Narodna suverenost

**Narodni suverenitet** je princip da se državne vođa i njena vlada stvaraju i održavaju pristankom njenog naroda, koji je izvor svake političke legitimnosti. Narodni suverenitet, kao princip, ne podrazumijeva nikakvu posebnu političku implementaciju. Benjamin Franklin je izrazio taj koncept kada je napisao da su "U slobodnim vladama vladari sluge, a narod njihovi nadređeni i vladari".

## Porijeklo
U djelu Branitelj mira  (*Defensor pacis*), Marsilije iz Padove zagovarao je oblik republikanizma koji narod smatra jedinim legitimnim izvorom političke vlasti. Suverenitet pripada narodu, a narod treba birati, ispravljati i, ako je potrebno, smjenjivati svoje političke vođe.

Dalji razvoj teorije narodnog suvereniteta nalazi se među Škola Salamanke (vidi npr. Francisco de Vitoria (1483–1546) ili Francisco Suarez (1548–1617)). Poput teoretičara božanskog prava kraljeva i Lockea, Salamanci su smatrali da suverenitet izvorno proizlazi iz Boga. Međutim, za razliku od teoretičara božanskog prava i u skladu s Lockeom, oni su ga smatrali prelaskom od Boga na sve ljude podjednako, a ne samo na monarhe.

Narodni suverenitet u svom modernom smislu je ideja koja datira iz škole društvenog ugovora koju su predstavljali Thomas Hobbes (1588–1679),  John Locke (1632–1704) i Jean-Jacques Rousseau (1712–1778). Rousseau je autor knjige pod nazivom *Društveni ugovor*, istaknutog političkog djela koje je istaklo ideju "opće volje". Centralno načelo narodnog suvereniteta je da se legitimnost (politička) vladinog autoriteta i njenih zakona zasniva na pristanku onih kojima se vlada. Hobbes, Locke i Rousseau su smatrali da pojedinci sklapaju društveni ugovor, dobrovoljno se odričući dijela svoje prirodne slobode, kako bi osigurali zaštitu od opasnosti svojstvenih slobodi drugih. Bez obzira da li se na muškarce gleda kao na prirodno sklonije nasilju i pljački (Hobbes) ili saradnji i ljubaznosti (Rousseau), ideja da legitimni društveni poredak nastaje samo kada su sloboda i dužnosti jednake među građanima veže mislioce društvenog ugovora za koncept narodnog suvereniteta. 
Republika i Narodna monarhija teoreijski se zasnivaju na narodnom suverenitetu. Međutim, legalistički pojam narodnog suvereniteta ne podrazumijeva nužno efektivnu, funkcionalnu demokratiju. Stranka ili čak pojedinac diktator mogu tvrditi da predstavljaju volju naroda i vladaju u njegovo ime, što bi bilo u skladu s Hobbesovim stavom o toj temi. Većina modernih definicija predstavlja demokratiju kao neophodan uslov narodnog suvereniteta.

Sudija  Ivora Jenningsa dala je ideju da su vlade tvorevina pristanka svog naroda "smiješnom", jer "narod ne može odlučivati dok neko ne odluči ko je narod".

## Sjedinjene Američke Države
Primjena doktrine narodnog suvereniteta dobija poseban naglasak u američkoj historiji, primjećuje historičar Christian G. Fritz , u svojoj studiji rane historije američkog ustavnog sistema pod nazivom „Američki suvereni: Narod i američka ustavna tradicija prije građanskog rata“, studiji rane historije američkog ustavnog sistema.
Američka revolucija označila je odstupanje od koncepta narodnog suvereniteta kako se o njemu raspravljalo i kako se koristio u evropskom historijskom kontekstu. Američki revolucionari su imali za cilj da suverenitet u liku kralja Georgea III zamijene kolektivnim suverenom - sastavljenim od naroda. Od tada su se američki revolucionari uglavnom slagali i bili su posvećeni principu da su vlade legitimne samo ako počivaju na narodnom suverenitetu - to jest, suverenitetu naroda.

### 1850-te
Tokom 1850-ih, u periodu prije Građanskog rata, sjeverni demokrati predvođeni senatorom Lewisom Cassom iz Michigana i Stephenom A. Douglasom iz Illinoisa promovirali su "narodni suverenitet" kao srednji stav o pitanju ropstva. U njemu se navodi da bi bijeli stanovnici teritorija trebaju moći glasanjem odlučiti hoće li ropstvo biti dozvoljeno na toj teritoriji ili ne. Savezna vlada nije morala donijeti odluku, a pozivajući se na demokratiju, Cass i Douglas su se nadali da će moći riješiti pitanje podrške ili protivljenja ropstvu. Douglas je primijenio "narodni suverenitet" na Kansas u Zakonu Kansas-Nebraska, koji je Kongres usvojio 1854. godine. Zakon je naveo  da u Kansasu i Nebraski "svaki slobodni bijeli muški stanovnik stariji od dvadeset i jedne godine...ima pravo glasa na prvim izborima".

Zakon je imao dva neočekivana rezultata. Ukidanjem Missurijsskog kompromisa iz 1820. godine, prema kojem ropstvo nikada neće biti dozvoljeno u Kansasu, to je bio veliki posaticaj za širenje ropstva. Preko noći, ogorčenje je ujedinilo snage protiv ropstva širom Sjevera u "anti-Nebraska" pokret koji je ubrzo institucionaliziran kao Republikanska stranka, sa svojom čvrstom posvećenošću zaustavljanju širenja ropstva.

Također, elementi koji su bili za i protiv ropstva doselili su se u Kansas s namjerom da dozvole ili zabrane ropstvo, što je dovelo do bjesnjećeg građanskog rata na nivou države, poznatog kao "Krvavi Kansas". Abraham Lincoln je ciljao na narodni suverenitet u debatama Lincoln-Douglas 1858. godine, što je Douglasa dovelo u poziciju koja je otuđila južnjačke demokrate koji su se zalagali za ropstvo, a koji su ga smatrali slabim u njegovoj podršci ropstvu. Južni demokrati su se odvojili od stranke i 1860. godine kandidovali vlastitog kandidata protiv Lincolna i Douglasa.

## Također pogledajte
* Zahtjev za pravo 1989.
* Saglasnost onih kojima se vlada
* Samoopredjeljenje
* Samouprava
* Deklaracija iz Arbroatha
* Legitimitet (politički)
* Zakon stvoren ljudskim rukama
* Parlamentarni suverenitet
* Narod je gospodar svoje zemlje
* Filozofski anarhizam
* Retroverzija suvereniteta na narod
* Pokret suverenih građana

## Napomene
## Reference
* Adams, Willi Paul (1980), *The First American Constitutions: Republican Ideology and the Making of the State Constitutions in the Revolutionary Era*, University of North Carolina Press, 
* Childers, Christopher (March 2011), "Interpreting Popular Sovereignty: A Historiographical Essay", *Civil War History* **57** (1): 48–70
* Conkin, Paul K. (1974),  *Self-Evident Truths: Being a Discourse on the Origins & Development of the First Principles of American Government—Popular Sovereignty, Natural Rights, and Balance & Separation of Powers*, Indiana University Press,  
* Lutz, Donald S. (1980), *Popular Consent and Popular Control: Whig Political Theory in the Early State Constitutions*, Louisiana State Univ. Press, 
* Lutz, Donald S. (1988), *The Origins of American Constitutionalism*, Louisiana State University Press,  
* Morgan, Edmund S. (1977), "The Problem of Popular Sovereignty", in *Aspects of American Liberty: Philosophical, Historical and Political:   Addresses Presented at an Observance of the Bicentennial Year of American Independence* (The American Philosophical Society, 1977) 
* Morgan, Edmund S. (1988), *Inventing the People: The Rise of Popular Sovereignty in England and America*, W.W. Norton and Company, 
* Peters, Jr., Ronald M. (1978) *The Massachusetts Constitution of 1780: A Social Compact*, University of Massachusetts Press, 
* Reid, John Phillip (1986–1993), *American Revolution* **III** (4 volumes ed.), University of Wisconsin Press, 
* Silbey, Joel H., ed. (1994), "Constitutional Conventions", *Encyclopedia of the American Legislative System* (3 volumes ed.) (Charles Scribner's Sons) **I**, 
* Tarcov, Nathan (1986), "Popular Sovereignty (in Democratic Political Theory)", in Levy, Leonard, *Encyclopedia of the American Constitution* **3**, 

## Dopunska literatura
* 
*  links it to Jacksonian Democracy
* .


Kategorija:Politika
Kategorija:Društvo
Kategorija:Jean-Jacques Rousseau
Kategorija:Sociologija