open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thomas Müller (nogometaš)

**Thomas Müller** (čit. [ˈtʰoː.mas ˈmʏ.lɐ]) njemački je nogometaš. Cijelu karijeru nastupa za Bayern iz Münchena, a do 2024. bio je član i njemačke reprezentacije. Igra na poziciji napadača ili ofanzivnog veznjaka, a ponekad djeluje i kao krilo. Hvaljen je zbog dobrog osjećaja za prostor, timskog rada i izdržljivosti i pokazao je konstantnost u postizanju i namještanju golova.

Proizvod je Bayernove omladinske škole, a u prvi tim probio se u sezoni 2009/10. nakon što je za trenera postavljen Louis van Gaal; odigrao je skoro sve utakmice te sezone, u kojoj je Bayern osvojio prvenstvo i oba kupa, a plasirao se i u finale Lige prvaka. Ovi rezultati donijeli su mu poziv u A-reprezentaciju. Na SP-u 2010. postigao je pet golova u šest utakmica, a Njemačka je osvojila treće mjesto. Proglašen je najboljim mladim igračem prvenstva, a osvojio je i "Zlatnu kopačku" s pet golova i tri asistencije. Također je postigao jedini gol za Bayern u finalu Lige prvaka 2012, ali Bayern je tu utakmicu izgubio nakon izvođenja penala.

## Statistike karijere 
### Klub 
:*Do 21. 4. 2015.*

* 1 - uključuje statistike iz Lige prvaka i UEFA Superkupa
* 2 - uključuje statistike iz DFL-Supercupa i sa Svjetskog klupskog prvenstva

### Reprezentacija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  
* Thomas Müller na dfb.de 
* 
* 
* 
* 
* Thomas Müller na transfermarkt.co.uk
* 

Kategorija:Rođeni 1989.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Weilheim (Gornja Bavarska)
Kategorija:Njemački nogometaši
Kategorija:Nogometaši Bayern Münchena II
Kategorija:Nogometaši Bayern Münchena
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 2010.
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 2012.
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 2014.
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 2016.
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 2018.
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 2020.
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 2022.
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 2024.
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Bravo"
Herpes

mini|Herpes labialis
**Herpes** je infekcija izazvana Herpes simplex virusima, HSV1 i HSV2. Riječ je o dva oblika jednog istog virusa koji se razlikuju po mjestu manifestacije ali imaju sličnu kliničku sliku. Način ulaska u organizam im je različit pa se tako HSV1 ili labijalni herpes dobija oralnim putem i manifestuje se najčešće u predjelu lica (usta, nos) a HSV2 ili genitalni herpes se dobija polnim putem i stoga spada u polno prenosive bolesti a manifestuje se u području genitalnih organa. Izvor infekcije je isključivo čovjek. Infekciju također može prenijeti trudnica na dijete, rjeđe preko posteljice a češće prilikom rođenja (tj. pri prolasku novorođenčeta koz porođajni kanal) što može izazvati teške posljedice po novorođenče. Iz tog razloga se trudnicama koje su nosioci ovog virusa najčešće preporučuje porođaj putem carskog reza.

## Nastanak i razvoj infekcije 
Pri primarnom kontaktu sa ovim virusom nastaje inicijalna infekcija koju karakterišu povišena temperatura, opšta slabost, bolovi u mišićima, uvećanje limfnih čvorova itd. što spada u kategoriju opštih simptoma. Međutim, ima slučajeva kada se ne javi ni jedan od ovih simptoma i infekcija virusom prolazi nezapaženo - inaparentna infekcija. Što se tiče lokalnih simptoma javljaju se osjećaj napetosti i svraba na mjestu gdje se nakon nekog vremena pojavljuju plikovi veličine 1-2mm koji su ispunjeni bijelo-žutom tečnošću. Oni ubrzo pucaju i prave kraste koje se suše i ne ostavljaju ožiljak. Kod genitalnog herpesa lokalizovani su na spoljnim genitalijama, grliću materice, izvodnom mokraćnom kanalu, prostata, testis i regiji oko analnog otvora, a ponekad i na preponama. Simptomi herpesa mogu biti veoma različiti od osobe do osobe. Nakon inicijalne infekcije simptomi počinju da slabe a virus kreće put nervnog sistema gdje se smješta u nervne ćelije i prelazi u stanje mirovanja zaštićen od imunog sistema. Upravo je to razlog zbog kojeg je ovaj virus sposoban da doživotno ostane u organizmu. Različiti provocirajući faktori kao što su stres, menstruacija, pad imuniteta, mehanička oštećenja, operacije itd. dovode do reaktivacije virusa i njegov prelazak iz latentnog u aktivno stanje. Međutim, simptomatologija ponovnog aktiviranja virusa je po pravilu blaža, kraće traje i nema opštih (ako ima znatno su blaži) već samo lokalnih simptoma. Ponovne infekcije kod organizma koji je u solidnom stanju se rijetko javljaju, jednom godišnje, a kod osoba sa slabijim imunim sistemom mogu se javiti i više puta godišnje.

## Prevencija i liječenje 
Prevencija se zasniva na zaštićenom seksualnom kontaktu (prezervativ) kao i jačanju imunog sistema. Liječenje se sprovodi upotrebom antivirusnog lijeka na bazi aciklovira, koji značajno ublažava simptome. Međutim, ovaj lijek ne može potpuno da eliminiše virus iz organizma jer uvijek ostaje jedan procenat virusa koji se nalaze ”uspavani” u nervnim ćelijama i koji se mogu aktivirati.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Medicina
Kategorija:Zarazne bolesti
Kategorija:Virusne bolesti
Kategorija:Spolno prenosive bolesti
Imunološki sistem

mini|desno|Grafički prikaz prolaska neutrofila kroz krvni sud i vršenja fagocitoze, kao vrsta imunog odgovora na infekciju
**Imunološki** ili **imuni sistem** je sistem organa koji štiti organizam od napada stranih mikroorganizama (virusa, bakterija, gljivica i parazita), njihovih hemijskih supstanci (toksina), kao i vlastitih izmjenjenih (npr. tumorske) i istrošenih ćelija.

Imuni sistem se sastoji od organa razmještenih po čitavom tijelu i ćelija koje sudjeluju u imunim reakcijama, koje mogu migrirati po čitavom tijelu.

## Organi 
Organi imunog sistema su koštana srž, timus i limfni čvorovi. 
 
## Vrste imunosti 
Razlikujemo dvije vrste imunosti:
* nespecifična, prirođena imunost
* specifična, stečena imunost, koja može biti stečena aktivno ili pasivno, te stečena umjetnim ili prirodnim putem:
** prirodno stečena:
*** pasivno - npr. antitijela majke koje novorođenče dobije majčinim mlijekom
*** aktivno - npr. antitijela koja imunološki sistem proizvede i koja ostaju u tijelu nakon infekcije
** umjetno stečena:
*** pasivno - npr. unos gotovih proizvedenih antitijela, kako bi se spriječila infekcija ili trovanje (profilaksa - zmijski ujed, tetanus, bjesnilo) 
*** aktivno - npr. imunizacija (cijepljenje)

## Djelovanje 
Prirođena imunost čini prvu liniju odbrane organizma, postoji prije kontakta sa uzročnicima bolesti i reagira na isti način prema svakom štetnom agensu. Stečena imunost se razvija u kontaktu sa uzročnicima bolesti, ne postoji prije prvog kontakta i potrebni su dani, sedmice ili mjeseci da bi se razvila. Ove dvije vrste imunosti ne djeluju odvojeno jedna od druge, već se međusobno nadopunjavaju. Nespecifična imunost određuje vrstu specifičnog imunog odgovora, dok specifična imunost dalje usmjerava i pojačava nespecifičnu. Zahvaljujući ovom uzajamnom djelovanju imuni sistem posjeduje sposobnosti:

* razlikovanja vlastitog od tuđeg - imuna tolerancija
* imuna memorija (specifična imunost)
* samoograničenja
* specifičnosti (specifična imunost)
* raznovrsnosti (specifična imunost)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Sistemi organa
Kategorija:Imunološki sistem
Novorođenče

[200px|desno|mini|Novorođenče nakon [vaginalnog poroda]]
[mini|300x300piksel| Novorođenče kojeg drži odrasli [muškarac]]
**Novorođenče** ili **beba** je vrlo mlad potomak ljudskih bića. *Dojenče* (od latinske riječi *infans*, što znači 'beba' ili 'dijete' ) je formalni ili specijalizovani sinonim za uobičajeni pojam *beba*. Termini se također mogu koristiti za označavanje maloljetnika drugih organizama. **Novorođenče** je, u kolokvijalnoj upotrebi, dojenče staro samo nekoliko sati, dana ili do mjesec dana. U medicinskom kontekstu, **novorođenče** (od latinskog, *neonatus*, novorođenče) je novorođenče u prvih 28 dana nakon rođenja; termin se odnosi na nedonoščad, donošenu i prenesenu bebu.

Prije rođenja, potomstvo se naziva fetus. Termin *dojenčad* se obično primjenjuje na vrlo malu djecu mlađu od jedne godine; međutim, definicije se mogu razlikovati i mogu uključivati djecu do dvije godine starosti. Kada ljudsko dijete nauči hodati, umjesto toga se zove mališan.

Detinjstvo je kritičan period u razvoju ličnosti kada se postavljaju temelji ličnosti odrasle osobe. Nasuprot tome, mališan se koristi za označavanje bebe koja je postigla relativnu nezavisnost u kretanju i hranjenju.
## Reference 
Kategorija:Djetinjstvo
Crohnova bolest

**Crohnova bolest** je hronična upalna bolest probavnog trakta koju karakterizira transmuralna upala (upala koja zahvaća čitavu stijenku) i diskontinuitentne (engl. skip) lezije (između mjesta zahvaćenih lezijom postoje dijelovi nepromijenjene stijenke). Ime je dobila po američkom liječniku Burrillu Crohnu koji ju je prvi dijagnosticirao i opisao.

Crohnova bolest je upalna bolest crijeva i može zahvatiti bilo koji dio probavnog trakta 
od usta do anusa.

Simptomi su hronični proljev, grčevita bol u trbuhu, povišena temperatura, gubitak apetita i tjelesne težine. Uzrok nije poznat, ali se pretpostavlja da je u pitanju poremećaj imunskog sistema. Nedovoljno ili neprikladno liječenje može dovesti do komplikacija kao što su fistule, apscesi, krvarenja iz debelog crijeva, a također može doći do sekundarnih upala brojnih drugih organa.

Liječenje se provodi sulfasalazinom, mesalazinom i kortikosteroidima.

## Vanjski linkovi 
* Hrvatsko udruženje za Crohnovu bolest i ulcerozni kolitis
* Crohnova bolest - Etiologija, patologija, tipovi, klinička slika, komplikacije, dijagnostika, liječenje 

Kategorija:Bolesti digestivnog trakta
Kategorija:Upale
Limfociti

mini|desno|200p|Humani limfocit viđen elektronskim mikroskopom
**Limfocit** je najmanja ćelija vezivnog tkiva koja ima odbrambenu ulogu tako što, u zavisnosti od vrste, proizvodi antitijela ili na različite načine učestvuju u imunom ćelijskom odgovoru. Kod odraslih nastaju u koštanoj srži, a kod djece i u timusu (neposredno ispod prsne kosti).

Postoje tri osnovne grupe limfocita koji se morfološki ne razlikuju već su razlike samo funkcionalne:

* B-limfociti su odgovorni za humoralni imunitet
* T-limfociti učestvuju u ćelijskom imunitetu
* O-limfociti ili ćelije ubice, nulte ćelije (ćelije prirodne ubice ili NK-ćelije), o kojima se najmanje zna i smatra se da bi mogle biti odgovorne za sprječavanje razmnožavanja nenormalnih ćelija, posebno tumorskih.

Kategorija:Citologija
Kategorija:Limfociti
Kategorija:Limfne tečnosti
Kategorija:Limfni sistem
Kategorija:Imunološki sistem
Limfokin

**Limfokini** su citokini koje proizvode imunske ćelije poznate kao limfociti. Oni su proteinski medijatori koje tipično proizvode T ćelije, čime one usmjeravaju odgovor imunskog sistema putem interćelijske signalizacije. Limfokini imaju brojene uloge, u koje se ubrajaja privlačenje drugih imunskih ćelija, kao što su makrofage i drugi limfociti, ka mjestu infekcije, kao i njihova naknadna aktivacija kojom se pripremaju za imunski odgovor. Limfociti  u cirkulaciji mogu da detektuju veoma male koncentracije limfokina i da se kreću u smjeru koncentracionog gradijenta prema mjestu gde je imunski odgovor neophodan. Limfokini pomažu B ćelijama da proizvedu antitijela.

Važni limfokini koje luče T pomoćne ćelije su:

* Interleukin 2
* Interleukin 3
* Interleukin 4
* Interleukin 5
* Interleukin 6
* Granulocit-makrofagna kolonija-stimulišući faktor
* Interferon-gama

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://meshb.nlm.nih.gov/record/ui?name=Lymphokines

Kategorija:Citologija
Kategorija:Citokini
Monokin

**Monokin** je tip citokina koji prvenstveno nastaje u monocitima i makrofagama. Primjeri monokina su interleukin 1 i faktor nekroze tumora -alfa.

## Funkcije
Monokini koje izlučuju makrofage mogu da privuku neutrofile putem procesa hemotakse.

## Također pogledajte 
* Limfokin

## Reference
Kategorija:Citologija
Kategorija:Citokini
Imunomodulator

**Imunomodulator** je supstanca (npr. lijek) koji ima efekat na imuni sistem. Postoje dva tipa efekata: imunostimulacija i imunosupresija.

* Imunosupresanti prvenstveno imaju potiskujući efekat.
* Imunostimulanti prvenstveno imaju stimulišući efekat.

Većina lijekova međutim neme efekta na samo jedan biološki receptor, tako da jedan imunomodulator može istovremeno biti imunosupresant i imunostimulant, na različitim ciljevima u okviru imunog sistema.

Proizvodi koji se ne sastoje od jednog hemijskog entiteta, kao što su biljni ekstrakti i nečisti proizvodi, mogu imati ispoljiti još veći pluralitet efekata. Mnoge vrste biljaka, u zavisnosti od primjenjenih ekstrakcionih uslova, imaju imunomodulatorne efekte.

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Imunologija
Hemokin

mini|300px|desno|Struktura u rastvoru interleukina 8, hemokin CXC podfamilije
**Hemokini** (grč. kinos, kretanje) su porodica malih citokina, ili proteina izlučenih iz ćelija. Njihovo ime potiče od njihove sposobnosti da indukuju usmjerenu hemotaksu u okolnim responsivnim ćelijama; oni su hemotaksni citokini. Proteini su klasifikovani kao hemokini na osnovu zajedničkih strukturnih karakteristika, kao što je mala veličina (oni su svi imaju molekulsku težinu od približno 8-10 kDa), i prisustva četiri cistein ostatka u konzerviranim lokacijama koje su ključne za formiranje njihovog 3-dimenzionalnog oblika. Međutim, ovi proteini su historijski bili poznati pod nekoliko drugih imena uključujući SIS familija citokina, SIG familija citokina, SCY familija citokina, Trombocit faktor-4 superfamilija ili interkrini. Neki hemokini se smatraju pro-inflamatornim i mogu biti indukovani tokom imunog odgovora da privuku ćelije imunskog sistema na mjesto infekcije, dok se drugi smatraju homeostaznim. Oni učestvuju u kontroli migracije ćelija u toku normalnih procesa održavanja tkiva ili tokom razvoja. Hemokini su prisutni u svim kičmenjacima, nekim virusima i bakterijama, a nisu prisutni kod beskičmenjaka. Ovi proteini dejstvuju putem interakcija sa G protein-spregnutim transmembranskim receptorima koji se nazivaju hemokin receptori, i koji se selektivno nalaze na površini ciljnih ćelija hemokina.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20060901183008/http://cytokine.medic.kumamoto-u.ac.jp/CFC/CK/Chemokine.html

Kategorija:Citologija
Kategorija:Citokini
Ćelijska dioba

**Ćelija** koja je završila interfazu i pripremila se za podjelu na dvije nove ćelije, ulazi u diobu. Prokariotske ćelije se dijele amitozom (direktnom ili prostom diobom), dok se eukariotske dijele mitozom ili mejozom. Promjene, koje se u ćeliji dešavaju za vrijeme diobe, mogu se uočiti mikroskopom što sa promjenama tokom interfaze nije slučaj.

## Mitoza 
**Mitoza** je proces u kojem ćelija udvostručuje svoj genom (genetski materijal) i zatim ga razdvaja u dvije jednake polovine.
## Mejoza 
**Mejoza** je ćelijska dioba u kojoj se broj hromozoma u novonastalim ćelijama redukuje na polovinu u odnosu na majke ćelije.

## Također pogledajte 
* Mitoza

## Vanjski linkovi 
* Bioskolos
* BioNet Škola

Kategorija:Citologija
Kategorija:Telomeri
Ravnoteža

*Mehanička ravnoteža - stanje mirovanja tijela. Nastaje kada se sve sile i svi momenti sila koji bi obrtali tijelo međusobno uravnotežavaju (poništavaju). 
*Hemijska ravnoteža
Svrabež (medicina)

mini|250px|desno|Reakcija vjeverice češanjem na svrabež
**Svrabež** () je subjektivna patološka pojava na koži i sluzokoži koja prati neke kožne i druge bolesti, a manifestuje se neprijatnim senzacijama koje izazivaju želju (refleks) za češanje ili grebanje. Svrabež ne treba miješati sa drugim subjektivnim osjećajima kao što su gmizanje, parestezija, peckanje i bol. Svrabež u ustima je izuzetno rijedak i tada je obično lokalizovan na tvrdom nepcu, a provocira ga dodir jezika.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Bolesti
Vrtoglavica

**Vrtoglavica** (lat. *vertigo*) jeste poremećaj orijentacije koji se manifestira snažnom iluzijom kretanja u prostoru. To je neodređen izraz koji bolesnici upotrebljavaju da bi opisali nekoliko različitih subjektivnih stanja. Uz privid kretanja, često je prisutan i funkcionalni okulomotorički poremećaj (nistagmus), rušenje u stajanju i hodanju i mučnina. Uporne vrtoglavice onemogućavaju normalno obavljanje svakodnevnih aktivnosti, što donosi nove psihogene tegobe uzrokovane zabrinutošću i strahom, te postaje vrsta invaliditeta. U svakom slučaju ne treba je potcjenjivati jer učestale vrtoglavice mogu biti posljedica nekog težeg oboljenja.

Kategorija:Neurologija
Kategorija:Fenomeni
Kategorija:Simptomi i znakovi mentalnih poremećaja
Kategorija:Bolesti unutrašnjeg uha
Pažnja

**Pažnja** je psihička funkcija koja ima dvije osnovne komponente kojima je može opisivati i procjenjivati: prva komponenta se odnosi na usmjeravanje i usredotočivanje psihičke energije na određeni objekt (osobu, pojavu i sl.) - ta se komponenta pažnje naziva *tenacitet*, druga se važna funkcija pažnje odnosi na sposobnost premještanja naše pažnje s jednog objekta na drugi objekt- to se naziva *vigilitet* ili budnost pažnje.

## Hiperviligna pažnja 
Ovaj poremećaj se odnosi na pretjeranu budnost pažnje, tj. na naglašeno premještanje pažnje (psihičke energije) s jednog sadržaja na drugi. Susreće se kod maničnih stanja, ali i kod nekih anksioznih bolesnika.

## Hipoviligna pažnja 
Kod ovog stanja bolesnik teško, sporo i s poteškoćom pomjera pažnju s jednog sadržaja na drugi. Razlog tome mogu biti oslabljenost psihičke aktivnosti ili zbog zaokupljenosti nekim psiho-patološkim doživljajima. Stanje se uglavnom javlja kod različitih oštećenja CNS-a i kod depresivnih stanja.

## Hipertenacitet pažnje 
To je pojava snažnog fokusiranja i usredotočenja pažnje na samo jedan sadržaj. Ovaj poremećaj se nalazi kod depresivnih bolesnika, ali i kod nekih shizofrenih pacijenata.

## Hipotenacitet pažnje 
Hipotenacitet pažnje, ili smanjena mogućnost fokusiranja i održavanja pažnje na nekom sadržaju često je povezana uz poremećaj hipervigiliteta. To znači da je nemogućnost održavanja pažnje na nekom objektu često posljedica jako izraženog premještanja pažnje s jednog sadržaja na drugi. Zbog toga je ovaj poremećaj najčešći u maničnih bolesnika, ali i kod različitih organsko-funkcionalnih oštećenja CNS-a.

## Vanjski linkovi 
* Cool-school.net

Kategorija:Psihologija
Kategorija:Mentalni procesi
Kategorija:Neriješeni problemi u neuronauci
Mišićni spazam

**Mišićni spazam (grč)** obično nastaje tokom intenzivnih fizičkih vježbi. Najčešći uzrok grča je nagomilavanje mliječne kiseline u mišićnim ćelijama. Mliječna kiselina je raspadni produkt metabolizma koja se stvara u uslovima nedovoljne količine kisika. Kisik se do mišićnih vlakana doprema putem razgranate mreže kapilara i naravno nephodan je za oslobađanje energije, stoga i za mišićnu aktivnost. Mišići stvaraju mliječnu kiselinu u slučaju prestanka dotoka kisika. Ovo se događa, recimo, tokom trka. Kod spazma se javlja otpor mišića tokom pasivnog istezanja.

## Također pogledajte 
* Ejakulacija
* Orgazam

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Medicina
Kategorija:Mišići
Upala

**Upala** je dio biološkog odgovora tjelesnih tkiva na štetne podražaje, kao što su patogeni, oštećene ćelije ili iritanti. Pet kardinalnih znakova su toplina, bol, crvenilo, otok i gubitak funkcije (latinski *calor*, *dolor*, *rubor*, *tumor* i *functio laesa*).
Upala je generički odgovor i stoga se smatra mehanizmom urođene imunosti, dok je adaptivna imunost specifičan za svaki patogen.
 
Upala je zaštitni odgovor koji uključuje imunske ćelije, krvne sudove i molekulske medijatore. Funkcija upale je eliminacija početnog uzroka oštećenja ćelija, uklanjanje oštećenih ćelija i tkiva te pokretanje popravka tkiva. Premalo upala  može dovesti do progresivnog uništavanja tkiva štetnim stimulansom (npr. bakterijama) i ugroziti opstanak organizma. Međutim, upala može imati i negativne efekte. Previše upale, u obliku hronične upale, povezano je s raznim bolestima, kao što su peludna groznica, parodontalna bolest, ateroskleroza i osteoartritis.
Upala se može klasificirati kao *akutna* ili *hronična*.  Akutna upala je početni odgovor tijela na štetne podražaje, a postiže se povećanim kretanjem krvne plazme i leukocita (posebno granulocita) iz krvi u oštećena tkiva. Niz biohemijskih događaja širi i sazrijeva upalni odgovor, uključujući lokalni vaskularni i  imunski sistem te različite ćelije u oštećenom tkivu. Produžena upala, poznata kao *hronična upala*, dovodi do progresivne promjene u vrsti ćelija prisutnih na mjestu upale, kao što je infiltracija mononuklearnih ćelija, i uključuje istovremeno uništavanje i zacjeljivanje tkiva.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Imunologija
Kategorija:Medicina
Kategorija:Upale
Kategorija:Ljudska fiziologija
Kategorija:Fiziologija životinja
Impotencija

thumb|250px|desno|Presjek izgleda mlakog penisa.
**Impotencija** ili **erektivna disfunkcija** je u najopštijem smislu nesposobnost, nemoć u duhovnom, stvaralačkom, ili nekom drugom smislu. U užem smislu, spolnu nemoć odlikuje nemogućnost razvijanja ili održavanja erekcije penisa kod muškaraca za obavljanje spolnog čina usljed organskih ili psiholoških uzroka.
Impotencija može imati psihološke posljedice, jer može biti vezana za poteškoće u ljubavnoj vezi između žene i muškarca, a može utjecati i na samopouzdanje.
Fizički uzrok impotencije može se utvrditi u oko 80% slučajeva. Oni uključuju kardiovaskularne bolesti, šećernu bolest, neurološke probleme poput praćenja prostatektomije, hipogonadizma i nuspojava prilikom upotrebe lijekova. Psihološka impotencija je mjesto gdje prestaje erekcija ili penetracija zbog misli ili osjećaja; to se dešava nešto rjeđe, u otprilike 10% slučajeva. Kod liječenja psihološke impotencije dobija se snažan odgovor na liječenje placebom. Izraz erektilna disfunkcija ne upotrebljava se za druge poremećaje erekcije, kao što je prijapizam.

Liječenjem se objedinjuje rješavanje osnovnih uzroka impotencije, promjene životnog stila i rješavanje psihosocijalnih problema.  
U mnogim slučajevima može se pokušati farmakološka terapija inhibitorom PDE5, poput sildenafila. U nekim slučajevima liječenje može uključivati ​​ubacivanje prostaglandinskih peleta u mokraćnu cijev, ubrizgavanje relaksansa glatkih mišića i vazodilatatora u penis, protetski penis, pumpu za penis ili rekonstruktivnu vaskularnu operaciju. To je najčešći seksualni problem kod muškaraca.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* „Korak” o impotenciji
* „Psihologija danas” o impotenciji
* Erektivna disfunkcija

Kategorija:Čovjek
Kategorija:Seksualna disfunkcija
Kategorija:Psihijatrijske dijagnoze
Opservatorija Goldstone

mini|desno|250px|Svemirska opservatorija: Goldstone Deep Space Network.
Komunikacioni kompleks za istraživanje dubokog svemira **Goldstone** (engleski: **Goldstone Deep Space Communications Complex** (GDSCC)) — uobičajeno imenovan kao **Opservatorija Goldstone** — je lociran u pustinji Mojave, Kalifornija, SAD. Osnovan je u ljeto 1958.
Sa njim upravlja korporacija ITT u ime **Laboratorije za mlazni pogon** (Jet Propulsion Laboratory), i njegova glavna namjena je da komunicira sa svemirskim misijama i da ih prati.

Ona uključuje Pioneer Deep Space Station, koji je nacionalni spomenik Sjedinjenih Američkih Država od 1985.

Trenutna opservatorija je dio NASA-ine mreže "Deep Space".

"Goldstone Deep Space Communications Complex" je jedan od samo tri, u svijetu: drugi su "Madrid Deep Space Communication Complex" i  "Canberra Deep Space Communication Complex".

Goldstone antene su također bile korištene kao osjetljivi radio teleskopi za razna naučna istraživanja, kao što su: mapiranje kvazara, i drugih astronomskih radio izvora, radarsko mapiranje planeta, Mjeseca, kometa i asteroida; uočavanje potencijalno opasnih kometa i asteroida, koji bi mogli udariti u Zemlju; kao i traženje interakcija neutrina ultra-visokih energija, uz korištenje velikih radio-antena.

Moguć je turistički obilazak postrojenja kompleksa i muzeja, kako za srednje škole i fakultete, tako i za zainteresovane pojedince.
Geografska lokacija: 35°25′36″S (sjever) 116°53′24″Z (zapad).

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Goldstone Deep Space Communications Complex Website
* Goldstone tours
* NASA's Deep Space Network
* JPL: Images of the Deep Space Network Goldstone, California 
* JPL: Images of the Deep Space Network Goldstone, California
* JPL Communications Systems and Research Section 332 Website 
* Historic 'Mars antenna' in Mojave Desert undergoing repairs (Los Angeles Times, October 3, 2010)
* https://www.nasa.gov/directorates/somd/space-communications-navigation-program/antennas-of-the-dsn/
* https://satellitegroundstation.com/ground-stations/goldstone-deep-space-communications-complex-gdscc-goldstone-observatory/

Kategorija:Teleskopi
Tuga

thumb|"Sati slomljenog srca" (Julio Romero de Torres, 1904).
**Tuga** je raspoloženje okarakterizirano osjećajima gubitka i suprotno je radosti. Tužne osobe mogu postati tihe ili povučene.
 
Dok je strah usmjeren ka budućnosti, tuga je usmjerenja prema prošlosti.
Većina osoba plače kad su tužni, povuku se, postanu tihi i manje aktivni, povezana je s depresijom, kajanjem, grižnjom savjesti. Ljudi se povlače u sebe, procjenjuju sebe u odnosu na ono što se dogodilo, pomiruju se s događajem koji je tugu izazvao.

Tuga je suprotna sreći, a slična je osjećajima melanholije, jada, žaljenja.
Kod tuge prouzročene smrću bliske osobe, ona bude popraćena nekim društvenim ritualima kako bi se olakšalo žalovanje, ali ako tuga postane dugotrajna, postaje patološka (depresija).

## Također pogledajte 
* Depresija (raspoloženje)
* Melanholija

## Vanjski linkovi 
* http://www.vasezdravlje.com/izdanje/clanak/1845/
* http://www.klinicka-psihologija.hr/pitanja.html 

Kategorija:Osjećaji
Ljutnja

mini|desno|Tipičan izgled čovjeka kojeg je obuzela ljutnja
**Ljutnja** ili bijes je emocionalna reakcija, koja može biti izazvana objektivnim događajima, ali i iracionalna, nerazumna izazvana autosugestijom. Relativno je stabilna i trajna osobina koja usmjerava ponašanje u različitim društvenim situacijama, a očituje se u doživljaju srdžbe ili gnjeva, u nasilnom ponašanju, negativizmu prema autoritetima, namjeri da se nekoga fizički ili psihički povrijedi.

Ljutnja je emocija frustriranosti kada je osoba spriječena u postizanju cilja, onemogućena u onome što pokušava raditi ili nekim ko osobu sprječava, onemogućava ili pokazuje premalo obzira u onome što osoba pokušava postići.
Ako se čini da se frustracija može ukloniti, barem u određenoj mjeri, ljutnja frustriranu osobu čini agresivnom i osvetoljubivom.

Razlikuje se ljutnja koja je nastala nekim konkretnim povodom ili agresivnost kao stil ponašanja.

## Također pogledajte 
* Emocija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Osjećaji
Socijalna izolacija

**Socijalna izolacija** je dobrovoljno ili prinudno izdvajanje iz socijalne sredine i prekid kontakta sa drugim ljudima. Izdvajanje može biti zbog psiholoških razloga (stid, osjećanje krivice, osjećanje manje vrijednosti, nepovjerljivost) ili situacionih uzroka (rat, zatvor). Ljudi izuzetno teško podnose socijalnu izolaciju, što pokazuju i eksperimenti socijalnih psihologa.

## Vanjski linkovi
* Simptomi izolacije
* http://www.rsp.hr/ojs2/index.php/rsp/article/view/417 
* https://web.archive.org/web/20130610102119/http://www.psihijatrija.com/SVJETLO%20RIJECI/SVJETLO%20RIJECI/SVJETLO%20RIJECI/18%20soledad%20samoca.htm
* http://www.inkluzijakurs.info/modul.php?headerbar=4&m=5&p=31&t=k&kp=63
* www.socioloskaluca.ac.me/PDF14/Ceranic,%2520G.,%2520Socijalna%2520iskljucenost%2520i%2520karakter%2520kompetitivnosti%2520drustvenog%2520sistema%2520Crne%2520Gore.pdf
* www.dzbijeljina.com/sajt/doc/file/2009/Juli/12072009/SOCIJALNA%2520IZOLACIJA.pdf    

Kategorija:Psihologija
Strah

mini|desno|Uplašeno dijete pokazuje strah
**Strah** je negativan osjećaj koji čovjek doživljava kad vidi opasnost, odnosno očekuje opasnost, bila ona stvarna ili nerealna (nestvarna, tj. opasnost zapravo ne postoji). Strah je primarna emocija koja nastaje usred opažanja ili očekivanja stvarne ili zamišljene opasnosti, ili ozbiljne prijetnje. To je urođena, genetski programirana reakcija na prijeteći ili bolan stimulus.

Strah nije nefunkcionalan, on poput boli čiji je cilj zaštititi tijelo od daljnjih oštećenja, svojom intenzivnom neugodom i isključivanjem svih drugih stvari koncentriraju tijelo na obranu od onoga što izaziva strah, postavlja sistem u mod spremnosti i potiče na pozorno praćenje onoga od čega prijeti opasnost.

Postoji cijeli raspon mogućih negativnih osjećaja ovisno o situaciji u kojoj se čovjek nalazi:

* čovjek može izbjeći opasnost - *strah*
* čovjek nije siguran može li izbjeći opasnost - *panika*
* čovjek je siguran da ne može pobjeći opasnosti - *užas*

Postoji također cijeli raspon nerealnih (iracionalnih, nestvarnih) strahova koje nazivamo fobijama (fobija nije nužno iracionalna, ali je uvijek pretjerani strah). Na fiziološkom planu, manifestira se ubrzanim radom srca, porastom tonusa mišića, povišenim krvnim pritiskom, povećanim lučenjem adrenalina, ubrzanim disanjem, sušenjem usta itd. Na planu ponašanja, manifestira se karakterističnim držanjem tijela koje je biološki signalna reakcija na opasnost.

Osim realnog, postoji i neurotični strah, kao što je: strah od ispita, strah od kastracije, komadanja i sl. 

Nekoliko klasičnih fobija:
* agorafobija – strah od velikog otvorenog prostora
* klaustrofobija – strah od malog zatvorenog prostora
* koulrofobija – strah od klovnova
* ksenofobija – strah od stranaca
* ofidiofobija – strah od zmija.

## Također pogledajte 
* Histerija

## Vanjski linkovi 
* https://www.centarzdravlja.hr/zdrav-zivot/psihologija/deset-nacina-za-borbu-protiv-strahova/
* http://www.vasezdravlje.com Dječiji strahovi – dio odrastanja, ali i znak poremećaja

Kategorija:Osjećaji
Evocirani potencijali

**Evocirani potencijali (ERP)** su moždani odgovor na repetitivnu stimulaciju specifičnog nervnog puta i naziv za neurofiziološku tehniku ispitivanja senzornog sistema: vidnog, slušnog i osjećaja dodira, zasnovanoj na primjeni evociranih potencijala kratke latencije. Pojedini senzorni sistemi nadražuju se prilagođenim nadražajima: vid putem slike na monitoru (VEP), sluh putem tona na slušalicama (ABR), dodir putem elektrode postavljenim na ruku ili nogu iznad senzornih živaca (senzomotorni (SSEP). Odgovor nervnog sistema na karakteristične senzorne nadražaje registruju se na elektrodama postavljenim na tijelu i na glavi, ili iznad kore mozga, moždanog stabla, kičmene moždine, perifernih živaca.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Elektroencefalografija
Kategorija:Evokocirani potencijali
Kategorija:Medicinske analize
Dijagnostika

**Dijagnoza** je izraz koji se u medicini koristi za prepoznavanje pojedine bolesti.

Dijagnozu postavlja ljekar na osnovu anamneze - dobivenih podataka o bolesniku i njegovoj bolesti - kao i simptoma, te rezultata različitih morfoloških i funkcionalnih pretraga.

Najjednostavnije metode pretrage su fizikalne - inspekcija, palpacija, perkusija i askultacija. Nešto složenije su one laboratorijske te one kojima se bolesnik podvrgava pregledu uz pomoć različitih medicinskih aparata.

Razlikovanje različitih bolesti se naziva diferencijalna dijagnoza.

## Prikupljanje činjenica 
Proces dijagnostike (ili proces prikupljanja činjenica o svim aspektima neke bolesti) se sastoji od:

* anamneze,
* fizikalnog pregleda i
* ostalih dijagnostičkih metoda.

## Anamneza 
Anamneza (grč. mnesis – sećanje) je ciljani razgovor, kojim lekar iz pacijentovog iskaza saznaje ono što je bitno za postavljanje dijagnoze. Anamneza se sastoji iz:
Anamnesis morbi (lat. morbus – bolest) - zapažanja samog pacijenta od trenutka kada je bolest počela da ga muči do trenutka pregleda ;
Anamnesis familliae (porodična historija bolesti) bolesti od kojih su bolovali članovi porodice bolesnika
Anamnesis vitae (lat. vita - život) - sećanje na druge bolesti od kojih je bolesnik bolovao ili eventualno još boluje u životu.
Nekad zbog prirode bolesti nije moguća komunikacija sa bolesnikom (nesvest, malodobnost, duševne bolesti itd), pa se anamneza uzima od trećeg lica (rodbina, staratelj) i tako uzeta anamneza se zove heteroanamneza (grč. heteros - drugi).

## Fizički pregled 
Fizički pregled je prikupljanje informacija o stanju zdravlja bolesnika čulima lekara. Prilikom fizikalnog pregleda koriste se samo najosnovniji medicinski instrumenti: fonendoskop, manometar, neurološki čekić, stetoskop, lupa itd.

Načini fizikalnog pregleda su:
* inspekcija - pregled gledanjem;
* auskultacija – slušanje, osluškivanje;
* perkusija - lupkanje. Lupkanjem određenih delova tela bolesnika proizvode se različiti zvukovi ili pokreti tela na osnovu kojih se donosi određeni zaključak;
* palpacija - pipanje.
Ovo su osnovni metodi. Postoji čitava paleta kombinovanih metoda i „trikova“ zbog kojih, i pored napredovanja nauke i tehnike, fizikalni pregled lekara i dalje čini osnovni dijagnostički metod. Iako se u litaraturi ne navodi kao poseban metod, čulo mirisa je itekako važno u postavljanju dijagnoze. Neki lekari smatraju da je intuicija posebni oblik mišljenja koji se stiče iskustvom i koji dovodi do dijagnoze bez jasnog uzročno posledičnog niza u misaonom procesu.

## Vanjski linkovi 
* Differential Diagnosis 
* Merck Manual of Diagnosis and Therapy

Kategorija:Medicina
Nervno tkivo

**Nervno tkivo** omogućava kontrolu i koordinaciju svih tjelesnih aktivnosti, omogućava organizmu da registrira i primjereno odgovori na svaku promjenu unutar ili izvan tijela. Povezuje svojim djelovanjem funkcije raznih organa i organskih sistema da bi tijelo djelovalo kao cjelina. Sastavljeno je od milijuna nervnih ćelija međusobno povezanih u komunikacijsku mrežu. Primanje informacija i njihovo prenošenje do mozga, te prijenos odgovora do efektornog organa funkcija je perifernog nervnog sistema (engl: *PNS*). Njega izgrađuju nervi i gangliji. Integracija primljenih informacija, njihova analiza i formiranje odgovora uloga je središnjeg nervnog sistema  (engl.: *CNS*). On se sastoji od mozga i kičmene moždine, koji su smješteni i dobro zaštićeni u lubanjskoj šupljini i kanalu kičme.
mini|desno|Primjer nervnog tkivaCENTRALNI NERVNI SISTEM (CNS)

Izgrađen je od bijele (supstantia alba) i sive( supstantia grisea).

U velikom i malom mozgu siva supstanca čini koru ili cortex dok bijela čini unutrašnjost odnosno medullu.

Veliki mozak sastoji se od dvije hemisfere, desne i lijeve, koje su povezane bijelom supstancom. Kora velikog mozga je u praksi različita u različitim slojevima ali se ipak na njoj može razlikovati 6 slojeva.

Slojevi kore velikog mozga su:

# molekularni sloj
# vanjski zrnasti sloj
# vanjski piramidalni sloj
# unutrašnji zrnasti sloj
# ganglionarni sloj
# sloj polimorfnih ćelija.

## Bijela i siva tvar
Na presjeku nervnog tkiva mogu se već prostim okom uočiti dvije različite supstance: bijela tvar i siva tvar. One su prisutne u središnjem nervnom sistemu. U leđnoj moždini siva tvar je smještena centralno, a bijela periferno, dok je u mozgu raspored obrnut, tj, bijela tvar izgrađuje zajedno sa dubokim sivim jezgrama centralni dio, a siva tvar se nalazi na površini gdje formira koru.

## Ćelije nervnog tkiva
Nervno tkivo sastoji se od dvije osnovne vrste ćelija:
*Neuroni ili nervne ćelije
*Glija ili potporne ćelije

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Nervni sistem
Kategorija:Neurohistologija
Vidni živac

mini|desno|200p|Vidni živac, optička hijazma i optički tračci
**Vidni** ili **optički živac** ili **očni živac** (lat. nervus opticus) je drugi moždani živac, a grade ga aksoni nervnih ćelija koje se nalaze u ganglijskom sloju mrežnice oka.

Živac polazi od stražnjeg dijela očne jabučice, točnije od tzv. optičkog diska ili papile optičkog živca (lat. discus nervi optici) na mrežnici, i zatim se probija kroz žilnicu i bjeloočnicu, te ulazi u očnu šupljinu. Nakon toga, živac se prostire vijugavo unazad kroz masno tkivo očne šupljine i u predjelu njenog vrha ulazi u koštani optički kanal (lat. canalis opticus). Prije ulaska u kanal, u sastav očnog živca ulazi središnja arterija mrežnice (a. centralis retinae), a zajedno s njim u kanal ulazi i oftalmična arterija.

Poslije prolaska kroz optički kanal, živac ulazi u srednju lubanjsku jamu i pruža se unazad i unutra do optičke hijazme (lat.chiasma opticum). Na tom mjestu se križaju pojedina vlakna desnog i lijevog očnog živca, prelazeći na suprotnu stranu.

Na svom putu kroz očnu šupljinu i kanal živac ima vanjsku ovojnicu (lat. vagina externa nervi optici), koju grade produžeci tvrde moždane opne, te unutrašnju ovojnicu (lat. vagina interna nervi optici), koju izgrađuju paučinasta i meka moždana opna. Između omotača se nalaze tzv. intervaginalni prostori.

Kategorija:Oko
Kategorija:Glava i vrat
Kategorija:Otorinolaringologija
Lumbalna punkcija

[mini|desno|Pacijent pri vršenju lumbalne punkcije od strane neurologa. Crvenkasto-smeđa boja je kontura [joda (antiseptik).]]
**Lumbalna punkcija** je medicinsko tehnička radnja koja ima za cilj uzimanje likvora u dijagnostičke i terapijske svrhe.

Indikacije za lumbalnu punkciju:

* meningitis
* encefalitis
* povišen intrakranijalni pritisak
* ubacivanje kontrasta
* ubacivanje lijekova

Kontraindikacije za lumbalnu punkciju:

* apsces mozga
* maligniteti

Mjesto punkcije:

* Između 4 i 5 lumbalnog pršljena

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Medicina
Kategorija:Dijagnostička neurologija
Laboratorija za mlazni pogon

**Laboratorija za mlazni pogon** (engleski: Jet Propulsion Laboratory (JPL)) je istraživački i razvojni centar koji se finansira na državnom nivou. On je također NASA-in terenski centar lociran blizu područja doline San Gabriel, okruga Los Angeles, u Kaliforniji, Sjedinjene Američke Države. Postrojenje se nalazi u gradu La Canada Flintridge, blizu sjeverne granice Pasadene. JPL-om upravlja nedaleki Kalifornijski institut za tehnologiju (Caltech) za Nacionalnu aeronautičku i svemirsku administraciju - NASA. Osnovna zadaća laboratorije jeste konstruisanje i upravljanje robotičkim planetarnim letjelicama, ali ona također upravlja i letjelicama u Zemljinoj orbiti, kao i astronomskim misijama. Također je odgovorna za upravljanje NASA-inom "Deep Space" mrežom. Neki od trenutnih projekata su: Cassini-Huygens misija na Saturn, "Mars Exploration" roveri (Spirit (Duh) i Opportunity (Mogućnost)), zatim orbiter za istraživanje Marsa "Mars Reconnaissance Orbiter", i svemirski teleskop Spitzer.

JPL-ovo "Postrojenje za svemirske letove" i "Svemirski simulator od 25 stopa" su označeni kao Nacionalni spomenici.

Historija JPL-a (Jet Propulsion Laboratory) ima svoje tragove još unazad od 1936., kada su rađeni prvi eksperimenti sa raketama u mjestu Arroyo Seco. Eksperimenti se nastavljaju za potrebe armije.

JPL je učestvovao u uspješnom lansiranju prvog američkog satelita, Explorer 1, 1. februara, 1958.

Ova laboratorija je vodila interplanetarna istraživanja u okviru misija Mariner na Veneru, Mars, i Merkur.

Ovdje je stalno zaposleno blizu 5000 stručnjaka sa Caltech-a, i obično nekoliko hiljada ljudi koji su zaposleni u firmama-ugovaračima, mnogi od njih sa Univerziteta Južna Kalifornija. NASA ima ovdje svoju stalnu ispostavu, koji nadgledaju rad u JPL-a, u ime federalne vlade.

Osim posla za vladu, JPL učestvuje u konsultacijama za brojne filmove i televizijske emisije, dajući naučne savjete u svrhu tačnosti produkcije. Jedan od primjera je i serija Babylon 5.

Misije koje je djelimično finansirao JPL, su:

* Explorer program
* Ranger program
* Surveyor program
* Program Mariner
* Pioneer 3 & 4
* Program Viking
* Program Voyager
* letjelica Magellan
* letjelica Galileo
* Wide Field i Planetary Camera 2
* Deep Space 1 & 2
* Mars Global Surveyor
* Mars Climate Orbiter
* Cassini-Huygens
* Stardust
* Mars Odyssey
* Mars Pathfinder
* Mars Exploration Rover Mission
* Svemirski teleskop Spitzer
* Mars Reconnaissance Orbiter
* Gravity Recovery and Climate Experiment (GRACE)
* CloudSat
* Phoenix Mars Lander
* Ocean Surface Topography Mission (OSTM/Jason-2)
* Orbiting Carbon Observatory
* Mars Science Laboratory
* Wide-field Infrared Survey Explorer
* Outer Planets Mission Analysis Group

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.jpl.nasa.gov/jplhistory/early/settingstakes.php  Historija JPL-a 

Kategorija:NASA
Kategorija:Građevine i strukture u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:Organizacije osnovane 1936.
Olaf V, kralj Norveške

**Olaf V** (puno izvorno ime: *Alexander Edward Christian Frederik*) bio je norveški kralj od 1957. do smrti.

## Mladost 
Rođen je u Engleskoj kao sin danskog princa Karla i britanske princeze Matilde od Velsa. Bio je unuk danskog kralja Fridrika VIII i švedske princeze Ludovike, te britanskog kralja Edvarda VII i danske princeze Aleksandre. Novorođeni danski princ bio je kršten kao Alexander Edward Christian Frederik. Međutim, kad mu je otac izabran za norveškog kralja Haakona VII nakon ukidanja personalne unije Švedske i Norveške, ime mu je promijenjeno u Olaf. Olaf je bio prvi norveški prestolonasljednik od srednjeg vijeka koji je bio odgojen u Norveškoj. Olaf se do starosti bavio jedrenjem. Učestvovao je na Olimpijskim igrama 1928. u Amsterdamu.

## Vladavina 
Godine 1957, tri godine nakon smrti supruge, Olaf je naslijedio norvešku krunu. Od 1955. služio je kao regent svom bolesnom ocu. Za razliku od njega i ostalih svojih prethodnika, Olaf V nije bio okrunjen. Umjesto krunidbe izabrao je jednostavnu benedikciju. Budući da je bio udovac, prva žena kraljevine od 1954. do 1968. bila je neudata princeza Astrid.

Iako je nevješto skrivao vlastito mišljenje, Olaf V vladao je kao primjeran ustavni monarh. Godine 1982. otvoreno je kritizirao diskriminaciju imigranata u Norveškoj, što je izazvalo velike polemike. Umro je u Oslu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* King Olav V

Kategorija:Kraljevi Norveške
Kategorija:Gliksburgovci
Kategorija:Nosioci Ordena jugoslavenske zvijezde
Kategorija:Osvajači zlatne medalje na Olimpijskim igrama (Norveška)
Lajmska bolest

**Lajmska bolest** je multisistemsko oboljenje subakutnog i hroničnog toka, koje izaziva bakterija *Borrelia burgdorferi*. Ona zahvata prvenstveno kožu, a zatim srce, zglobove i centralni nervni sistem.

Lajmska bolest je otkrivena 1975. godine u gradu Lajm (Connecticut, SAD) povodom epidemične pojave juvinalnog artritisa, a 1981. Burgdorfer je iz krpelja izolovao spiralno uvijen, pokretan mikroorganizam koji pripada rodu *Borrelia*, odnosno porodici *Spirohetacea*.

Rezervoari ove bakterije su krpelji, glodari, jeleni i dr. Vektori infekcije su tvrdi krpelji koji prenose bolest na čovjeka i domaće životinje, a ona se javlja obično sezonski (od ranog proljeća do kasne jeseni) i to uglavnom kod osoba koje često borave u prirodi.

Lajmska bolest se klinički manifestuje pojavom lokalnog otoka i crvenila (lat. erythema migrans) na mjestu uboda i to 3-32 dana nakon incidenta. Lokalno crvenilo je toplo i uglavnom nije bolno. Kod 50% pacijenata identične promjene se mogu javiti na drugim djelovima tijela, a kod 15% pacijenata kožne promjene mogu da izostanu. Pored promjena na koži mogu da se jave temperatura, jeza, malaksalost, glavobolja, regionalno uvećanje limfnih žlijezda itd. Ako se bolest ne prepozna i ne liječi na vrijeme, nakon nekoliko nedjelja razvija se drugi stadij sa neurološkim simptomima, pojavom bolova u zglobovima i kardiološkim simptomima, a ako se i u ovoj fazi bolest ne tretira nakon više mjeseci ili godina ona ulazi u treću fazu sa teškim neurološkim ispadima, promjenama na zglobovima i koži.

Dijagnoza se postavlja na osnovu kliničke slike i podataka o ujedu krpelja, a potvrđuje se testom indirektne imunofluorescencije ili primenom ELISA tehnika kojim se otkrivaju IgM antitijela u serumu, likvoru i sinovijalnoj tečnosti zglobova. Nakon 1-3 mjeseca javljaju se IgG antitijela koja se dugo održavaju. Izolacija uzročnika se ne praktikuje. Kao konfirmacioni test može se koristiti i Western blot.

Terapija ove bolesti zavisi od njenog kliničkog stadija. Obično se koriste: penicilin, tetraciklini i hloramfenikol, a kod neuspješne antibiotske terapije u trećoj fazi preporučuju se i kortikosteroidi.

## Vanjski linkovi 
* Lyme Disease International Support
* Lyme Disease Map Project
* 
* Lyme Disease  Institute for Good Medicine at the Pennsylvania Medical Society
* Lyme Disease: from the Centers for Disease Control and Prevention (CDC)
* Lyme Disease Information: from the National Institute of Allergy and Infectious Diseases
* Lyme Disease *The Merck Manual*
* US Army Factsheet on Lyme Disease (CHPPM's Entomological Sciences Program)
* CTV (Canada) W5 Documentary on Lyme Disease in Canada 
* International Lyme and Associated Diseases Society

Kategorija:Bakterijske bolesti
Kategorija:Neurodegenerativni poremećaji
Sluznica

mini|desno|170px|Građa zida jednjaka:e - mišićni list,f - krzno,g - epitelni list.

**Sluzokoža** ili **sluznica** () je naziv za tkivo koje oblaže unutrašnjost pojedinih organa i tjelesnih šupljina (usne i nosna duplje, ždrijelo, jednjak, želudac, tanko crijevo i debelo crijevo, mokraćovod, mokraćna bešika, mokraćna cijev, dušnik, bronhije itd). Uglavnom je endodermnog porijekla i uključena je u procese sekrecije i apsorpcije.

Sluzokoža predstavlja morfofunkcionalno jedinstvo epitela i rastresitog vezivnog tkiva, odnosno izgrađena je najčešće od epitelnog lista () i krzna (), mada mogu biti prisutni i mišićni () i elastični list ().

Postoji gruba podjela na: žljezdanu i dermopapilarnu (kožnu) sluznicu. Prva sadrži jednoslojni prizmatični, a druga pločastoslojeviti epitel.

## Struktura 
Sluznice je  uglavnom  izvedenica ektodermnog  porijekla. Sastoji se od epitela (jedan ili više slojeva epitelnih ćelija) i  lamina propria  labavog vezivnog tkiva. Sluzokožna  linija  raznih tjelesnih  šupljinama koje su ili izložene vani u okoliš ili su  na unutrašnjim organima. Sluzokoža je osigurana ako osnovna lamina propria vezivnog tkiva ostane vlažna. Na nekoliko mjesta se graniči sa kožom: na nozdrvama, usnama usta, u kapcima, ušima, dušniku, želucu, genitalijama, anusu. 

## Reference
## Također pogledajte
*Žlijezda
*Sluzne žlijezde
*Sluz

## Vanjski linkovi
*Medicinski rječnik 

Kategorija:Histologija
Osteoporoza

**Osteoporoza** je poremećaj gubitka koštane mase, a tipičan je za žene u postmenopauzi, te može uzrokovati frakture. Do bolesti dolazi kada osteoklasti napadaji i razgrađuju kost, a osteoblasti nisu u mogućnosti potpuno obnoviti kost, kao što je u normalnim okolnostima slučaj.

Koštana masa se izgrađuje u mladosti i doba spolne zrelosti. Količina koštane mase ustaljuje se oko tridesete godine, a nakon četrdesete se postupno gubi (do 1 % godišnje).
Postoje dva osnovna oblika ove bolesti. Prvi oblik bolesti javlja se kod žena oko pedesete godine u menopauzi. Posljedica je sniženja razine estrogena, ženskih spolnih hormona. Drugi oblik osteoporoze, tzv. *senilna osteoporoza*, javlja se oko sedamdesete godine kao posljedica slabijeg metabolizma kalcija u starijoj dobi.

Gotovo svaka četvrta žena starija od šezdeset godina boluje od osteoporoze. Podložnije obolijevanju su žene koje su rano ušle u menopauzu ili su im kirurški, prije 45-e godine, uklonjeni jajnici. Postoje i ostali faktori koji pridonose obolijevanju: nizak rast, neuravnotežen menstrualni ciklus, anoreksija, alkoholizam i pušenje.

I muškarci mogu oboljeti od osteoporoze, a najčešći je uzrok alkoholizam. Potaknuti je može i gubitak testosterona.

Kako bi se spriječila i pravodobno liječila, preporučuje se ići na liječničke preglede kojima liječnik može ocijeniti navike pacijenta, moguće smetnje ili pojavu osteoporoze u obitelji. Najpouzdanija metoda otkrivanja osteoporoze je koštana denzitometrija, odnosno mjerenje gustoće koštane mase.

Osteoporoza se može ne samo spriječiti, već se i sve uspješnije liječi. Liječi se lijekovima i određenim životnim pravilima koji olakšavaju bolest.

Kategorija:Poremećaji metabolizma
Kategorija:Bolesti povezane sa starenjem
Kategorija:Endokrine bolesti