open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olimpijske igre 1912.

lijevo|mini|Kuberten je želio da Igre 1912. budu "dostojanstvenije" od onih iz 1908.
**V Olimpijske igre** održane su u Stockholmu, Švedska. Po prvi puta učestvovali su takmičari sa svih 5 kontinenata, pa je tako po prvi put simbol olimpijskih 5 krugova bio potvrđen u punoj mjeri. Na Igrama u Stockholmu su pobjednicima dodjeljivane medalje od čistog zlata po posljednji put; nakon ovih Igara uobičajeno je da je zlatna medalja od pozlaćenog srebra.

Organizator je odabrao ne uvrstiti u program umjetničko klizanje kao jedini predloženi zimski sport, jer su željeli promovirati Nordijske igre. Također, na želju organizatora nisu dozvoljena ni natjecanja u boksu, koji je ocijenjen kao pregrub i nasilan sport. Zabilježen je i tragičan slučaj: Portugalac Francisco Lazaro je kolabirao tokom utrke i ubrzo preminuo, što je bio prvi takav slučaj u historiji Igara.
desno|mini|Glavna kapija Olimpijskog stadiona u Stockholmu, koji je izgrađen za Olimpijske igre 1912. godine

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.olympic.org/en/content/All-Olympic-results-since-1896/?AthleteName=&Games=1333742&Country=&Sport=&TargetResults=true&resultsPageIPP=30
* https://www.coubertin.org/wp-content/uploads/2018/04/000-Final_Coubertin_Life-Vision-Influences-and-Achievements-of-the-Founder-of-the-Modern-Olympic-Games.pdf
* https://isoh.org/wp-content/uploads/2021/07/JOH-2.21_OK_comp_screen.pdf

Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Švedskoj
Kategorija:1912. u Švedskoj
Kategorija:Ljetne olimpijske igre 1912.
Kategorija:1912. u sportu
Olimpijske igre 1956.

**Olimpijske igre 1956**, službeno poznate pod nazivom **XVI olimpijske igre**, olimpijske su igre održane u australijskom gradu Melbourneu. 
Odluka da se Olimpijske igre 1956. godine održe u Melbourneu donešena je godine 1949. Tada je Melbourne pobijedio u konkurenciji s Buenos Airesom, Ciudad de México i šest američkih gradova.

S obzirom na to da su se igre održavale u južnoj hemisferi, njihovo održavanje je moralo biti pomaknuto za kraj godine, kada je Melbourneu toplije vrijeme. Zbog australskih propisa o karanteni konja, konjički događaji su morali biti održani u Stockholmu.

Olimpijada 1956. bila je zasjenjena s dvije teške svjetske krize koje su izbile prije njenog održavanja. Sueska kriza i anglo-francuska invazija Egipta je bila povod Egiptu, Libanonu i Iraku da bojkotiraju igre.

Drugi, mnogo značajniji događaj bila je antikomunistička pobuna u Mađarskoj i sovjetska vojna intervencija. Smatrajući Sovjete agresorom, Španija, Holandija i Švicarska su bojkotovale igre u znak protesta.

## Medalje 
## Također pogledajte 
*Dako Radošević

## Reference 
Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Australiji
Kategorija:1956. u Australiji
*
Kategorija:Sport u Melbourneu
Kategorija:1956. u sportu
Olimpijske igre 1972.

**XX Olimpijske igre** održane su 1972. u Münchenu, u Njemačkoj. MOK je odabrao München za domaćina u konkurenciji ostalih gradova kandidata među kojima su bili Detroit, Madrid i Montréal. Bile su to druge igre u historiji održane u Njemačkoj, nakon Igara u Berlinu 1936. godine. U želji da se Njemačka svijetu predstavi kao demokratska, moderna država, puna optimizma, domaćin je za slogan Igara odabrao službeni moto "The Happy Games" (na engleskom jeziku "sretne igre"), za logo su odabrali simbolizirano plavo sunce, a po prvi puta su Igre dobile i službenu maskotu, psića nazvanog "Waldi".

mini|Piktogrami natpisa Otla Aichera dizajnirani za Olimpijske igre u Minhenu
desno|mini|Povorka sportista na Olimpijskom stadionu - Ljetne olimpijske igre 1972, Minhen, Njemačka
Događaj je zasjenjen masakrom u Minhenu u drugoj sedmici, u kojem su palestinski pripadnici Crnog septembra ubili jedanaest izraelskih sportista i trenera i zapadnonjemačkog policajca u Olimpijskom selu. Motivacija za napad bio je tekući palestinsko-izraelski sukob.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Njemačkoj
Kategorija:1972. u Zapadnoj Njemačkoj
Kategorija:1972. u sportu
Kategorija:Sport u Münchenu
Kategorija:Ljetne olimpijske igre 1972.
Olimpijske igre 1976.

**XXI Olimpijske igre** su održane 1976. godine u Montréalu, u Kanadi. MOK se odlučio za Montréal među konkurentima Moskvom i Los Angelesom.

Domaćin je imao težak zadatak. Igre su morale sigurnosno biti na najvišem nivou, da bi se spriječili teroristički napadi kakvi su se dogodili četiri godine ranije na Igrama u Münchenu. Osim toga, velika većina afričkih zemalja je bojkotirala Igre, zbog toga što je MOK dozvolio nastup na Igrama predstavnicima Novog Zelanda, koji su tokom te godine održavali sportske susrete sa rasističkom Južnoafričkom Republikom. Bio je to početak politike masovnih bojkota Igara, koji su se nastavili i na Igrama u Moskvi 1980, kao i na Igrama u Los Angelesu 1984.

Montreal je zbog Igara zapao i u finansijske probleme, jer je skupi i ambiciozno zamišljeni sportski park kasnio u izradi te višestruko premašio planirane troškove. Zbog toga je sljedećih godina naglo pao interes gradova da se kandidiraju za domaćina OI, jer je vladalo mišljenje da se radi o skupom i neisplativom projektu, osuđenom na neuspjeh. Los Angeles je, međutim, osam godina kasnije pokazao da se u sprezi velikih sponzora i korištenjem postojećih sportskih objekata Igre mogu i profitabilno organizirati.

## Reference 
Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Kanadi
Kategorija:1976. u Kanadi
Kategorija:1976. u sportu
Kategorija:Sport u Montrealu
Kategorija:Ljetne olimpijske igre 1976.
Olimpijske igre 1980.

mini|250px|Bojkot OI 1976, 1980. i 1984.
**XXII Olimpijske igre** održane su 1980. u Moskvi (SSSR). Dio takmičenja također se odvijao i u Lenjingradu, Kijevu, Minsku i Tallinnu. Simbol olimpijade bio je olimpijski medvjedić Miša.

## Bojkot 
Budući da se 1980. između država koje su činile Varšavski pakt i NATO vodio Hladni rat, učešće na moskovskoj olimpijadi otkazale su Sjedinjene Američke Države i još neke zemlje, ukupno njih 64. Neposredan povod otkaza bio je rat u Afganistanu. Sovjetsko rukovodstvo odgovorilo je istom mjerom, i odbilo učešće na XXIII Olimpijskim igrama u Los Angelesu četiri godine kasnije. Tu su odluku slijedile i mnoge zemlje članice Varšavskog pakta, odnosno bliske SSSR-u.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Sovjetskom Savezu
Kategorija:1980. u Sovjetskom Savezu
Kategorija:1980. u sportu
Kategorija:Sport u Moskvi
Kategorija:Ljetne olimpijske igre 1980.
Olimpijske igre 1928.

**IX Olimpijske igre** su održane u Amsterdamu, Holandija. Taj grad se kandidirao i za organizatora Igara 1920. u Antwerpenu i 1924. u Parizu, ali je tu čast dobio tek u trećem pokušaju.

Ovo su bile prve Igre na kojima je upaljen Olimpijski plamen tokom trajanja Igara, iako je štafetno prenošenje baklje uvedeno kasnije, na Igrama u Berlinu 1936. Osim olimpijskog plamena, po prvi put je defile sportista izveden na način, da su prvi izašli sportisti Grčke, zatim sportisti ostalih zemalja po abecednom redu imena država, te kao zadnji predstavnici zemlje domaćina, Holandije. Ovakav je raspored sportista u defileu ostao uobičajen do današnjih dana.

Na ovim su Igrama uvedene i dicipline za žene u atletici i gimnastici. Nakon utrke na 800 metara za žene, u kojoj je nekoliko takmičarki utrku završilo potpuno isrcpljeno, procijenjeno je da žene jednostavno nisu dovoljno snažne da izdrže napore dugih atletskih utrka. Stoga su sve do 60-tih godina 20. vijeka u programu takmičenja kod žena bile samo trkačke discipline do maksimalno 200 metara.
mini|Kotao olimpijskog plamena ispred Olimpijskog stadiona u Amsterdamu.
[mini|[Princ Henri, vojvoda od Meklenburg-Šverina|Princ Hendrik gleda nogometnu utakmicu Holandija–Urugvaj (0–2)]]
mini|Olimpijski stadion 1928

## Reference 
Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Nizozemskoj
Kategorija:1928. u Nizozemskoj
*
Kategorija:1928. u sportu
Olimpijske igre 1968.

**XIX Olimpijske igre** su održane 1968. godine u Mexico City-u u državi Meksiko. MOK se odlučio za taj grad kao domaćina Igara u konkurenciji gradova kandidata među kojima su bili: Detroit, Buenos Aires i Lyon. Neposredno prije Igara izbili su u Mexico City-u studentski nemiri, u kojima su nezadovoljni meksički studenti pokušali iskoristiti Igre da bi skrenuli pažnju na svoje probleme. Nemiri su krvavo ugušeni, po nekim izvorima sa par stotina mrtvih studenata nakon sukoba s vojnom policijom. Stoga su Igre započele u vrlo mučnoj atmosferi, iako su se meksičke vlasti trudile incident zataškati pred očima međunarodne javnosti.

Na otvaranju Igara je po prvi puta čast paljenja Olimpijskog plamena bila dodijeljena jednoj ženi, a bila je to meksička atletičarka Norma Enriqueta Basilio de Sotelo.

## Reference 
Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Meksiku
Kategorija:1968. u Meksiku
*
Kategorija:1968. u sportu
Sapporo

**Sapporo** je peti po veličini grad u Japanu i glavni grad prefekture Hokkaido.

U njemu su 1972 održane 11. zimske olimpijske igre. To su bile prve zimske olimpijske igre održane u Aziji. Sapporo je i domaćin popularnog godišnjeg festivala snijega, koji se održava svakog februara, te koji je poznat po takmičenju u izradi ledenih skulptura.

Unutar Japana Sapporo je poznat kao mjesto gdje se proizvodi popularno Sapporo pivo, kao i Sapporo ramen s okusom misoa. Zabavna oblast Susukino među najvećim je i najpoznatijim u Japanu.

## Univerzitet 
* **Hokkaido University **, 北海道大学
* **Hokkaido University of Education **, 北海道教育大学
* **Sapporo City University**, 札幌市立大学
* **Sapporo Medical University**, 札幌医科大学
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica
* 

Kategorija:Gradovi u Japanu
Kategorija:Sapporo
Olimpijske igre 2012.

mini|lijevo|Olimpijski stadion, snimak iz juna 2011.
**Ljetne olimpijske igre 2012.** (zvanično **Igre XXX olimpijade**  i poznate i kao **London 2012.**) bile su međunarodna multi-sportska manifestacija koja se održala od 27.&nbsp;jula do 12 augusta 2012. u Londonu, Engleska, Ujedinjeno Kraljevstvo. Prvi događaj, grupna faza u ženskom nogometu, počeo je 25&nbsp;jula na stadionu Millennium u Cardiffu, Wales, nakon čega je uslijedila ceremonija otvaranja 27.&nbsp;jula. Na Olimpijskim igrama 2012. učestvovalo je 10.518 sportista iz 206 nacionalnih olimpijskih komiteta (NOK).
[mini| [Olimpijski park kraljice Elizabete]]
[mini| [Stadion London|Olimpijski stadion u Londonu]]
[desno|mini| [Olimpijsko koplje|Olympic Javelin brzi servis vozio se između St Pancrasa i Ebbsfleeta, preko Stratforda.]]
[mini| Sat za odbrojavanje na [Trafalgarski trg|Trafalgar Squareu]]
mini|246x246piksel| Prednja strana Srebrne medalje koju su osvojile SAD.
mini|Vatromet na svečanom otvaranju

London je tako postao prvi grad u kojem su se moderne olimpijske igre održale tri puta.

London je za grad domaćina XXX. ljetnih olimpijskih igara izabran 6. jula 2005. za vrijeme 117. sjednice Međunarodnog olimpijskog odbora u Singapuru, pobjedivši Moskvu, New York City, Madrid i Pariz nakon četiri kruga glasanja.
## Bilješke 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni veb-sajt 

Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Engleskoj
Kategorija:2012. u Engleskoj
*
Kategorija:2012. u sportu
Kategorija:Sport u Londonu
Kategorija:Sportska takmičenja u Ujedinjenom Kraljevstvu
Olimpijske igre 1992.

**Ljetne olimpijske igre 1992.** (, ), zvanično poznate kao **Igre XXV Olimpijade** (, ) i poznatije kao '''Barcelona '92''', bile su međunarodni multi-sportski događaj održan od 25. jula do 9. augusta 1992. u Barceloni, Katalonija, Španija. Počevši od 1994. godine, Međunarodni olimpijski komitet odlučio je da se Ljetne i Zimske olimpijske igre održe u parnim godinama. Ljetne i Zimske olimpijske igre 1992. bile su posljednje igre koje su održane u istoj godini. Ove igre su bile druge i posljednje dvije uzastopne olimpijske igre koje su održane u zapadnoj Evropi nakon Zimskih olimpijskih igara 1992. u Albertvilu u Francuskoj održanih pet mjeseci ranije.

## Medalje 
## Također pogledati 
* Bosna i Hercegovina na Olimpijskim igrama 1992.

## Reference 
Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Španiji
Kategorija:1992. u Španiji
Kategorija:1992. u sportu
Kategorija:Sport u Barceloni
Kategorija:Ljetne olimpijske igre 1992.
Olimpijske igre 1996.

**XXVI Olimpijske igre** su održane 1996. godine u Atlanti, u SAD-u. Ostali gradovi kandidati su bili Atina, Beograd, Manchester, Melbourne i Toronto. Uprkos očekivanju da će Igre 1996. godine, na sto godina modernog olimpizma, biti dodijeljene Grčkoj odnosno Atini, to se nije dogodilo. MOK je u pojašenjenju objavio da su nažalost stanje i broj sportskih borilišta u Atini (te 1990. godine kada se donosila odluka) bili nedovoljni da bi se uspješno organizirale Igre za 1996. godinu. Atina je kasnije dobila organizaciju Olimpijskih igara 2004. godine.

## Spisak sportova 
(Plivanje, sinhronizirano plivanje, vaterpolo i skokovi u vodu se smatraju različitim disciplinama istog sporta)

## Medalje 
## Reference 
## Reference 
Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:1996. u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:1996. u sportu
Kategorija:Ljetne olimpijske igre 1996.
Kategorija:Sport u Atlanti
Zimske olimpijske igre 1988.

**XV Zimske olimpijske igre** održane su 1988. u Calgaryju, u kanadskoj provinciji Alberta. Taj je grad već ranije bio kandidat, i to za ZOI 1964. i ZOI 1968. ali je ulogu organizatora dobio tek iz trećeg pokušaja, u konkurenciji švedskog Faluna i italijanskog Cortine d'Ampezzo.

Nakon finansijskog kraha Olimpijskih igara u Montréalu 1976. Kanađani su morali dobro osmisliti načine finansiranja Igara, da se ne bi ponovio neuspjeh. Calgaryju je to vrlo dobro uspjelo, jer ne samo da su igre završile sa znatnim profitom već su i taj mali grad uveliko modernizirale i ubrzale privredni razvoj.

U takmičarskom programu istaknuli su se sljedeći pojedinci i događaji:

* Italijanski skijaš Alberto Tomba osvojio je zlata u slalomu i veleslalomu na svom prvom nastupu na ZOI.
* Matti Nykänen osvojio je tri zlatne medalje.
* U brzom klizanju istaknula se Yvonne van Gennip iz Holandije s osvojena tri zlata.
* Christa Rothenburger iz Istočne Njemačke postala je prvi (ali i zadnji) sportista uopće da osvoji medalje i na zimskim i na ljetnim Olimpijskim igrama iste godine. Ona je na ovim Igrama osvojila zlato na 1000 m u brzom klizanju, da bi kasnije te godine osvojila srebro u biciklizmu na Igrama u Seoulu. Budući da se ljetne i zimske Olimpijske igre više ne održavaju u istoj godini, ovakav poduhvat više nije moguće ponoviti.
* U umjetničkom klizanju pobijedila je Katarina Witt, odbranivši tako naslov osvojen četiri godine ranije na Igrama u Sarajevu.

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Zimske olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Kanadi
Kategorija:1988. u Kanadi
*
Kategorija:1988. u sportu
Sanin Karić

**Sanjin Karić** je bosanskohercegovački muzičar. Rođen u Sarajevu 11. jula 1958, gdje se muzikom počinje ozbiljno baviti još u osnovnoj školi. Tu je bio glavni za ksilofon, melodiku i vibrafon u orkestru "Slobodna djeca" tadašnje Osnovne škole "Vuk Karadžić". S njima je išao na turneju po zapadnoj Evropi, a dvije godine kasnije u istom orkestru počeo je svirati bas-gitaru. Istovremeno svirao je u grupi Drugovi, a prelaskom u gimnaziju grupa je promijenila ime u Hej. Obrađivali su pjesme sarajevske rock grupe Jutro svirajući ih na plesovima u školi koju je Sanjin pohađao.  Godine 1974. postaje član hard rock grupe Formule 4 predvođene gitaristom Ljubišom Racićem. Naredne godine prelazi u rock grupu "Teška industrija", gdje učestvuje u snimanju njihovog albuma Ho-ruk svirajući bas-gitaru. Dana 19. decembra 1976. prelazi u Bijelo dugme kao zamjena Zoranu Redžiću, koji je otišao na odsluženje vojnog roka u JNA. Tu je ostao kratko, a 1977. postaje aktivan kao studijski muzičar. Od 1980. do 1982. svira u sarajevskoj rok grupi Vatreni poljubac, najprije kao zamjena Ševćetu Hodži, a zatim kao stalni član. U Vatreni poljubac vraća se 1986. na snimanje albuma "100% Rock and Roll". Od 1995. do 1998, a zatim 2005. svira bas-gitaru u hard rok grupi Divlje jagode.

## Diskografija 
* 1976 - "Ho-ruk" (sa grupom Teška industrija)
* 1980 - "Bez dlake na jeziku" (sa grupom Vatreni poljubac) 
* 1982 - "Živio rock 'n' roll" (sa grupom Vatreni poljubac)
* 1997 - "Sto vjekova"

## Literatura 
* Petar Janjatović EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1958.
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Basisti
Kategorija:Živi ljudi
Zimske olimpijske igre 1956.

U junu 1939. godine je Međunarodni olimpijski komitet odlučio da Cortina d'Ampezzo postane domaćin zimske olimpijade 1944. godine, ali ta olimpijada nije održana jer je izbio drugi svjetski rat.

Nakon završetka rata zimske olimpijade su održane u St. Moritzu i Oslu, da bi Cortina d'Ampezzo došla na red tek 1956. godine.

Ova zimska olimpijada je bila prva na kojoj su sudjelovali sportisti iz Sovjetskog saveza. Oni su svoj debi okrunili sa najvećim brojem medalja, od svih drugih država-sudionica.

Zimske olimpijske igre 1956. godine bile su prve na kojima su nakon drugog svjetskog rata nastupili sportisti iz oba dijela podijeljene Njemačke. Oni su nastupali zajedno, kao "Udruženi njemački tim".

## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Zimske olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Italiji
Kategorija:1956. u Italiji
*
Kategorija:1956. u sportu
Vlado Pravdić

**Vlado Pravdić** (6. decembra 1949. - 4. decembra 2023.) bio je bosanskohercegovački muzičar, najpoznatiji kao bivši klavijaturista sarajevske rok grupe Bijelo dugme.

## Biografija i muzička karijera 
Rođen je 6. decembra 1949. u Sarajevu. U svom rodnom gradu je sa sedam godina upisao je nižu muzičku školu, gdje je naučio da svira klavir. Potom je završio i srednju muzičku školu. Nakon završene srednje škole studirao je fiziku na Prirodno-matematičkom fakultetu u Sarajevu. Njegova muziča karijera počinje 1965. u grupi "Vokinsi" s kojima je bio do 1968. godine. Nakon toga je od 1968. do 1970. svirao s grupom "Kost", od 1970. do 1971. u "Ambasadorima" i "Indexima" od 1971. do 1973. Tokom ljeta 1973. nakon koncertnog nastupa sa Indexima, sklopio je prijateljstvo sa Goranom Bregovićem, koji je u to vrijeme svirao sa rock grupom *Jutro*. Njih dvojica su se odmah muzički uklopili, a Pravdić je odlučio da se pridruži grupi Jutro. Nakon razlaza ove grupe većina njenih članova se 1. januara 1974. udružuje i osniva kasnije veoma utjecajno Bijelo dugme. Pravdić je svirao na prva dva albuma Bijelog dugmeta "Kad bi' bio bijelo dugme" i "Šta bi dao da si na mom mjestu" prije nego što je u jesen 1976. otišao na obavezno odsluženje vojnog roka u JNA. Na njegovom mjestu tada ga je zamijenio Laza Ristovski. Vratio se u Bijelo dugme 1978, čiji član je bio sve do 1987. godine, kada se povlači iz muzike. Vlado Pravdić se pridružio ostatku Bijelog dugmeta na njihovoj oproštajnoj turneji 2005. Živio je i radio u Sjedinjenim Američkim Državama, gdje se bavio biznisom nevezanim za muziku, nakon čega se preselio u Split.

Preminuo je 4. decembra 2023. u Splitu.

## Diskografija 
*1974 "Kad bi' bio bijelo dugme"
*1975 "Šta bi dao da si na mom mjestu"
*1979 "Bitanga i princeza"
*1980 "Doživjeti stotu"
*1983 "Uspavanka za Radmilu M."
*1984 "Kosovka djevojka"
*1986 "Pljuni i zapjevaj, moja Jugoslavijo"

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Klavijaturisti
Kategorija:Rođeni 1949.
Kategorija:Umrli 2023.
Kategorija:Bijelo dugme
Zoran Redžić

**Zoran Redžić** (29. januar 1948) bosanskohercegovački je rok-muzičar i gitarist Bijelog dugmeta.

## Biografija 
Rođen 29. januara 1948. u Sarajevu. Kao gimnazijalac, zajedno sa bratom Fadilom Redžićem, koji je u to vrijeme svirao u grupi Indexi, počinje svirati u "Aktivu saveza omladine općine Centar". Godine 1965. na sarajevskoj muzičkoj sceni pojavljuje se grupa Čičci sa Zoranom kao bas-gitaristom. Redžić kasnije prihvaća ponudu i pridružuje se Kodeksima tokom njihovih koncertnih nastupa u Italiji, a po povratku u Sarajevo nastavlja s Bregovićem i Vukašinovićem u triju Mića, Goran i Zoran.

Od proljeća 1974, karijera Zorana Redžića nastavlja se u Bijelom dugmetu gdje zajedno sa Goranom Bregovićem najduže ostaje do njihovog razlaza. Osim što je vodio računa o svom udjelu u ukupnom zvuku grupe Redžić se brinuo o instrumentima i razglasu Bijelog dugmeta. Trenutno živi i radi u Sarajevu.

## Diskografija 
*1974 "Kad bi' bio bijelo dugme"
*1975 "Šta bi dao da si na mom mjestu"
*1979 "Bitanga i princeza"
*1980 "Doživjeti stotu"
*1983 "Uspavanka za Radmilu M."
*1984 "Kosovka djevojka"
*1986 "Pljuni i zapjevaj, moja Jugoslavijo"
*1988 "Ćiribiribela"

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1948.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovački rok-muzičari
Kategorija:Jugoslavenski rok-muzičari
Kategorija:Basisti
Kategorija:Bijelo dugme
Olimpijske igre 1908.

**IV Olimpijske igre** su održane u Londonu u Velikoj Britaniji, iako je MOO prvobitno za domaćina igara odabrao Rim u Italiji. Međutim, zbog erupcije vulkana Vezuva 1906. godine prilikom koje je gotovo uništen grad Napulj, italijanska vlada odlučila je prenamijeniti sredstva namijenjena organizaciji Igara u obnovu i pomoć tom gradu. Stoga su Igre premještene u London.

Iako su u to doba ove Igre smatrane petim po redu, naknadno je odlučeno da se Olimpijske međuigre održane dvije godine ranije u Atini brišu iz službenog popisa Olimpijskih igara, te su od tada Igre redovno održavane isključivo s razmakom od 4 godine. Danas se Igre u Londonu nazivaju IV. Olimpijskim igrama.

Na ovim Igrama je nastavljena tradicija ceremonijala otvaranja Igara uz defile takmičara, koji je prvi put održan dvije godine ranije u Atini. Ta tradicija zadržala se do danas, iako je na Igrama u Londonu bilo dosta kontroverzi oko te ceremonije. Naime, nekoliko reprezentacija odbilo je proći u defileu, iz različitih razloga: Finci su trebali defilirati pod Ruskom zastavom i to su odbili, slično kao i Irci koji su odbili stupati pod zastavom Velike Britanije. Šveđanima nije bila izvješena njihova zastava pa su i oni odbili defile, slično kao i takmičari iz SAD, kojim je smetala činjenica da se njihova zastava (kao i sve druge) mora podići u čast kralja druge države.

Ove Igre su pokazale važnost uspostave zajedničkih sudačkih pravila i sudačke službe sastavljene od sudaca iz različitih zemalja, a ne samo iz zemlje domaćina kako je to do tada bio slučaj.

Najpoznatiji trenutak Igara bila je maratonska utrka, u kojoj je do samog cilja vodio Dorando Pietri, ali je potpuno iscrpljen u samom stadionu više puta pogrešno skrenuo. Na kraju su ga preko ciljne linije doslovno prenijela dva gledaoca, te je nesretnom Pietriju zbog te pomoći zlatna medalja oduzeta i dodjeljena drugoplasiranom Johny Hayesu. Pietri je kasnije ipak za svoj hrabri nastup nagrađen zlatnim pokalom od strane kraljevske porodice. Druga zanimljivost vezana uz maratonsku utrku bila je ta da bi se kraljevskoj porodici omogućio bolji pogled na tok utrke, staza je produžena na 42 km i 195 metara umjesto do tada uobičajenih 40 km. Iako su kasnije još neki maratoni održavani na različitim dionicama, IAAF je 1921. godine donio odluku da se upravo ta udaljenost proglasi službenom maratonskom dionicom.

Na ovim igrama po prvi put je uključen i jedan tradicionalno zimski sport, umjetničko klizanje.

## Spisak sportova 
## Zemlje učesnice 
## Spisak osvojenih medalja 
(*Medalje domaćina posebno istaknute*)

## Vanjski linkovi 
* http://www.olympic.org/en/content/Olympic-Games/All-Past-Olympic-Games/Summer/London-1908

Kategorija:Ljetne olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Engleskoj
Kategorija:1908. u Engleskoj
*
Kategorija:Sport u Londonu
Kategorija:1908. u sportu
Zimske olimpijske igre 2010.

**XXI Zimske olimpijske igre** su se održale između 12. i 28. februara 2010. godine u Vancouveru, Kanada.
Druge uzastopne Zimske olimpijske igre u Severnoj Americi poslije igara u Solt Lejk Sitiju 2002. godine, otvorio je generalni guverner Kanade kao predstavnik kraljice Elizabete. Igre su počele 12. februara i trajale do 28. februara.

Zimske olimpijske igre 2010. su treće Olimpijske igre, održane u Kanadi. 1976. godine su održane Olimpijske igre u Montrealu, a 1998. su održane Zimske olimpijske igre u Kalgariju. U izboru za Zimske olimpijske igre 1976, Visler i Garibaldi su bili gradovi kandidati.

## Reference 
## Također pogledajte 
* Nodar Kumaritashvili

Kategorija:Zimske olimpijske igre
Kategorija:Sportska takmičenja u Kanadi
Kategorija:2010. u Kanadi
*
Kategorija:2010. u sportu
Kategorija:Sport u Vancouveru
2010-e

[mini|desno|300px|Prvi sudari u CERN-ovom [LHC Large Hadron Collider-u, su se desili 31. marta 2010.]]
Decenija 2010-ih počela je 1. januara 2010, a završila se 31. decembra 2019. To je druga decenija 21. stoljeća i trećeg milenija.

Decenija je počela usred planetarne finansijske krize, koja je počela kasnih 2000-ih, nakon otprilike tri decenije prosperiteta, ekonomskog rasta, kao i nejednakosti u prihodima i povećane globalizacije. Druga ekonomska pitanja, kao što su inflacija i povećanje cijena osnovnih proizvoda, izazvala su ogromno nezadovoljstvo u mnogim zemljama sa niskim prihodima stanovništva. U nekim zemljama ovo nezadovoljstvo je preraslo u socio-ekonomsku krizu, koja je pokrenula brojne revolucije, kao što su one u: Kirgistanu 2010, Tunisu, Egiptu, i Libiji 2011. Ovaj trend se nastavlja i danas, i poznat je kao Arapsko proljeće.

## Važniji događaji 
* 2012 – Olimpijske igre u Londonu
* 20. decembar 2012 – Kraj svijeta (prema majanskim vjerovanjima)
* 2014 – Zimske olimpijske igre u Sočiju
* 2014 – Svjetsko prvenstvo u nogometu u Brazilu
* 2016 – Olimpijske igre u Rio de Janeiru
* 2018 – Svjetsko prvenstvo u nogometu u Rusiji

## Ličnosti 
### Rođeni 
### Umrli 
## Reference 
## Vanjski linkovi
Milić Vukašinović

**Milić Vukašinović "Mića"** (Beograd, 9. mart 1950. godine) jeste bosanskohercegovački i jugoslavenski rok gitarist, bubnjar, pjevač i kompozitor. Tokom svoje uspješne muzičke karijere svirao je sa najznačajnijim muzičkim sastavima sarajevske pop rok scene Indexi, Bijelo dugme, kao i vlastitim hard rok sastavom Vatreni poljubac. Istovremeno, komponirao je neke od značajnih pjesama jugoslavenskih narodnih estradnih zvijezda poput Hanke Paldum i Tome Zdravkovića.

## Biografija 
Rođen je u Beogradu od oca porijeklom iz Andrijevice, koji je imao čin majora UDBE. Iz Beograda njegov otac bio je prekomandovan u Peć 1953. godine. Milić Vukašinović je nakon pet godina provedenih u tom gradu, zajedno sa roditeljima preselio u Sarajevo. 
Prelaskom u Sarajevo, sa 13 godina pridružuje se prvom muzičkom sastavu pod nazivom "Plavi dijamanti", koju je osnovao gitarist Edo Bogeljić. "Plavi dijamanti" bili su instrumentalna grupa — što je u to vrijeme bio pomalo zastarjeli trend, budući da su u Sarajevu kao i u ostatku Jugoslavije pjevački muzički sastavi već doživljavali rastuću popularnost. Uglavnom su svirali na lokalnim srednjoškolskim plesnim zabavama. Njihov najznačajniji trenutak u karijeri došao je 1964. godine na prvoj gradskoj gitarijadi (poznatoj u Sarajevu kao "bitka bendova") održanoj u Drugoj sarajevskoj gimnaziji, kada su na takmičenju pobijedili uglavnom zahvaljujući Vukašinovićevoj bubnjarskoj solo obradi pjesme "See You in My Drums" britanske rokenrol grupe The Shadows. Nakon završenog školovanja, 1965. godine, postaje profesionalni bubnjar i prelazi da svira u sastavu "Čičci" zajedno sa Zoranom Redžićem (bas-gitara), Mahmutom "Pašom" Ferovićem (ritam gitara) i Draganom Danilovićem (solo gitara). U ovoj grupi svirao je sve do prestanka njihovog muzičkog djelovanja 1969. godine. Tokom rata u Bosni i Hercegovini ostao je u Sarajevu, gdje je objavio svoju pjesmu pod nazivom *"To je moj grad"*. Nakon 1995. godine objavio je dva solistička albuma i nastavio saradnju s mnogim srbijanskim i bosanskohercegovačkim pjevačima. Od 1997. godine Milić Vukašinović živi i radi u Beogradu.
Njegova pjesma pod nazivom "Goodby" koju je izvela Alma Čardžić predstavljala je Bosnu i Hercegovinu na Eurosongu održanom 1997. godine u Dublinu, Irska. Za međunarodno tržište koristi svoj alter ego - Mitch Valiant.  Učestvovao je 2008. godine u serijalu Big Brother-VIP.

## Izvori 
Kategorija:Bijelo dugme
Kategorija:Srbijanski muzičari
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Srbijanski pjevači
Kategorija:Gitaristi
Kategorija:Bubnjari
Kategorija:Biografije, Beograd
Kategorija:Rođeni 1950.
Kategorija:Bosanskohercegovački pjevači
Kategorija:Živi ljudi
Johann Christoph Adelung

**Johann Christoph Adelung** (8. august 1732. - 10. septembar 1806.), njemački gramatičar i filolog.

Rođen je u gradu Spantekow, u Pomeraniji, a obrazovao se u javnim školama u Anklamu i Klosterbergenu i na na univerzitetu u Halleu. 1759. je postao profesor u gimnaziji u Erfurtu, pozicija koju je napustio nakon dvije godine, odselio u Leipzig i posvetio se filološkom izučavanju. 
1787. je postao bibliotekar saksonskog vladara u Dresdenu, mjestu na kojem je ostao sve do svoje smrti 1806.

Spisateljski rad Adelunga je poprilično obiman. Pored izvrsnih knjiga o gramatici, rječnicima i drugim knjigama o njemačkom jeziku, doprinio je značajno na polju ortografije, rafiniranju idioma i poboljšavanju standarda njegovog maternjeg jezika. Njegov njemački rječnik *Grammatisch-kritisches Wörterbuch der hochdeutschen Mundart* (1774-1786) nosi svjedočanstvo o duhu strpljivog istraživanja kojeg je Adelung posjedovao i o njegovom znanju historije raznih dijalekata od kojih je današnji njemački jezik nastao.

Niko prije Jakob Grimma nije učinio tako puno za jezik Njemačke. Pred smrt je izdao *Mithridates, oder allgemeine Sprachenkunde* (1806).
Na žalost, umro je prije nego je završio svoje projekte. Prvi tom, koji sadrži azijske jezike, je objavljen odmah nakon njegove smrti, a druga dva pod nadzorom Johann Severin Vatera (1771-1826).

Od mnogih Adelungovih radova treba spomenuti: *Directorium diplomaticum* (Meissen, 1802); *Deutsche Sprachlehre fur Schulen* (Berlin, 1781), i periodični *Magazin für die deutsche Sprache* (Leipzig, 1782-1784).

## Citati 
Gore navedeni citat se, u našim krajevima, obično pripisuje Vuku S. Karadžiću, međutim citat je zapravo ortografski princip kojeg je izmislio upravo Johann Christoph Adelung. 
Karadžić je samo koristio taj princip kako bi sproveo reformu svog jezika. 
(*iz knjige "Gramatika srpskog jezika" profesora Ljubomira Popovića*)

## Reference 
Rođeni 1732.
Kategorija:Umrli 1806.
Kategorija:Njemački pisci
Kategorija:Njemački filolozi
Kategorija:Njemački lingvisti
Kategorija:Biografije, Spantekow
Melbourne

mini|desno|Panorama grada
mini|Melbourne
**Melbourne** je glavni grad australijske savezne države Victorije i drugi najveći grad u državi. Godine 2007. imao je 3,8 miliona stanovnika). Bio je glavni grad Australije od 1901. do 1927. Nastao je 1835. zbog nedostatka prostora na Tasmaniji.

Melbourne je veliki industrijski i trgovački centar. Mnoge australijske i multinacionalne kompanije posluju tamo - trećina najvećih kompanije u Australiji smještena je u ovom gradu. Najveći aerodrom Australije nalazi se u Melbourneu. U gradu postoji sedam univerziteta. Veći dio automobilske industrije ima proizvodne pogone u Melbourneu, uključujući Holden, Ford i Toyotu.

Grad su 1834. osnovali John Batman i John Pascoe Faulkner. U toku zlatne groznice grad dobija veliki broj stanovnika. Bio je glavni grad cijele države u narednim godinama.

Godine 1956. u njemu su održane Olimpijske igre.

## Također pogledajte 
* Eltham North (Victoria)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* About Melbourne sa sajta Viktorijanske vlade
* About Melbourne sa lokacije lokalne samouprave grada
* Melbourne *Encyclopædia Britannica*
* 

* Zvanični sajt

Kategorija:Gradovi u Australiji
Kategorija:Melbourne
Pireneji

mini|desno|250px|Topografska karta Pireneja
**Pireneji** (, , okcitanski: *Pirenèus / Pirenèas*, , aragonski: *Perinés*, baskijski: *Pirinioak*) jesu planinski planinski lanac na jugozapadu Evrope koji čini prirodnu granicu između Francuske i Španije. Odvajaju Pirenejsko poluostrvo od Francuske, a protežu se približno 430&nbsp;km od Biskajskog zaliva (rt Higuer) u Atlantskom okeanu do rta Creusa u Sredozemnom moru.

Većim dijelom glavni greben čini francusko-špansku granicu, s kneževinom Andorom između njih. Najveći izuzetak od tog pravila jest Aranska dolina, koja pripada Španiji iako leži na sjevernoj strani grebena. Druga manja orografska odstupanja uključuju vodopad Serdan i špansku enklavu – grad Llíviju.

## Također pogledajte 
* Nacionalni park Pireneji

Kategorija:Pireneji
Pireneji
Kategorija:Planinski lanci u Evropi
Pireneji
Pireneji
Point-to-Point Protocol

**Point-to-Point Protocol** (PPP) služi za ostvarivanje direktne veze između dva čvora. Najčešči slučaj je priključivanje računara pomoću serijskog kabla, telefonske linije, optičkih vlakana ili UTP mrežnih kablova. Većina Internet kompanija koriste PPP za dial-up pristup internetu. Također je moguć PPP preko Etherneta (PPPoE), povezujući neki DSL modem sa računarom preko mrežne kartice što je mnogo brže nego povezivanje sa USB ili nekom drugom sabirnicom. PPP je dizajniran da radi sa protokolima drugog sloja OSI referentnog modela.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Mrežni protokoli
Frame relay

mini|Osnovna Frame Relay mreža

**Frame relay** je sinhronizovana mreža temeljena na HDLC protokolu. Podaci se šalju u HDLC paketima. Frame relay se obično koristi za prenos podataka između lokalnih (LAN) i širokopojasnih (WAN) mreža. Svaki korisnik dobija iznajmljenu liniju. Osnovna svrha ove mreže je jeftino povezivanje LAN mreža sa glavnim čvorištima WAN mreža. U ovakvim mrežama podaci ne podliježu provjeravanju grešaka, već to rade čvorovi WAN mreže što dodatno ubrzava prijenos podataka.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  – Višeprotokolno međusobno povezivanje preko Frame Relay-a
*  – PPP u Frame Relay-u
*  – Višeprotokolno međusobno povezivanje preko Frame Relay-a
* [Tehnička biblioteka | Broadband Forum - uključuje dokumente Frame Relay Foruma
* Cisco Frame Relay Tutorial 
* 
* CCITT I.233 ISDN Frame Mode Bearer Services

Kategorija:Računarske mreže
Wide Area Network

**Wide Area Network** (WAN) pokriva relativno veliku geografsku površinu, najpoznatija WAN mreža je upravo Internet. Razmjenjivanje podataka u ovim mrežama se najčešće vrši preko telefonskih parica. WAN mreža radi na tri najniža OSI sloja. Najpoznatiji protokol je TCP/IP, odnosno Internet protokol koji je najviše zastupljen danas, dok je sigurno najpoznatiji uređaj modem koji pretvara analogne signale u digitalne i obratno, te time omogućuje prijenos podataka preko telefonskih instalacija širom svijeta. Osim modema imamo i WAN switcheve, pristupne servere i ISDN terminale.

Pristup na WAN mrežu se u najvećoj mjeri omogućava kroz dial-up način. Takav način ne osigurava stalnost veze, nego se priključivanje na mrežu vrši po potrebi odnosno kad to korisnik želi. Korisnik tako mora poslati upit svom operateru koji će to odobriti. Najočitiji je primjer terminalnih prozora kod Internet kompanija gdje se unose korisnička imena i šifre za ista.

## Također pogledajte 
* Personal Area Network (PAN) - lične mreže
* Local Area Network (LAN) - lokalne mreže
* Metropolitan Area Network (MAN) - gradske mreže
* Internet protokol
* Modem
* Internet

Kategorija:Računarske mreže
Kategorija:Telekomunikacije
Zaštitni zid

mini|desno|450p|Pojednostavljen prikaz funkcije jednog hardverskog firewalla; Crvene nule i jedinice su štetni kod, dok su zelene nule i jedinice ono što korisnik stvarno hoće da vidi na računaru
**Zaštitni zid** ili **fajerval** (engl. *firewall*) je dio hardvera koji u sklopu računarske mreže ima mogućnost da spriječi nepropisni prijenos podataka preko mreže koji je zabranjen od strane siguronosne police. Firewall ima zadatak da kontroliše protok podataka između različitih zona u računarskoj mreži. Obično se Internet zona smatra nesigurnom, dok se lokalna mreža smatra relativno sigurnom. Najbitniji cilj je ostvarivanje normalnog odnosa između ove dvije zone tako da jedna ne naškodi drugoj. U najčešćem slučaju firewall se brine da na računar ne dospije štetni kod sa interneta.

## Također pogledajte 
* Lični firewall

## Reference 
Kategorija:Uređaji računarskih mreža
Kategorija:Sigurnost računara
Kategorija:Američki izumi
Pierre de Coubertin

**Pierre de Coubertin** (1. januar 1863 – 2. septembar 1937), rođen kao **Pierre de Frédy**, bio je francuski pedagog i historičar, u toj istoj historiji najbolje ostao upamćen kao sportski djelatnik – utemeljitelj modernih Olimpijskih igara.

## Biografija 
Rođen je u Parizu u plemićkoj porodici. De Coubertin je nakon posjete britanskih i američkih univerziteta, od kojih su neka njegovala uspomene na starovjekovne Olimpijske igre ostao trajno "inficiran" idejom Olimpizma. Tim više jer je kao pedagog shvaćao važnost sporta i fizičke kulture u razvoju mladog čovjeka.

De Coubertinovim željama za obnavljanjem starovjekih, antičkih Igara pogodovalo je i to što je rastao međunarodni interes za sve što je antičko i antikno, jer su nekako baš u to vrijeme arheolozi (pogotovo njemački) otkrivali, do tada skrivena, historijska mjesta (Mikena, Troja).

Da što više animira istomišljenike za svoj naum, on na pariskoj Sorbonni organizira, 16. juna - 23. juna 1894, međunarodni kongres. Tamo i službeno predlaže oživljavanje davno ugaslih (393. godine) helenskih Olimpijskih igara. Auditorij navodi na osnivanje službenog tijela koje će upravljati Igrama. Tako je, zadnjeg dana kongresa, ustanovljen Međunarodni olimpijski odbor (skraćeno MOO, engl. IOC, itd.), kojem prvi predsjednik postaje Grk Demetrios Vikelas, a de Coubertin postaje glavni tajnik. Odlučeno je također da se, skladno starogrčkom imenu, *Igre prve Olimpijade modernog doba* održe u njihovoj domovini Grčkoj, u Atini, te da se poput starovjekovnih Igara, održavaju svake 4 godine. Te (Olimpijske igre 1896.) bile su uspješne, te nakon njih Vikelas predaje predsjednikovanje de Coubertinu koji ostaje predsjednikom do 1925 godine. Prve i druge Igre njegovog mandata (Pariz, 1900. i St. Louis, 1904.) zadale su mu velike glavobolje jer su bile organizirane aljkavo i pobudile su, za razliku od onih u Atini 1896., slabo zanimanje. Zato Pierre de Coubertin, ponovo u "provjerenoj" Atini, 1906. godine organizira (na desetgodišnjicu onih prvih atenskih) jubilarne Igre (engl. *Intercalated Games*) koje su ponovo uspješne i stvari kreću nabolje. Povlači se 1925., nakon vrlo uspjelih Igara, održanih ponovo u njegovom Parizu, 1924. godine. Naslijedio ga je Belgijanac grof Henri de Baillet-Latour, a on ostaje počasnim predsjednikom sve do svoje smrti, 1937. godine.

Sahranjen je u Lausannei, u Švicarskoj, gdje je i sjedište MOO-a, dok je njegovo srce, prema njegovoj izričitoj želji, sahranjeno u ostacima starogrčke Olimpije.

Iako je, po prirodi stvari, zadužio svijet, i bio glavni inspirator te stao na čelo pokreta koji je obnovio Olimpijske igre, koje, u vrijeme svog održavanja svake 4 godine, na dvije sedmice ujedinjuju svijet bez obzira na naciju, vjeru, jezik ili boju kože; Pierre de Coubertin nije nikada dobio Nobelovu nagradu za mir. Vrlo paradoksalno u odnosu na plemeniti cilj koji je ostvario: bio je uvjereni rasista.

## Također pogledajte 
* Olimpijske igre
* Olimpijada

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Olimpijske igre
Kategorija:Sport u Francuskoj
Kategorija:Članovi MOK-a
Kategorija:Biografije, Pariz
Kategorija:Rođeni 1863.
Kategorija:Umrli 1937.
Infarkt (Atomsko sklonište)

**Infarkt** je drugi studijski album hard rock grupe Atomsko sklonište, a objavla ga je izdavačka kuća RTV Ljubljana 1978. godine. Ovaj album Atomskog Skloništa učinio ih je jednom od naznačajnijih hard rock grupa i koncertnom atrakcijom u bivšoj Jugoslaviji.

## O albumu 
Zvuk na ovom albumu je još čvršći i snažniji, a ritam brži nego na njihovom prvom albumu. Upečatljive solo dionice, jaka ritam sekcija i vrhunska produkcija su neki od detalja koji doprinose kvalitetu ovog albuma. Sergio Blažić i novi klavijaturista Paul Bilandžić (Eduard Kancelar napušta Atomsko Sklonište zbog obaveza prema fakultetu) su svemu tome dodali svoj doprinos. Tekstovi su za nijansu manje potresni i bolni nego na prethodnom albumu, ali i dalje jednako oštri.
Album otvara recitacija (kao na sva tri prva albuma) "Na Proplanku Čeka Cvijet". Sem stihova, doprinos ovom albumu daje i upečatljiva  interpretacija Boška Obradovića. Nakon toga, nižu se jedna za drugom pjesme koje će kasnije postati veliki hitovi: "Pakleni Vozači", "Djevojka Broj 8", "Oni Što Dolaze Za Nama" i "Bez Kaputa" (koja je ujedno i jedina pjesama sporijeg ritma na albumu). Tekstualno gledano, pjesma "Oni što dolaze za nama" zvuči proročanski ("sklapaće prijateljstva putem kućnog kompjutera"). Davne 1978. godine, kućni kompjuter (danas poznatiji pod skraćenicom PC), nije ni postojao.

Stihovi na ovom albumu su bili ispred svog vremena, a grupa Atomsko Sklonište je raspravljala o mogućim ishodima za budućnost, pravili antiratne izjave, betonska džungla, zagađenje, itd.

## Lista pjesama 
#Na proplanku čeka cvijet
#Na kraju stoljeća
#Infarkt
#Rađaju se nova djeca
#Bez kaputa
#Djevojka broj 8
#Pakleni vozači
#Zvao sam i miliciju
#Periferni vremeplov
#Oni što dolaze za nama

## Članovi grupe 
*Sergio (Serđo) Blažić "Đoser" - vokalni solista
*Bruno Langer - bas-gitara, vokal
*Dragan Gužvan - gitara
*Paul Bilandžić - orgulje, vokal
*Saša Dadić - bubnjevi
*Boško B. Obradović - recitacija

## Literatura 
* EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, Janjatović Petar; 

## Vanjski linkovi 
* Atomsko sklonište - Infarkt, na therocktologist.com

Kategorija:Albumi iz 1978.
Kategorija:Albumi Atomskog skloništa
Nataša Kandić

**Nataša Kandić** (Kragujevac, 1946) jest poznati borac za ljudska prava u Srbiji, trenutna koordinatorica REKOM mreže pomirenja.

Nataša Kandić je izvršna direktorka Fonda za humanitarno pravo iz Beograda koji je oformila 1992. To je nevladina organizacije koja istražuje ubistva, mučenja, logore i nestanke ljudi tokom sukoba na teritoriji bivše Jugoslavije. Zbog prikupljanja i objavljivanja materijala o ratnim zločinima, Nataša Kandić nije bila popularna među pripadnicima i simpatizerima režima tadašnjeg šefa države Slobodana Miloševića, a sličan status ima i kod aktuelnih vlasti u Beogradu. Većina desničarskih političkih organizacija u Srbiji je optužuje za antisrpsku politiku. Istovremeno je dobitnica niza međunarodnih priznanja – nagradu Human Rights Watch je dobila 1993., a 2003. američki nedjeljnik TIME uvrstio ju je na listu 36 evropskih heroja.

Postala je počasna građanka Sarajeva 29. septembra 2005. zbog njenog zalaganja "da se kazne svi oni koji su počinili grozni masakr u Srebrenici".

Odlukom predsjednika Republike Hrvatske 1. septembra 2006. godine odlikovana je redom danice hrvatske s likom Katarine Zrinske "za zasluge u promicanju moralnih društvenih vrednota kroz sudjelovanje u mnogim humanitarnim aktivnostima". Nataša je službenik Haškog tribunala.

S režiserom Lazarom Stojanovićem ima sina.

## Vanjski linkovi 
*Fond za humanitarno pravo iz Beograda
*UN report on Nataša Kandić assaulting the elderly man
*Nataša Kandić's activism

Kandić, Nataša
Kandić, Nataša
Kategorija:Biografije, Kragujevac
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Beogradu
Sergio Blažić

**Sergio (Serđo) Blažić "Đoser"** (8. aprila 1951 – 18. januara 1987), bio je hrvatski i jugoslavenski muzičar i pjevač u hard rock grupi Atomsko sklonište.

## Biografija 
Sergio Blažić rođen je u Puli 1951. Karijeru rock pjevača započinje u rock grupi "Hushu" iz Pule, te "Bumerangu" iz Kopra. Od 1976. postaje član "Atomskog skloništa" sa kojima je pjevao i bio i koautor na šest albuma i stekao s kojima je stekao veliku popularnost. Godine 1983. s Atomskim skloništem u Sjedinjenim Američkim Državama za američko tržište objavljuje album Space Generation. Nakon povratka u Pulu s Atomskim skloništem snimio je još dva albuma. Bolovao je od Hodgkinove bolesti od koje je obolio 1971.

## Diskografija 
*1978 "Ne cvikaj, generacijo"
*1978 "Infarkt"
*1980 "U vremenu horoskopa"
*1981 "Extrauterina"
*1982 "Mentalna Higijena"
*1984 "Zabranjeno Snivanje"

### Albumi uživo 
* 1980 "Atomska trilogija"
* 1985 "Jednom u životu"

### Singlovi 
* 1979 "Pomorac sam majko / Pakleni vozači"
* 1980 "Bez kaputa / Tko će tad na zgarištu reći"
* 1980 "Generacija sretnika / Gazi opet čizma"

## Vanjski linkovi 
* Sergio Blažić, na istrapedia.hr
* Sergio Blažić, na parentium.com 

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1951.
Kategorija:Umrli 1987.
Kategorija:Hrvatski pjevači
Kategorija:Hrvatski muzičari
Kategorija:Biografije, Pula
Kategorija:Članovi Atomskog skloništa
Kategorija:Jugoslavenski pjevači
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Zimske olimpijske igre

mini|400p|desno|Gradovi i države u kojima su održane zimske olimpijske igre
**Zimske olimpijske igre** održavaju se od 1924. godine, kako bi se mogli nadmetati i sportaši u zimskim sportovima.

## Sportovi na Zimskim olimpijskim igrama 
* alpsko skijanje - prvi put se pojavilo na OI 1936. godine. Sportaši se natječu u sljedećih 5 disciplina: spust, slalom, veleslalom, super veleslalom i kombinaciji (posebno se natječu skijaši i skijašice).
* biatlon - pojavio se 1960. godine, natječe se u 4 discipline: sprint (10&nbsp;km (muški)/7.5&nbsp;km (žene)), pojedinačno (20&nbsp;km (muški)/15&nbsp;km (žene)), kombinacija (12.5&nbsp;km (muški)/10&nbsp;km (žene)) i štafeta (4 x 7.5&nbsp;km).
* bob - spuštanje u bobu održava se od 1924. godine
* skijaško trčanje - od početka je na programu zimskih olimpijskih igara
* curling - pojavio se u programu 1924., no nije prihvaćen. Opet je prikazan 1932., 1988. i 1992., te je službeno priključen olimpijskim sportovima 1998. godine. Od tada, održavaju se turniri za muškarce i žene u curlingu.
* umjetničko klizanje
* hokej na ledu
* nordijska kombinacija
* skijaški skokovi
* brzo klizanje
* Snowboard - u programu Igara od 1998. godine

## Također pogledajte 
* Paraolimpijske igre
* Ljetne olimpijske igre

## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Kategorija:Zimske olimpijske igre
Kategorija:Olimpijske igre
Međunarodni olimpijski komitet

mini|250px|Sjedište Međunarodnog olimpijskog odbora
**Međunarodni olimpijski komitet (MOK)** ili **Međunarodni olimpijski odbor (MOO)** (francuski: *Comité international olympique* – CIO, engleski: *International Olympic Committee* – IOC) jest nevladina organizacija čija je uloga organizacija Olimpijskih igara.

Osnovao ga je baron Pierre de Coubertin 23. juna 1894. u Parizu. Od 1915. sjedište mu je u Lozani, u Švicarskoj.

## Predsjednici 
## Također pogledajte 
* Olimpijske igre
* Spisak MOK-ovih skraćenica za države

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt
* Olympic Watch


Kategorija:Organizacije osnovane 1894.
Kategorija:Olimpijske organizacije
Juan Antonio Samaranch

**Juan Antonio Samaranch** (17. juli 1920, Barcelona, Španija - 21. april 2010) postao je 1966. godine član Međunarodnog olimpijskog komiteta. 26. jula 1980. izabran je za sedmog predsjednika MOK-a i na toj funkciji ostao je 21 godinu. Naslijedio ga je Belgijanac Jacques Rogge.

## Također pogledajte 
Kategorija:Olimpijske igre
Kategorija:Članovi MOK-a
Kategorija:Biografije, Barcelona
Kategorija:Rođeni 1920.
Kategorija:Umrli 2010.