska nahija) i Morača ga dijeli od polja Podgoričkoga. Sitnica je bila granica Grne Gore prema Podgorici (dok je Podgorica bila pod turskom vlašću). 

U krajnjem sjeverozapadnom obodu ogranaka Tolškog polja, u kraju zvanog Bandići, na nadmorskoj visini oko 70 m, podnožjem bila Sađavac (302 m), više je vrela (Vučji studenac, Modro oko, Baločke pećine i dr.) od kojih nastaje rijeka Matica. U jugoističnom podnožju brda Sađavac i podnožjem krečnjačke zaravni Daljma, između Bjelopavlićke ravnice i ogranaka Zetske ravnice, stalna su vrela Kraljičino oko, Crno oko i druga, iz kojih nastaje stalni potok koji se uliva u Maticu. Bojenjem je utvrđena podzemna hidrološka veza između bunara i ponora Tubin u Zorskom lugu (Bjelopavlićka ravnica) i vrela Kraljičino oko. Na ulazu u Tološko polje Matica mijenja ime i dalje se naziva Sitnica. Ukupna dužina toka Matice i Sitnice do ušća u Moraču je oko 20 km. 

## Reference 
## Literatura 
* 

Kategorija:Rijeke u Crnoj Gori
Sustaš

**Sustaš** (ćir. *Сусташ*) je naseljeno mjesto u sastavu općine Bar, Crna Gora.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazio se u sastavu stare općine Bar.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2011. godine Sustaš je imao 498 stanovnika.

#### Popis 2011.
**Napomena**: *Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.*

#### Raniji popisi
## Reference 
## Vanjski linkovi
Hrast (jezero)

**Hrast jezero** ili Glamočko jezero nalazi se u Glamočkom polju, na nadmorskoj visini 920 m. Udaljeno je 3 km od općinskog naselja Glamoč, Bosna i Hercegovina s površinom od 25.000&nbsp;m2.

Sa svih strana Glamočko polje je okruženo visokim kraškim planinama, počev od krajnjeg jugoistoka ove kraške visoravni i planinska bila nadovezuju se jedna na drugu. Osnovne hidrološke karakteristike ovog prostora su pomanjkanje vode, tipična kraška hidrografska slika, prostrani planinski pašnjaci i veliki šumski kompleksi.

Tu su još dva manja jezera: Šatorsko jezero površine 8.000&nbsp;m2 i jezero Busija 4.000&nbsp;m2.

Nedaleko od jezera, uz magistralni put se nalazi nadgrobni nišan iz 1798. god. – Bašića bašluk. Nekoliko stotina metara dalje niz magistralni put, na Gradini, pored današnjeg sela Podgradina, nalazi se stećak, koji stoji na kamenoj podlozi i na tri kamenčića - piljka. Težak je oko tri tone i ne zna se kako je tu postavljen.

## Također pogledajte 
* Spisak jezera u Bosni i Hercegovini

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Prirodne ljepote Glamoča
* Mapcarta

Kategorija:Jezera u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Glamoč
Osteokalcin

**Osteokalcin** – poznat i kao  ** kostni protein sa gama-karboksiglutaminskom kiselinom** (**BGLAP**) − je mali,  49-aminokiselinski nekolageni proteinski hormon, pronađen u kostima i dentinu, prvi put identificiran kao protein koji veže kalcij u kokošjoj kosti.

Budući da osteokalcin ima gla-domen, njegova sinteza zavisi od vitamina K. Kod ljudi, osteokalcin kodira gen **BGLA**. Njegovi receptori uključuju GPRC6A, GPR158 i, možda, treći receptor koji tek treba identificirati.

## Funkcija 
Osteokalcin luče isključivo osteoblasti i smatra se da u tijelu ima ulogu regulatora metabolizma.

* U gušterači, osteokalcin djeluje na beta-ćelije, uzrokujući da one u gušterači oslobađaju više insulina.
* U mišićima djeluje na miocite,  promovirajući dostupnost i korištenje energije i na taj način favorizira sposobnost vježbanja i drugih fizičkih napora.
* U sjemenicima djeluje na Leydigove ćelije, stimulirajući biosintezu testosterona i stoga utiče na plodnost muškaraca.
* U mozgu, osteokalcin ima važnu ulogu u njegovom razvoju i funkcioniranju.

Akutni odgovor na stres, kolokvijalno poznat kao reakcija borba ili bijeg, stimulira oslobađanje osteokalcina iz kostiju: za nekoliko minuta kod miševa, pacova i ljudi. Injekcije sa visokom razinom osteokalcina same mogu pokrenuti ASR u slučaju nadbubrežne insuficijencije.

## Upotreba kao biohemijskog markera formiranosti kosti 
Kako osteoblasti proizvode osteokalcin, on se često koristi kao marker za proces formiranja kostiju. Primijećeno je da su više razine osteokalcina u serumu relativno dobro povezani sa porastom mineralne gustine kosti, tokom liječenja anaboličkim lijekovima za stvaranje kostiju u slučaju osteoporoze, kao što je teriparatid. U mnogim studijama osteokalcin se koristi kao preliminarni biomarker  efikasnosti datog lijeka na stvaranje kostiju. Naprimjer, jedno istraživanje, koje je imalo za cilj proučavanje efikasnosti glikoproteina zvanog laktoferin na stvaranje kostiju, koristilo je osteokalcin kao mjeru aktivnosti osteoblasta.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Hormoni
Kategorija:Peptidi
Kategorija:Hormoni kostiju
Kategorija:Biomolekule
Kategorija:Endokrinologija
Kategorija:Geni na hromosomu 1
Urodilatin

**Urodilatin** (URO) je hormon koji uzrokuje natriurezu, pojačavanjem bubrežnog krvotoka. Izlučuje se kao odgovor na povećanje srednjeg arterijskog pritiska i povećani volumen krvi iz ćelija distalnog dijela  tubula i sabirnog kanala. Važan je kod oligurnih pacijenata (kao što su oni sa akutnom povredom bubrega i hroničnom bubrežnom insuficijencijom), jer smanjuje kreatinin u serumu i povećava izmokravanje.

## Interakcije 
Komorski natriuretski peptid (CDD / ANP-99-126)  je klinički važan hormonski sistem. Urodilatin (CDD / ANP-95-126) je homolog natriuretskog peptid,  koji se razlikuje od CDD / ANP-99-126, a izlučuje se u cirkulaciju putem egzocitoze. Prototip natriuretskih hormona je kardiodilatin / komorski natriuretski peptid (CDD/ANP). Endokrini dio srca sastoji se od specifičnih mioendokrinih ćelija koje sintetiziraju i luče natriuretičke peptidne hormone, koji pokazuju dioretska i vazorelaksirajuća svojstva; lučenje je osnova za parakrini sistem koji regulira reapsorpciju vode i natrija. 

Istraživački napori od početka 1980-ih usmjereni su naproučavanje njihovog uticaja na elektrolitsku homeostazu. Kada se daje intravenski , urodilatin inducira jaka izmokravanja i natriurezu sa podnošljivim neželjenim hemodinamičkim efektima. Urodilatin je lokaliziran u bubregu, različito obrađen (uključen u regulaciju volumena tjelesne tečnosti i izlučivanje vodenih elektrolita, dok cirkulira) i izlučuje se u mokraću. diferencijalno prerađen u peptid od 32 aminokiseline  iz istog prekursora kao i bubrežni ANP, iako  možda nije identičan cirkulirajućem srčanom ANP-hormonu. Bubrezi proizvode vlastiti natriuretski peptid sa 32 ostatka. Moć natriuretskog peptida urodilatina u bubrezima jednaka je ili premašuje potenciju atriopeptina [ANP- (99-126)], prototipa kardiodilatina. Atriopeptin je samo trivijalno važan u regulaciji izlučivanja natrija tokom normalnih životnih uslova. 

Na urodilatin malo utiču bubrežni enzimi,  koji inaktiviraju atriopeptin, jer se bubreg eluira urodilatinom, a ne ANP-om. Upoređene su stope razgradnje (125I)-urodilatina i [125I]-ANP čistim rekombinantima NEP (rNEP). Fosforamidon, snažni inhibitor NEP, rNEP je u potpunosti je zaštitio oba peptida od metaboliranja. Urodilatin ima ekstenziju od četiri ostatka na N-kraju. Neutralna endopeptidaza - 24.11 (NEP) ima fiziološku ulogu u metabolizaciji komorskog natriuretskog pepida i natriuretskog peptida tipa C (prohormon) razgrađenog bioaktivnog peptida, što uspijeva otprilike upola brže od C-kraja. Dva kraja  nadmeću se  s natriuretskim peptidima za hidrolizu pomoću neutralne endopeptidaze.

## Reference
Kategorija: Hormoni
Kategorija: Peptidi
Kategorija: Bubrežni hormoni
Kategorija: Endokrinologija