open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tromboplastin

kaskada]]
.]]
**Tromboplastin** (**TPL**) potiče od ćelijskih membrana i mješavina je i fosfolipida i tkivnog faktora, od kojih nijedan nije enzim. Tromboplastin djeluje na i ubrzava aktivnost faktora Xa, također poznatog kao trombokinaza, za potpomaganje koagulacija krvi kataliziranjem konverzije protrombina u trombin. Tromboplastin se nalazi u mozgu, plućima i drugim tkivima, a posebno u krvnim pločicama.
 
Iako se ponekad koristi kao sinonim za proteinski tkivni faktor (sa njegovim službenim nazivom "koagulavijski faktor III tromboplastin, tkivni faktor"), ovo je zabluda. Historijski gledano, tromboplastin je bio laboratorijski reagens, obično izveden iz posteljičnihl izvora, koji se koristio za ispitivanje protrombinskog vremena (PT).
 
Kada se manipulira u laboratoriji, može se stvoriti derivat koji se zove parcijalni tromboplastin. Parcijalni tromboplastin je korišten za mjerenje unutrašnjeg puta. Ovaj test se naziva aPTT, ili aktivirano parcijalno tromboplastinsko vrijeme. Tek mnogo kasnije su identifikovane potkomponente tromboplastina i parcijalnog tromboplastina. Tromboplastin je kombinacija fosfolipida i tkivnog faktora, a oba su potrebna za aktivaciju vanjskog puta. Međutim, parcijalni tromboplastin su samo fosfolipidi, a ne tkivni faktor. Stoga se kaskada koagulacije pokreće samo kroz unutrašnji put. Ovo omogućava da se izolira ovaj dio koagulacijske kaskade za mjerenja i procjenu funkcionalnosti.
 
Danas je dostupan i rekombinantni tkivni faktor i koristi se u nekim PT-testovima. Derivati placente su još uvijek dostupni i koriste se u nekim laboratorijama. Fosfolipid je dostupan kao nezavisni reagens ili u kombinaciji sa tkivnim faktorom kao tromboplastin. **Potpuni tromboplastin** sastoji se od tkivnog faktora, fosfolipida (pošto su trombociti uklonjeni iz uzorka krvi koji se testira) i CaCl2 za ponovno uvođenje kalcijevih iona koji su helirani natrij-citratom koji se prvobitno koristio za sprečavanje koagulacije uzorka krvi tokom transporta i/ili skladištenja.
 
## Također pogledajte
* Tkivni faktor
 
## Reference
## Dopunska literatura 
* Kottke-Marchant, Kandice; "An Algorithmic Approach to Hemostasis Testing"; CAP Press; Northfield, Il; Copyright 2008. .

 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Koagulacijski sistem
Kategorija:Ljudski proteini
Karlo Batko

**Karlo Batko** (Sarajevo, 17. maj 1907 — Bijela, kod Konjica, 2. mart 1943), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija 
Rođen je 17. maja 1907. godine u Sarajevu. Njegovi roditelji su se 1914. godine preselili i Mostar, gdje je Karlo završio osnovnu školu i bravarski zanat. Kao mladi bravarski radnik 1925. godine se priključio radničkom pokretu, a 1928. je postao član tada ilegalne Komunističke partije Jugoslavije.

Poslije zavođenja Šestojanuarske diktature, 1929. godine uhapšen je i zbog partijske djelatnosti od Suda za zaštitu države osuđen na dvije godine zatvora, koje je izdržao u Sremskoj Mitrovici. Poslije izlaska sa robije, 1931. godine, vratio se u Mostar, ali nije mogao da se zaposli, pa u potpunosti posvetio partijskom radu. Postao je član Oblasnog komiteta KPJ za Hercegovinu i aktivno radio na stvaranju i jačanju partijskih organizacija na području Mostara. Godine 1940. bio je jedan od organizatora štrajka rudara. Više puta je hapšen i proganjan.

Poslije Aprilskog rata i okupacije Kraljevine Jugoslavije, aktivno je radio na organizovanju ustanka, a jula 1941. godine stupio je u redove prvih boraca. Karlo je krajem avgusta bio u nevesinjskom, a zatim u bilećkom kraju, gde je učestvovao u borbama kod Divina, Fatnice i Plane. Izvjesno vrijeme nalazi se u stolačkom kraju, ali se vratio u Mostar i po zadatku odlazi na sever, na dužnost sekretara Okružnog komiteta KPJ za teren Kalinovik-Foča. Bio je politički komesar čete i bataljona u Odredu.

Poginuo je 2. marta 1943. godine kod sela Bijela, blizu Konjica, zajedno sa komandirom čete Radetom Špancom, od avionske bombe, prilikom obilaženja položaja čete.

Ukazom Prezidijuma Narodne skupštine FNR Jugoslavije, 5. jula 1951. godine, proglašen je za narodnog heroja.

## Literatura
* 

## Reference 
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1907.
Kategorija:Umrli 1943.
Kategorija:Bosanskohercegovački komunisti
Kategorija:Jugoslavenski partizani
Kategorija:Jugoslavenski komunisti
Kategorija:Politički komesari NOVJ
Kategorija:Borci 10. hercegovačke brigade Narodnooslobodilačke vojske Jugoslavije
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1990 – ekipno (žene)

**Utrka u ekipnoj konkurenciji na 4 × 15&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1990. za žene održana je 8. marta 1990. u norveškom gradu Oslu.

## Države učesnice 
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)

## Rezultati 
Nastupile su 32 biatlonke iz 8 država.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1990.
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 2023 – 7,5 km

**Utrka u sprintu na 7,5&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 2023. u ženskoj konkurenciji održala se 10. februara 2023. u njemačkom gradu Oberhofu.

## Rezultati 
Početak utrke je bio u 14:30.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 2023.
GNU opšta javna licenca

desno|bez_okvira
**GNU Opšta javna licenca** (GNU GPL ili jednostavno GPL) je serija široko korištenih licenci za slobodan softver koje garantuju krajnjim korisnicima četiri slobode, pokretanja, proučavanja, dijeljenja i modifikacije softvera. Licenca je bila prvi copyleft za opštu upotrebu i prvobitno ju je napisao osnivač Free Software Foundation (FSF), Richard Stallman, za GNU projekat. Licenca daje primaocima kompjuterskog programa prava definicije slobodnog softvera. Sve ove serije GPL-a su kopileft licence, što znači da svako izvedeno djelo mora biti distribuirano pod istim ili ekvivalentnim uslovima licence. Ona je restriktivnija od Manje opšte javne licence i još se više razlikuje od široko korištenih dozvola za dozvoljeni softver BSD, MIT i Apache.

Istorijski gledano, porodica GPL licenci je bila jedna od najpopularnijih softverskih licenci u domenu besplatnog softvera otvorenog koda. Istaknuti besplatni softverski programi licencirani pod GPL-om uključuju Linux kernel i GNU Compiler Collection (GCC). David A. Wheeler tvrdi da je copyleft koji je dao GPL bio ključan za uspjeh sistema zasnovanih na Linuxu, dajući programerima koji su doprinijeli kernelu sigurnost da će njihov rad koristiti cijelom svijetu i ostati slobodan, umjesto da ga iskorištavaju softverske kompanije koje ne bi morale ništa vratiti zajednici.

2007. godine, treća verzija licence (GPLv3) je objavljena kako bi se riješili neki uočeni problemi s drugom verzijom (GPLv2) koji su otkriveni tokom njene dugotrajne upotrebe. Da bi licenca bila ažurna, GPL licenca uključuje opcionu klauzulu "bilo koja kasnija verzija", omogućavajući korisnicima da biraju između originalnih uslova ili uslova u novim verzijama koje je ažurirao FSF. Programeri ga mogu izostaviti kada licenciraju svoj softver. Linux kernel, na primjer, licenciran je pod GPLv2 bez klauzule "bilo koja kasnija verzija". Klauzula "ili bilo koja novija verzija" poznata i kao klauzula o čamcu za spašavanje dozvoljava kombinacije između različitih verzija GPL licenciranog softvera radi održavanja kompatibilnosti. Na primjer, Inkscape je pod GPLv2 ili bilo kojom kasnijom verzijom, ali uključuje kod pod LGPLv3 ili bilo kojom kasnijom verzijom, tako da je efektivno binarno u cjelini pod GPLv3 ili bilo kojom kasnijom verzijom.

## Reference
Protrombinsko vrijeme

**Protrombinsko vrijeme** (**PT**) – zajedno sa izvedenim mjerama **protrombinskog omjera** (**PR**) i **međunarodnog normaliziranog omjera** (**INR**) – je test za procjenu vanjskog i zajedničkog puta koagulacije. Ovaj krvni test se također naziva *provrijeme INR* i *PT/INR*. Koristi se za određivanje zgrušavanja krvi, kao što su mjerenje doze varfarin a, oštećenja jetre i statusa vitamina K. PT mjeri sljedeće faktori koagulacije: I (fibrinogen), II (protrombin), V (proakcelerin), VII (prokonvertin) i X (Stuart–Proverov faktor).
 
PT se često koristi zajedno sa aktivirano parcijalno tromboplastinsko vrijeme (aPTT) koje mjeri unutrašnji i uobičajeni put koagulacije.
 
## Laboratorijsko mjerenje
Referentni raspon za protrombinsko vrijeme ovisi o korištenoj analitičkoj metodi, ali je obično oko 12-13 sekundi (rezultate uvijek treba tumačiti korištenjem referentnog raspona iz laboratorije koja je izvršila test), a INR u odsustvu antikoagulansne terapije je 0,8 –1.2. Ciljni raspon za INR u upotrebi antikoagulansa (npr. varfarina) je 2 do 3. U nekim slučajevima, ako se smatra da je potrebna intenzivnija antikoagulacija, ciljni raspon može biti čak 2,5-3,5 u zavisnosti od indikacije za antikoagulaciju.
### Metod
Protrombinsko vrijeme obično analizira laboratorijski tehnolog na automatiziranom instrumentu na 37&nbsp;°C (kao nominalna aproksimacija normalne temperature ljudskog tijela).
* Krv se vuče u epruvetu koja sadrži tečnost natrij-citrata, koja deluje kao antikoagulans. tako što vezuje kalcij u uzorku. Krv se miješa, zatim centrifugira da se krvne ćelije odvoje od plazme (pošto se protrombinsko vrijeme najčešće mjeri pomoću krvne plazme). Kod novorođenčadi koristi se uzorak pune kapilarne krvi.
* Uzorak plazme se ekstrahuje iz epruvete i stavlja u mjernu epruvetu (Napomena: za precizno mjerenje, omjer krvi i citrata mora biti fiksiran i treba ga označiti na strani mjerne epruvete sa proizvodna kompanija; mnoge laboratorije neće izvršiti test ako je epruveta nedovoljno napunjena i sadrži relativno visoku koncentraciju citrata – standardizovano razrjeđivanje 1 dijela antikoagulansa na 9 dijelova pune krvi više nije važeće).
* Zatim se višak kalcija (u fosfolipidnoj suspenziji) dodaje u epruvetu, čime se poništavaju efekti citrata i omogućava se ponovno zgrušavanje krvi.
* Konačno, da bi se aktivirao kaskadni put zgrušavanja vanjskog / tkivnog faktora, dodaje se tkivni faktor (također poznat kao faktor III) i optički se mjeri vrijeme potrebno uzorku da se zgruša. Neke laboratorije koriste mehanička mjerenja, koja eliminišu smetnje iz lipemijskih i žutičnih uzoraka.

## Također pogledajte
* D-dimer
* Parcijalno tromboplastinsko vrijeme (PTT) ili aktivirano parcijalno tromboplastinsko vrijeme (aPTT ili APTT)
* Trombinsko vrijeme (TT)
* Trombodinamički test
* Tromboelastografija
* Tromb
 
## Reference
## Vanjski linkovi
* PT and INR – Lab Tests Online
 

Kategorija:Testovi krvi
Olsok

[180px|mini|desno|Križ od cvijeća – [grb Verdala u Stiklestadu za vrijeme olsoka u maju 2013.]]
**Olsok** (od staronordijskog: *ólafsvaka ≈ Olafovo bdijenje*) naziv je za obilježavanje praznika 29. maja 1030, godišnjicu pogibije norveškog kralja Olafa II u bitci kod Stiklestada.

## Obilježavanje 
Olav se u Norveškoj smatra širiteljem kršćanstva; zadržao je svoju važnost, poput svojih bdijenja, i nakon reformacije. Njegov se dan naziva Ólavsøka kao službeni praznik na Farskim otocima i *Olai* u Danskoj; u Švedskoj, se obilježava samo u nekoliko područja kao što je Härjedalen, zove se *Olofsmässa* ili *Olsmässa*, a u Finskoj se obilježava u pokrajini Savonlinna.

## Historija 
Norveški kralj Olaf II zapamćen je kao *Rex perpetuus Norvegiae*, vječni kralj Norveške. 29. maja tradicionalno je datum smrti kralja Olafa u bitci kod Stiklestada, sjeverno od Nidarosa (danas Trondheim), u Norveškoj, 1030. godine. Smatra se se da je mučeništvo kralja Olafa u Stiklestadu presudno pridonijelo uspostavljanju kršćanstva u cijeloj Norveškoj. Kralj Olaf je naknadno proglašen svetim u Nidarosu 3. augusta 1031. uglavnom nakon nastojanja nordijskog biskupa Grimkjella.

## Obilježavanje 
Sve do luteranske reformacije u 16. vijeku olsok je bio veliki crkveni praznik u nordijskim zemljama. Krajem 19. i u ranom 20. vijeku došlo je do ponovnog zanimanja za olsok, posebno u Norveškoj. Rimokatolička crkva u Norveškoj priznaje olsok kao veliki blagdan u cijeloj zemlji, dok Luteranska crkva u Norveškoj priznaje taj dan uglavnom u Katedrali Nidaros kao i u drugim crkvama. Počevši od 900. godišnjice Stiklestada 1930, 29. maj je službeni Dan zastave (Olsokdagen) u Norveškoj. Od 1954. Drama Svetog Olava izvodi se svake godine u Stiklestadu.

Na Farskim otocima *Ólavsøka* se također obilježava 29. maja. Ólavsøka je najveći ljetni festival na Farskim otocima i obično se slavi tokom nekoliko dana. Ova tradicija datira iz vremena kada su otoci bili dio Norveške tokom srednjeg vijeka. Unutar Švedske Olofsmässa ("Olafova misa") priznata je uglavnom unutar bivše norveške pokrajine Härjedalen.

Unutar Finske, *Pyhän Olavin Päivä* ("Dan svetog Olafa") uglavnom se slavi u Savonlinni, mjestu Olavinlinna (), budući da je sveti Olaf svetac zaštitnik mjesta.

## Reference 
## Literatura 
Kategorija:Norveška kultura
Kategorija:Danska kultura
Kategorija:Finska kultura
Kategorija:Švedska kultura
Kategorija:Praznici u julu
Tromboliza

]]
**Tromboliza**, također zvana **fibrinolitska terapija**, je razgradnja (liza) krvnih ugrušaka formiranih u krvnim sudovima, uz korištenje lijekova . Koristi se u infarktu miokarda sa elevacijom ST, moždanom udaru i u slučajevima teške venske tromboembolije (masivne plućne embolije ili ekstenzivne duboke venske embolije).
 
Glavna komplikacija je krvarenje (koje može biti opasno), pa u nekim situacijama tromboliza može biti neprikladna. Tromboliza takođe može imati važnu ulogu u reperfuzijskoj terapiji koja se posebno bavi blokiranim arterijama.
 
## Medicinska upotreba
Bolesti kod kojih se koristi tromboliza:
* Infarkt miokarda sa elevacijom ST: Velika ispitivanja su pokazala da se smrtnost može smanjiti upotrebom trombolize (posebno fibrinoliza) u liječenju srčanih udara. Djeluje tako što stimulira sekundarnu fibrinolizu pomoću plazmina kroz infuziju analoga tkivnog aktivatora plazminogena (tPA), proteina koji normalno aktivira plazmin.
* Moždani udar: Tromboliza smanjuje tešku invalidnost ili smrt kada se daje unutar tri sata (ili možda čak 6 sati) od početka ishemijskog moždanog udara kada nema kontraindikacija za liječenje.
* Masivna plućna embolija: Za liječenje masivne plućne embolije, *terapija usmjerena kateterom* je sigurnija i efikasnija alternativa sistemskoj trombolizi. To uključuje ubrizgavanje lijekova direktno u ugrušak.
* Teška duboka venska tromboza (DVT), kao što je *phlegmasia cerulea dolens*, koja prijeti gubitkom udova, ili iliofemoralna DVT, gdje ugrušci zahvataju najmanje zajedničku ilijačnu venu 
* Akutna ishemija ekstremiteta
* Zgrušani hemotoraks
 
Tromboliza se radi obično intravenozno. Takođe se može koristiti direktno u zahvaćeni krvni sud tokom snimanja angiograma (intraarterijska tromboliza), npr. kada pacijenti imaju moždani udar duže od tri sata ili kod teške duboke venske tromboze (tromboliza usmjerena kateterom).
 
Trombolizu provode mnoge vrste medicinskih specijalista, uključujući interventne radiologe, vaskularne hirurge, kardiologe, interventne neuroradiologe i neurohirurge. U nekim zemljama kao što su Sjedinjene Američke Države, tehničari hitne medicinske pomoći mogu davati trombolitike za srčane udare u prehospitalnim uslovima, prema on-line medicinskim uputstvima. U zemljama sa opsežnijim i nezavisnijim kvalifikacijama, prehospitalnu trombolizu (fibrinoliza) može započeti praktičar hitne pomoći (ECP). Druge zemlje koje koriste ECP uključuju Južna Afrika, Ujedinjeno Kraljevstvo i Novi Zeland. Prehospitalna tromboliza je uvijek rezultat izračuna rizika i koristi od srčanog udara, rizika od trombolize i primarne perkutana koronarna intervencija (pPCI) dostupnosti.
 
## Kontraindikacije
Tromboliza nije bez rizika. Stoga, kliničari moraju odabrati pacijente koji su najprikladniji za proceduru i one koji imaju najmanji rizik od fatalne komplikacije. Apsolutna kontraindikacija je sama po sebi dovoljna da se izbjegne tromboliza, dok relativnu kontraindikaciju treba uzeti u obzir u odnosu na cjelokupnu kliničku situaciju.
 
## Također pogledajte
* TIMI
 
## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Vaskularne procedure
Kategorija:Neurološke procedure
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 2023 – potjera (muškarci)

**Utrka u potjeri na 12;5&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 2023. u muškoj konkurenciji održala se 12. februara 2023. u Oberhofu.

## Rezultati 
Početak utrke je bio u 15:30.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 2023.
Refik Bešlagić

**Refik Bešlagić** (Doboj, 1919 - Ponjerka, 1942) je bio partizanski komandant, kasnije proglašen za narodnog heroja Jugoslavije.

Prije rata je bio podoficir u vojsci Kraljevine Jugoslavije. Postao je članom KPJ. Nakon aprilskog rata je nakratko ušao u Hrvatsko domobranstvo, ali je demobilisan, te se u ljeto 1941. priključio partizanima. Zajedno sa bratom Ademom je postao pripadnik Dobojskog partizanskog odreda te stupio u Lipačku četu. I on i brat su se istakli u borbi protiv domobranske posade iznad Doboja. Refik je pokazao veliku hrabrost u borbi sa ustašama na Pridjelu, gdje su ustaše palile kuće, zatim decembra 1941 godine protiv ustaša i domobrana u Gavranovićima, na Ozrenu januara 1942 godine, u borbi sa njemačkim skijašima u Brijesnici i u mnogim drugim borbama.

Refik je pokazao veliku hrabrost u borbi sa ustašama na Pridjelu, gde su ustaše palile kuće, zatim decembra 1941 godine protiv ustaša i domobrana u Gavranovićima, na Ozrenu januara 1942 godine, u borbi sa njemačkim skijašima u Brijesnici i u mnogim drugim borbama.

Učestvovao je u svim borbama oko Doboja i u mnogim diverzantskim akcijama na pruzi Doboj - Tuzla. Kao veoma pouzdan i hrabar borac prebačen je na teren Trebave, gdje je zajedno sa narodnim herojem Ismetom Kapetanovićem radio na okupljanju boraca. Po povlačenju jedinica sa Ozrena stupio je u Šestu istočnobosansku proletersku brigadu, u kojoj je postao komandir čete.

Početkom septembra 1942. godine oko dvadeset hiljada Njemaca i ustaša napalo je Šestu istočnobosansku brigadu kod Šekovica. Neprijatelj je stezao obruč sa trideset topova. Bosanci su odmah u toku noći navalili na prugu Han Pijesak - Zavidovići - Olovo u dužini od 30 kilometara. Prvi romanijski bataljon napao je i spalio železničku stanicu Pjenovac. Drugi bataljon, u kome je bio Refik, dočekao je kod Ponjerke transport ustaša koji je išao iz Zavidovića za Han Pijesak. Tada je Refik napravio svoj poslednji podvig. Kada je voz naišao na porušenu prugu, lokomotiva se prevrnula. Refik je tada iz neposredne blizine pokosio mitraljezom mnogo ustaša. Njihov otpor je bio vrlo jak. Da bi ohrabrio svoje borce, Refik je izašao iz zaklona i, ne zaklanjajući se, stoječi tukao neprijatelja. U tom trenutku neprijateijski mitraljeski rafat presijekao ga je preko grudi.

Za narodnog heroja je proglašen 1953. godine.
Embol

**Embol** množina **emboli**; od grč.  ἔμβολος –*embolos* = klin, čep) je nevezana masa koja putuje kroz krvotok i sposobna je stvoriti blokade. Kada embolija začepi krvni sud, to se naziva embolija ili embolijski događaj. Postoji niz različitih tipova embola, uključujući krvne ugruške, holesterolski plak ili kristale, masne kuglice, mjehurići plina i strana tijela, što može dovesti do različitih tipova embolija.
 
Termin se razlikuje od embolija i tromboembolija, koji mogu biti posljedica stvaranja embola.
 
Termin je  skovao Rudolf Virchow 1848., kao dio svog temeljnog istraživanja krvnih ugrušaka.
 
## Nomenklatura 
Termin embol(us) se općenito odnosi na bilo koju masu koja slobodno pluta u krvotoku. Srodni termin je embolija, koji opisuje fenomen zadržavanja embola u sudu i stvaranja blokade. Both emboli and embolisms are usually named according to their composite substance.
 
Za razliku od embola, koji mogu uzrokovati okluziju na mjestima udaljenim od mjesta njihovog nastanka, postoje i blokade koje ne putuju koje se razvijaju lokalno zbog vaskularne traume i upale ili druge patologije epitela, kao što su ateromi i trombovi. Ako se ove lokalne blokade pomjere u cirkulaciju, postaju embolije i ako se ne razbiju tokom cirkulacije, mogu uzrokovati embol(e). Sami po sebi, emboli su patološki i stoga ukazuju na neku osnovnu disfunkciju.
 
U kliničkom okruženju može biti teško razlikovati trombotski događaj (tj. lokalni ugrušak na mjestu simptoma) od emboskog događaja (tj. lokalna opstrukcija zbog slobodno plutajuće mase koja je putovala kroz cirkulaciju iz drugih dijelova tijela ).
 je rezultat tromba (krvnog ugruška) koji se odvojio od zida udaljenog krvnog suda. Zatim je putovao kroz cirkulaciju sve dok se nije zadržao u ovom plućnom sudu, postajući tromboembolizam.]]
Sepsne embolije također mogu doprinijeti širenju infekcije kroz krvotok u druga tkiva.
 
## Također pogledajte
* Paradoksalna embolija
* Plućna embolija
* Wirchowljweva trijada
 
## Reference
Kategorija:Hematologija
Kategorija:Krv
Artur Burda

mini|Grob (2022.)
**Artur Burda** (21. januar 1894. – 27. novembar 1984.) bio je poljski društveni aktivista i preduzetnik, počasni konzul Poljske u Banjoj Luci (1927.–1941.).

## Biografija 
Artur Burda je rođen 1894. u Bielskom (danas Bielsko-Biała) kao sin Wiktora Burde, pionira uzgoja ribe. Godine 1899. porodica se preselila u Beč, gdje je njegov otac postao savjetnik na dvoru cara Franje Josipa. Artur Burda se školovao u Švicarskoj, gdje je dočekao i period Prvog svjetskog rata kako ne bi bio pozvan u austrougarsku vojsku. imenovan je za počasnog konzula Poljske. Brinuo se o oko 20.000 Poljaka koji su tada živjeli u Bosni, pomogao je u regulisanju pitanja njihovog državljanstva. Podržavao je i učenje poljskog jezika (pomagao je, između ostalih, učitelju Janu Kumoszu). U vođenju konzulata pomagao mu je Władysław Baron, bivši funkcioner austrougarske uprave i načelnik tuzlanske županije. Zatim je radio u fabrici celuloze u Banjoj Luci. Nakon što je otpušten odatle, morao je da se izdržava od povremenih poslova, uglavnom kao prevodilac (znao je osam jezika: poljski, srpskohrvatski, njemački, francuski, engleski, holandski, italijanski, španski). Tokom ovog perioda imao je samo poljsko državljanstvo, što je značilo da nije mogao koristiti lokalni sistem socijalne i zdravstvene zaštite niti putovati u kapitalističke zemlje u kojima je imao porodicu. Stoga je 1970. godine odlučio da se odrekne poljskog državljanstva i uzme jugoslovensko.

1919. oženio se Holanđankom Helenom Luizom van't Hoff (1890–1966). Prema vjenčanom listu, Burda je u vrijeme vjenčanja već bio državljanin preporođene Poljske. Imali su kćer Herminu (1920–2016).

Umro je u Banjoj Luci 1984. Sahranjen je na mjesnom groblju Sv. Pantalejmona, a potom prebačen na katoličko groblje sv. Marka u Banjoj Luci (upisano kao Arthur Burda).

## Također pogledajte 
* Ambasada Republike Poljske u Sarajevu
* Franciszek Kruszelnicki

## Reference 
Kategorija:Biografije, Bielsko-Biała
Kategorija:Poljski diplomati
Kategorija:Rođeni 1859.
Kategorija:Umrli 1934.
Kategorija:Poljaci u Bosni i Hercegovini
Leszek Sibilski

**Leszek Jan Sibilski**, fonetski: Lešek Jan Sjibilski (1. april 1958.) poljsko-američki je sociolog, biciklista, biciklistički aktivista, začetnik Svjetskog dana bicikla.

## Biografija 
Leszek Sibilski je pohađao srednju školu u Jarocinu. Diplomirao je na Odsjeku za treniranje na Akademiji fizičkog vaspitanja u Poznanju. Godine 2000. je stekao zvanje doktora sociologije na Jagelonskom univerzitetu na osnovu disertacije *Društveni aspekti invaliditeta* napisane pod mentorstvom Bronisława Misztale. Kao sociolog bavi se pitanjima klimatskih promjena, životne sredine, porodice, javnih politika, globalnog siromaštva, mladih i uloge žena u modernim društvima. Montgomery Collegeu i Univerzitetu Marymount.

Oženjen je Krystynom, otac Jakuba i Agnieszke. Ima poljsko i američko državljanstvo.

## Sportske aktivnosti 
U mladosti se od 1971. godine profesionalno bavio biciklizmom na stazi u timu Victorije Jarocin. Bio je član omladinske reprezentacije Poljske Kasnije je postao aktivni promotor biciklizma. 2010. godine bio je član štafete koja je nosila olimpijski plamen prije Paraolimpijskih igara u Vancouveru. Konačno, 12. aprila 2018. Generalna skupština Ujedinjenih nacija je usvojila rezoluciju kojom se 3. juni proglašava Svjetskim danom bicikla. Godine 2022. doveo je do usvajanja rezolucije Generalne skupštine UN-a o integraciji biciklističkog prijevoza u sisteme javnog kolektivnog prijevoza za održivi razvoj.

Sibilski je također uključen u obilježavanje sjećanja na žrtve avionske nesreće u Gabareu 1978. godine, u kojoj je poginulo pet poljskih biciklista koji su učestvovali u trening kampu u Bugarskoj. On sam nije učestvovao u okupljanju zbog studija.

Za svoje aktivnosti za dobrobit sporta osoba sa invaliditetom odlikovan je, između ostalih, od strane gradonačelnika Njujorka, Bostona, Kineske federacije invalida, predsjednika Billa Clintona. Bio je stipendista Fondacije Kościuszko, JFK škole Univerziteta Harvard.

## Reference 
Kategorija:Američki sociolozi
Kategorija:Biografije, Jarocin
Kategorija:Poljski novinari
Kategorija:Poljski biciklisti
Kategorija:Rođeni 1958.
Kategorija:Živi ljudi
AIMP

**AIMP** je besplatni audio plejer sa zatvorenim izvornim kodom, napisan u Delphi programskom jeziku, dostupan za Windows, Linux i Android. Ime AIMP je izvorno bila skraćenica i dolazi iz engleskog, *Artem Izmailov Media Player*. Međutim, prema Izmailovovim riječima, u ovom trenutku AIMP je postao ime za sebe, budući da radove na projektu izvodi cijela grupa programera.

## Historija 
Projekat je započeo ruski programer Artem Izmailov dok je još bio u školi i pod imenom AIMP 3 PRO, pojavio se na mreži. Glavni smjer razvoja bio je stvaranje multifunkcionalnog plejera. U program su dodane video podrške i funkcije snimanja diskova, a nakon nekog vremena, projekat je prebačen pod oznaku MMC i postao poznat kao AIMP MMC Pro, ali u ovom stanju nije dugo trajao.

U proljeće 2006. administracija časopisa Game-Man obratila se Izmailovu s prijedlogom da se projekt prenese na njihovu veb stranicu sa besplatnog hostinga narod.ru, ali ubrzo je časopis prestao postojati, a plejer je ponovo izgubljen. Izmailov je odlučio radikalno preraditi svoj proizvod, preraditi softverski mehanizam i napustiti neke funkcije. Kao rezultat toga, 8. avgusta 2006. objavljena je nova verzija plejera, AIMP Classic, u istom periodu projekat je dobio sopstvenu veb stranicu. Godinu dana nakon toga izašao je AIMP2, koji je sadržavao novi motor i ažurirani interfejs. U novembru 2010. dizajner Sergey Ryumin napustio je projekat, a 20. decembra je najavljeno otvoreno beta testiranje nove verzije AIMP3 playera. Počevši od ove verzije, plejer radi na ugrađenom zvučnom mehanizmu koji radi na Bass audio biblioteci koju je razvio Un4seen razvojni tim.

Prva AIMP4 beta verzija objavljena je 8. avgusta 2015. godine. U novoj verziji, ažuriran je interfejs sa Waveform Navigatorom, muzička biblioteka integrisana u plejer, kao i podrška za pametne liste pesama.

Dana 22. decembra 2023., na sajtu se pojavila verzija za Linux, zasnovana na Wine emulatoru.

## Nagrade 
* 6. septembra 2007. urednik Softpedije Ionut Ilasku dao je AIMP Classic 2.02 Beta ocjenu od 4 od 5 zvjezdica.
* 6. novembra 2009. urednici CNET-a su takođe dali AIMP2 ocjenu 4 od 5 zvjezdica.
* Dana 23. septembra 2016., urednik TechRadara Cat Ellis rangirao je AIMP4 na 2. mjesto među najboljim besplatnim muzičkim plejerima u 2016. godini.

## Upozorenje na prevaru treće strane 
Programeri AIMP-a upozoravaju na svojoj službenoj veb stranici na prevaru od strane nepoznatih počinioca iza veb stranice aimp2.us, koja nema nikakve veze sa razvojnim timom AIMP-a, te pozivaju svoje korisnike da ne doniraju novac ovoj lažnoj stranici. AIMP je besplatan program i kao takav je dostavljen korisnicima besplatno.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Windows media plejeri
Virchowova trijada

'*Virchowova trijada* ili **Tijada Virchowa**  opisuje tri široke kategorije faktora za koje se smatra da doprinose trombozama.
*Hiperkoagulabilnost
*Hemodinamske promjene (staza, turbulencija)
*Endotelna povreda/disfunkcija
 
Ime je dobila po poznatom njemačkom ljekaru Rudolfu Virchowu (1821-1902). Međutim, Virchow nije predložio elemente koji čine Virchowovu trijadu. Niti je ikada predložio trijadu koja bi opisala patogenezu venske tromboze. U stvari, tek desetljećima nakon Virchowove smrti postignut je konsenzus koji je predložio da je tromboza posljedica promjena u protoku krvi, ozljede vaskularnog endotela ili promjena u konstituciji krvi. Ipak, moderno razumijevanje faktora koji dovode do embolije slično je opisu koji je dao Virchow. Virchowova trijada ostaje koristan koncept i za kliničare i za patologe u razumijevanju faktora koji doprinose trombozi.
__TOC__
 
## Trijada
Trijada se sastoji od tri komponente:
 

 
## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Hematologija
Kategorija:Rudolf Virchow
Kategorija:Medicinske trijade
Ima nešto od srca do srca

***Ima nešto od srca do srca*** je prvi kompilacijski album sarajevske pop, rok grupe Crvena jabuka. Objavila ga je Croatia Records u CD izdanju i na kaseti 1993. godine. Album sadrži četrnaest pjesama, koje predstavljaju pregled nekih od značajnijih radova počevši od bržih rok i novovalnih pjesama pa sve do laganih balada snimljenih tokom do tada njihove sedmogodišnje muzičke karijere. Ujedno, ove pjesme su redovni dio koncertnog repertoara Crvene jabuke.

Album *"Ima nešto od srca do srca"* objavljen je dvije godine nakon njihovog studijskog albuma *"Nekako s proljeća"*. Fotografiju za omot uradio je Nikica Ivezić, a dizajn Nikolina Ivezić.

## Spisak pjesama 
## Reference 
Kategorija:Albumi Crvene jabuke
Kategorija:Albumi iz 1993.
Kategorija:Albumi u izdanju Croatia Recordsa
Jean-Paul Belmondo

**Jean-Paul Charles Belmondo** (francuski izgovor: ​ ʒɑ̃pɔl ʃaʁl bɛlmɔ̃do) bio je francuski glumac. Prvobitno povezan sa Novim talasom 1960-ih, bio je glavna francuska filmska zvijezda nekoliko decenija od 1960-ih nadalje. Njegovi najpoznatiji radovi uključuju *Breathless* (1960), *Taj čovjek iz Rija* (1964), *Pierrot le Fou* (1965), *Borsalino* (1970) i *​​The Professional* (1981). Najistaknutiji je bio po portretiranju policajaca u akcionim trilerima i postao je poznat po svojoj nespremnosti da se pojavljuje u filmovima na engleskom jeziku, uprkos tome što mu se Holivud udvarao. Neosporni šampion blagajne kao što su bili i Louis de Funès i Alain Delon iz istog perioda, Belmondo je privukao skoro 160 miliona gledalaca u svojoj 50-godišnjoj karijeri. Između 1969. i 1982. igrao je četiri puta u najpopularnijim filmovima godine u Francuskoj: *Mozak* (1969), *Strah nad gradom* (1975), *Životinja* (1977), *As asova* (1982), nadmašivši ga u ovome samo Louis de Funès.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1933.
Kategorija:Umrli 2021.
Kategorija:Biografije, Neuilly-sur-Seine
Kategorija:Francuski glumci
Prošenje krofni

**Prošenje krofni** () je stari je običaj, koji je raširen na blagdan Svih svetih ili Dušni dan u južnom i istočnom Tirolu u Austriji i Italiji. Prerušeni domaći dječaci ili muškarci za recitaciju poezije dobivaju krofne pečene na masti s raznim nadjevima. Ako u kuću uđe mnogo prosjaka za krofne, to obećava dobru i uspješnu godinu. U italijanskoj Pfunderer dolini je ovaj običaj raširen, te se nekada prakticirao 31. oktobra na noć prije Svih svetih, ali je u ovom području prije nekoliko desetina godina premješten na 11. novembar, kako bi se istovremeno obilježavala crkvena slava svetog Martina u Vintlu i okolnim mjestima. Prosjačenje krafni također je rašireno u drugim područjima Južnog Tirola, uključujući doline Ultental i Ahrntal: Tamo, tokom običaja "Pitschele-Singen", grupa muškaraca ide od kuće do kuće devet večeri između Dušnog dana i Martinja i pjevaju pjesme sirotih duša. Kao zahvalu sudionici dobivaju domaće krofne ili svježi domaći kruh.

## Slijed 
*Prosjaci krafni* maskiraju se maskom za lice od bijelog platna s prorezima za oči i dugim nosom. U manjim grupama ili pojedinačno, prosjaci krofni posjećuju okolna seoska gospodarstva kad padne mrak. Svoju prisutnost najavljuju kucanjem i izgovorima u falsetu. "La inna, Wenns Kropfnbettla sein!" ("Uđite samo ako su to prosjaci krafni!") dobrodošli je poziv od domaćina. Prosjaci krofni bi su zatim predstavili recitovanjem ili pjevanjem, poput:

Prosjaci krafni zahvaljuju domaćinima razgovorom ili pjesmom i sviranjem uz ples ako bi neko imao harmoniku ili usnu harmoniku. Koriste se sve vrste trikova kako bi se u razgovoru otkrio identitet prosjaka krofni s kapuljačama. Ovi zauzvrat čine zabavnim prevariti porodicu domaćina što je vještije moguće dajući kazališne uloge najboljima.

## Porijeklo 
Podrijetlo prošnje krafni, koje se u literaturi opisuje kao stari običaj, leži u štovanju mrtvih i vjerovanju u duhove, s nadom u plodnost. Nekada su se isprošene krofne stavljale na grobove. Uoči blagdana Svih svetih krofnom su darivani siromašni ljudi, koji su idući od kuće do kuće ih sakupljali, a prosjacima ili hendikepiranima i nemoćnima su "prosjaci krofni" donosili krofne.

## Reference 
## Literatura 
* Dr. Paul Gruber: *VINTL Geschichte und Gegenwart einer Gemeinde* herausgegeben von der Schützenkompanie Bartlmä von Guggenberg, Vintl 1981, Herstellung: Athesiadruck Bozen, S. 480 ff.

Kategorija:Tirolski folklor
Kategorija:Austrijski folklor
Kategorija:Italijanski folklor
Henry Fonda

**Henry Jaynes Fonda** (16. maj 1905. – 12. august 1982.) bio je američki glumac. Imao je karijeru koja je trajala pet decenija na Broadwayu i u Hollywoodu. U nekoliko filmova koji se smatraju klasicima njegovao je imidž običnog i skromnog čovjeka na ekranu.

Rođen i odrastao u Nebraski, ostavio je trag rano kao glumac na Broadwayu i debitovao na holivudskom filmu 1935. Do statusa zvijezde došao je nastupima u filmovima poput *Jezebel* (1938), *Jesse James* (1939) i *Mladi g. Lincoln* (1939). Njegova karijera dalje je napredovala ulogom Toma Joada u *Plodovima gnjeva* (1940), za koju je nominiran za Oscara za najbolju glavnu mušku ulogu.
[desno|mini| [Jane Seymour Fonda|Jane Fonda, Henry Fonda i Peter Fonda 1950-ih|166x166piksel]]
mini|Fonda u *Jezebelu*|lijevo|165x165piksel
mini|Fonda u *The Lady Eve*|lijevo|163x163piksel

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1905.
Kategorija:Umrli 1982.
Kategorija:Biografije, Grand Island (Nebraska)
Kategorija:Američki glumci
Kategorija:Preusmjerenja povezana sa stavkom na Wikipodacima
Kategorija:Zlatni globus za najboljeg glumca – drama
Kategorija:Oscar za najbolju glavnu mušku ulogu
Kategorija:Amerikanci porijeklom iz Nizozemske
Kategorija:Amerikanci porijeklom iz Italije
Kategorija:Oscar za životno djelo
Richard Burton

**Richard Burton** CBE (  ; rođen kao **Richard Walter Jenkins Jr** .; 10. novembar 1925. – 5. august 1984.) bio je velški glumac. Poznat po svom mehkom baritonskom glasu, Burton se etablirao kao sjajan šekspirovski glumac 1950-ih, i dao je nezaboravnu predstavu kao Hamlet 1964. godine. Kritičar Kenneth Tynan nazvao ga je "prirodnim nasljednikom Olivijea". Burtonov uočeni neuspjeh da ispuni ta očekivanja  razočarao je neke kritičare i kolege; njegovo teško opijanje doprinijelo mu je imidžu velikog izvođača koji je protraćio svoj talenat. Ipak, naširoko se smatra jednim od najboljih glumaca svoje generacije.

Burton je bio nominiran za Oscara sedam puta, ali ga nikada nije osvojio. Dobio je BAFTA-e, Zlatne globuse i Tony nagrade za najboljeg glumca. Sredinom 1960-ih, Burton je postao vrhunska zvijezda blagajne. Do kasnih 1960-ih, bio je jedan od najplaćenijih glumaca na svijetu, primao je honorare od milion dolara ili više, plus dio bruto prihoda. Burton je u javnosti ostao blisko povezan sa svojom drugom suprugom Elizabeth Taylor. 
[desno|mini| Burton s Olivijom de Havilland u *[Moja rođaka Rachel (1952)|Moja rođaka Rachel*]]
desno|mini| Kao rimski vojni tribun Marcellus Gallio u *Halji* (1953.)
desno|mini| Kao Mark Antonije u *Kleopatri* (1963), sa Elizabeth Taylor kao glavnim likom

## Nagrade 
* 1953. Zlatni globus za novu zvijezdu godine na 10. dodjeli "Zlatnog globusa" za ulogu u filmu *Moja rođaka Rachel*.

## Bilješke 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* Richard Burton na IBDb-ju

Kategorija:Rođeni 1925.
Kategorija:Umrli 1984.
Kategorija:Biografije, Neath Port Talbot
Kategorija:Britanski glumci
Kategorija:Zlatni globus za najboljeg mladog glumca
Kategorija:Zlatni globus za najboljeg glumca – drama
Grof Drakula

**Grof Drakula** je naslovni lik u gotičkom horor romanu *Drakula* Brama Stokera iz 1897. godine. Smatra se i prototipom i arhetipskim vampirom u kasnijim djelima fikcije. Neki veruju da su aspekti lika inspirisani vlaškim princom Vladom Nabijačem iz 15. vijeka, koji je također bio poznat kao Drakula, i ser Henrijem Irvingom, glumcem kome je Stoker bio lični asistent.

Jedna od najpoznatijih Drakulinih moći je njegova sposobnost da druge pretvori u vampire tako što ih ujede i zarazi vampirskom bolešću. Drugi aspekti karaktera dodani su ili izmijenjeni u kasnijim popularnim izmišljenim djelima. Lik se često pojavljivao u popularnoj kulturi, od filmova preko animiranih medija do žitarica za doručak.
[mini| Naslovnica *[Drakulin gost i druge čudne priče|Drakulinog gosta i drugih čudnih priča*, zbirke kratkih priča čiji je autor Bram Stoker|293x293piksel]]
[mini| [Bela Lugosi kao grof Drakula 1931|lijevo|198x198piksel]]

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Vampiri
Aion (mitologija)

**Aion** (Αἰών) je grčko Primordijalno božanstvo povezano s vremenom, kuglom ili krugom koji obuhvata svemir i zodijakom.

"Vrijeme" koje Aion predstavlja je trajno, neograničeno, ritualno i ciklično: Budućnost je povratna verzija prošlosti, kasnije nazvana aevum (vidi vedski sanskrit Ṛtú). Ova vrsta vremena je u suprotnosti sa empirijskim, linearnim, progresivnim i historijskim vremenom koje je predstavljao Kron, a koje se dijeli na prošlost, sadašnjost i budućnost.:274

## Ikonografija i simbolika 
Aion se obično identificira kao goli ili uglavnom goli mladić unutar kruga koji predstavlja zodijak, simbol vječnog i cikličkog vremena. Primjeri uključuju dva rimska mozaika iz Sentinuma (današnji Sassoferrato) i Hippo Regius u rimskoj Africi, te Parabiago ploču. Ali budući da on predstavlja vrijeme kao ciklus, može biti predstavljen i kao starac. Non u *Dionizijaci*  povezuje Aiona sa Hore i kaže da:

mijenja teret starosti poput zmije koja skida kolutove beskorisnih starih vaga, podmlađujući se umivajući se u naletima zakona [vremena].:306

Slika zmije koja se upliće povezana je s obručem ili tačkom kroz Urobor, prsten formiran od zmije koja drži vrh svog repa u ustima. Latinski komentator iz 4. vijeka n. e. Servije primećuje da slika zmije koja grize svoj rep predstavlja cikličnu prirodu godine.

U svom radu o hijeroglifima iz 5. vijeka, Horapolo pravi dalju razliku između zmije koja krije rep ispod ostatka svog tijela, što predstavlja Aion, i Uroborakoji predstavlja svemir, što je zmija koja proždire svoj rep.

## Reference 

Kategorija:Grčki primordijalni bogovi
Ananke (mitologija)

U drevnoj grčkoj religiji, **Ananke** (Ἀνάγκη), od zajedničke imenice ἀνάγκη, "sila, ograničenje, nužnost") je personifikacija neizbježnosti, prisile i nužnosti. Obično se prikazuje kako drži vreteno. Kao jedno od grčkih primordijalnih božanstava, rođenje Ananke i njenog brata i supruga, Krona (personifikacija Vremena, ne treba brkati sa Titanom Kronom) označava podjelu između eona Haosa i početka Kosmosa. Ananke se smatra najmoćnijim diktatorom sudbine i okolnosti. Smrtnici i bogovi podjednako su poštovali njenu moć i odavali joj počast. Ponekad se smatra majkom Mojri (sudbina), a smatra se da je jedino biće koje utiče na njihove odluke (prema nekim izvorima, jedina pored Zeusa). Prema Schowalteru i Friesenu, ona i Mojre su "sve u dovoljnoj mjeri vezane za ranu grčku mitologiju pa je njihovo grčko porijeklo vrlo vjerojatno."

Drevni grčki putnik Pauzanije pisao je o hramu u starom Korintu u kojem su se boginje Ananke i Bije (što znači sila, nasilje ili nasilna žurba) obožavale zajedno u istom svetištu. Ananke se također često identifikuje ili povezuje sa Afroditom, posebno Afroditom Uranijom, koja je predstavljala apstraktnu nebesku ljubav; smatralo se da su njih dvije povezane, kao relativno neantropomorfizovane moći koje diktiraju tok života. Njen rimski pandan je  **Necessitas**.

## Mitologija 
U orfičkoj mitologiji, Ananke je samoformirano biće koje se pojavilo u zoru stvaranja u bestjelesnom, zmijolikom obliku, a njene ispružene ruke obuhvataju kosmos. Ananke i Kron su par, koji se miješaju u obliku zmije kao veza oko svemira. Zajedno su slomili prvobitno jaje stvaranja čiji su sastavni dijelovi postali zemlja, nebo i more kako bi formirali uređeni svemir. Ananke je majka (ili neki drugi identitet) Adrasteje, distributera nagrada i kazni.

U orfičkim himnama, Afrodita Uranija je opisana kao Anankeova majka i vladarka tri Morije:

Urania, slavna kraljica koja voli smijeh, rođena u moru, koja voli noć, groznog izgleda;
Lukava, od koga je Ananke prvi put, proizveo, noćnu, svepovezujuću damu:
'Tvoj je svijet sa harmonijom da se pridruži, jer sve stvari izviru iz tebe, o moći božanski.
Trostruke Morije su pod tvojim dekretom i svi ti se proizvodi podjednako pokoravaju

— Orfička himna LIV.

## Reference 

Kategorija:Grčki primordijalni bogovi
Józef Trajtler

**Joseph Szügyi Trajtler** (19. februara 1877. – 31. januara 1923.) bio je mađarsko-poljski inženjer, viši savjetnik za željeznicu, šef Ureda za željeznički saobraćaj u Bydgoszczu.

## Biografija 
Stekao je diplomu inžinjera na Tehnološkom univerzitetu u Budimpešti, a zatim se zaposlio u geodetskoj kancelariji. Bio je specijalista za izgradnju željezničkih pruga u Bosni i Hercegovini, u sastavu Austro-Ugarske. Godine 1912. postaje inspektor odjela za održavanje željezničkih pruga u Bosni i Hercegovini. Njegove odgovornosti uključivale su projektovanje željeznica, mostova, tunela, vodovodnih mreža i zgrada.

Nakon završetka Prvog svjetskog rata komandovao je najmanje jednim željezničkim transportom Poljaka vraćenih iz Bosne i Hercegovine. Pod uticajem svoje supruge (Cecylia, djevojačko prezime Bajewska), koja je bila Poljakinja, odbio je predlog da preuzme upravljanje izgradnjom željezničkih pruga na ostrvu Java i preselio se u Varšavu. Kao viši savjetnik upućen je u Bydgoszcz, gdje je početkom 1920. godine preuzeo upravljanje Saobraćajnom kancelarijom, podređenom Direkciji poljskih željeznica u Gdanjsku. Spriječio je Nijemce da zauzmu vagone i željezničku imovinu. Organizovao je željezničku službu.

Tokom Poljsko-sovjetskog rata (1919–1921), Józef Trajtler je imao velike zasluge u održavanju pune efikasnosti željezničkog saobraćaja na teritoriji Druge Poljske Republike. On je Bydgoszczu omogućio veze sa Poznanjom i Varšavom. U to vrijeme živio je u kući u ulici Zygmunta Augusta 34.

Svojim plemenitim i pravednim karakterom zaslužio je simpatije i poštovanje njegovih nadređenih i kolega. Težak, svakodnevni rad izazvao je njegovu bolest i preranu smrt 1923. godine. „Gazeta Bydgoska“ („Bydgoske novine“) su tada pisale: Pokojnik mađarskog porijekla je svojom plemenitom dušom volio novoosnovanu Poljsku i odlučio da svo svoje znanje i energiju posvijeti poboljšanju željeznica u novoizgrađenoj državi.

Umro je od raka.

## Komemoracija 
Dana 25. septembra 2013. godine, na zahtjev počasnog konzula Mađarske u Bydgoszczu  Gradsko vijeće je usvojilo odluku da se kružni tok na raskrsnici ulica Rycerska, Zygmunta Augusta i Zaświat nazove imenom Józefa Szugyija Trajtlera.

## Reference 
## Literatura 
* 

Kategorija:Biografije, Budimpešta
Kategorija:Rođeni 1877.
Kategorija:Umrli 1923.
Jedenje kelja

180px|mini|desno|Jela od zelenog kupusa s prženim krompirićima, pincetom, kuhanom kobasicom, kaslerom, slaninom i senfom
180px|mini|desno|Kelj s bregenwurstom i kaslerom
**Jedenje kelja** () je običaj u većem dijelu sjeverne Njemačke i dijelovima Skandinavije. Kelj se nekada brao nakon prvog jesenskog mraza, kako bi se neutralizirale gorke tvari sadržane u njemu. Veliki četvrtak prije Uskrsa tradicionalno označava kraj sezone kelja. Danas se koriste novije sorte, koje se mogu brati od septembra - bez mraza.

## Običaj 
Tradicionalno, zimskom obroku kelja u društvu prethodi običaj Kohlfahrt. Obično je to izlet kroz prirodu na čijem se kraju nalazi gostionica u kojoj se poslužuje hrana. Tijekom pješačenja sudionici se zabavljaju igrama na otvorenom poput bacanja velike kocke za igranje - obično načinjene od spužve; te poput boćanja ili bacanja kugle (). Za okrijepu i protiv često ledenih temperatura, dovoljna količina alkoholnih pića vuče se u ručnim kolicima.

U gostionici se društvo poslužuje kuhanim keljom, zgusnutim ili ne s heljdinom krupom, zobenom krupom ili rolanom, ovisno o kraju, s lagano karameliziranim prženim krompirom ili kuhanim krompirom. Posebna kobasica pinkel je karakterističan dodatak u području oko Bremena i u regiji Oldenburg, dok se bregenwurst koristi u regiji oko Hannovera, Hildesheima, Braunschweiga i Magdeburga. Ovi specijaliteti od kobasica uglavnom se rade samo zimi i za pripremu u kelju i prilično su neobični u drugim krajevima. Kassler, kohlwurst, svježi mettwurst, dimljeni mettenden, slanina ili svinjski obrazi također su česti sastojci.

Jedenje kelja kulminira proglašenjem *kralja kelja* ili *kraljevskog para kelja*. Za dodjelu kraljevskog dostojanstva koriste se različite metode. Ili se ocjenjuje broj porcija svakog sudionika, utvrđuje se težina sudionika prije i poslije jela ili se ocjenjuju rezultati igara na pohodu prema tajnim kriterijima koji se ne shvaćaju preozbiljno. Proglašeni *kralj kelja* povremeno zadnji napušta stol. O organizaciji večere od kelja za sljedeću godinu odlučuje kralj ili kraljevski par.

## Reference 
## Literatura 
* Martin Westphal: *Kohl- und Pinkelfahrten. Zur Geschichte und Kultur einer Festzeit in Norddeutschland*, Münster 1998 (Neuauflage).

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Njemački folklor
Kategorija:Danski folklor
Kategorija:Istočnofrizijski folklor
Svadbeni put

180px|mini|desno|Svadbeni put
**Svadbeni put** () je tradicionalni narodni običaj u Ost-Frieslandu u Njemačkoj, prije svega u okrugu Aurich, kada djeca povodom katoličkog blagdana Uzašašća, obično pored puta odlazu cvijetne motive ili slike sa cvijećem u raznim oblicima.

## Običaj 
Slike sa cvijećem se postavljaju pored putova obicno na svijetlom pijesku u drvenom okviru ili u kutiju napunjenoj pijeskom. Uglavnom se taj način izrade koristi, da bi se kutije ili ramovi sa cvijećem mogli izraditi kod kuće, te lakše donijeti na odredište. Česti motivi su brodovi i mlinovi. Popularni su i prikazi poznatih simbola, poput križa, srca i sidra za vjeru, ljubav i nadu. Međutim, također je moguće slobodno dizajnirati slike cvijeća kao što su pejzaži, brodovi, vjetrenjače ili svjetionici. Tradicionalno, svadbeni putevi bili su napravljeni od livadnog cvijeća, povremeno dodajući mahovinu ili lišće za dodatno ukrašavanje. Historijska jezgra ove priče nije dokumentirana i zapravo tradicija dotjerivanja mladenki, kao i mnoge druge, seže do starijih, ali zaboravljenih ideja. Ovdje je značajna mentalna povezanost sa smrću. Možda ovdje još uvijek djeluju ideje koje su neandertalce navele da svoje mrtve pokapaju s darovima cvijeća, koje zbog preferirane žute boje, koja dominira i na svadbenim stazama, sugerira svjetlo, a time i nastavak života ili uskrsnuće.

## Reference 
## Literatura 
Kategorija:Njemački folklor
Kategorija:Istočnofrizijski folklor
Ima nešto od srca do srca / Sanjati, slušati i ništa više

**Ima nešto od srca do srca / Sanjati, slušati i ništa više** šesta je singl-ploča sarajevske pop-rok grupe Crvena jabuka. Objavila ga je zagrebačka izdavačka kuća Jugoton u martu 1988. u okviru promocije njihovog trećeg studijskog albuma. Obje pjesme komponirao je gitarist Zlatko Arslanagić. Na A-strani singla je pjesma "Ima nešto od srca do srca". Odsvirana je u lagahnijem rok maniru britanske rok grupe Dire Straits i melodične gitare koja podsjeća na sviranje Marka Knopflera. Na B-strani je balada "Sanjati, slušati i ništa više", odsvirana na električnoj gitari uz diskretnu pratnju na klavijaturi i povremeno višeglasno pjevanje kojim se podvlači značaj riječi "sanjati" u tekstu pjesme. Muziku i aranžman uradio je Zlatko Arslanagić, a tekst i prateće pjevanje Senad Tanović. Svojim pjevanjem istakao se klavijaturist Dražen Žerić, a obje pjesme su do danas ostale redovni dio koncertnog repertoara ovog muzičkog sastava i donijele su veliku popularnost grupi Crvena jabuka na prostorima bivše Jugoslavije. Snimatelj i producent bio je Nikša Bratoš.

## Muzički primjeri 
* "Ima nešto od srca do srca"
* "Sanjati, slušati i ništa više"

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 1988.
Kategorija:Singlovi Crvene jabuke
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona