Histamin

**Histamin** organski dušični spoj koji je uključen u lokalni imunski odgovor, kao i reguliranje fiziološke funkcije u crijevima i deluje kao neurotransmiter za mozak, kičmenu moždinu i maternicu.

Histamin je uključen i u upalni odgovor i ima središnju ulogu kao posrednik svrbeži. Kao dio imunskog odgovora na strane patogene, histamin proizvodi bazofile i mastocite,  koji se nalaze u okolnom vezivnim tkivima. Povećava propusnost kapilara za bijela krvna zrnca i neke proteine, kako bi im omogućio da uključe patogene zaraženih tkiva. Sastoji se od imidazolskog prstena pričvršćenog na lanac etil-amina; u fiziološkim stanjima, amino-grupa bočnog lanca je protonirana.

## Svojstva 
Baza histamina, dobijena iz mineralnog ulja, topi se na 83–84&nbsp;°C. Hidrohlorid i fosfor soli formiraju bijele higroskopne kristale i lahko se rastvaraju u vodi ili etanolu, ali ne u dietil-eter eteru. U vodenoj otopini, imidazolni prsten histamina postoji u dva identificirana tautomerna oblika, identificirana po tome koja je od dva atoma dušika protoniran. Dušik koji je dalje od bočnog lanca je 'tele' dušik i označen je malim znakom tau, a dušik bliže bočnom lancu je 'pros' dušik i označen je znakom pi. Tele tautomer, *N τ-H*- histamin, preferiran je u otopini u odnosu na pros tautomer, *Nπ-H*- histamin.

Histamin ima dva bazna centra,  alifatsku amino grupu i ovisno o tome dušikov atom imidazolnog prstena nema protone. U fiziološkim uslovima, alifatska amino-grupa (koja ima p*K*a oko 9.4)  bit će  protonirana, dok drugi dušik imidazolskog prstena (p*K*a≈5.8) neće biti protoniran.
Tako se histamin obično protonira do jednostruko nabijenog kationa. Histamin je monoaminski neurotransmiter.

## Sinteza i metabolizam 
Histamin je dobiven iz dekarboksilacija aminokiselina histidina, reakcije kataliziran enzimom L-histidin dekarboksilaza. To je hidrofini vazoaktivni amin.
a u  histamin pomoću histidin-dearboksilaza]]
Jednom kada se formira, histamin se skladišti ili brzo inaktivira svojim primarnim razgradnim enzimomima, histamin-N-metiltransferaza ili diamin-oksidaza. U centralnom živčanom sistemu,  histamin koji se oslobađa u sinapsi primarno se razgrađuje histamin-N-metiltransferazom, dok u ostalim tkivima mogu imati ulogu oba enzima. Nekoliko drugih enzima, uključujući MAO-B i ALDH2, dalje obrađuju neposredne metabolite histamina za izlučivanje ili recikliranje.

Bakterije su također sposobne stvarati histamin pomoću enzima histidine-dekarboksilaza koji nisu povezani s onima koje nalazimo u životinjama. Neinfektivni oblik bolesti izazvane hranom, trovanje skombroidima, nastaje zbog stvaranja histamina bakterijama u pokvarenoj hrani, posebno u ribama. Fermentirana hrana i piće prirodno sadrže male količine histamina, uslijed slične pretvorbe koja se obavlja fermentacijom bakterija ili kvasca. Sake sadrži histamin u rasponu od 20 do 40&nbsp;mg / L; vino sadrži ga od  20–40&nbsp;mg/L; vino ga  sadrži oko 2–10&nbsp;mg/L.

## Skladištenje i otpuštanje
Većina histamina u tijelu nastaje u granulama u mastocitima i u bijelim krvnim ćelijama (leukociti) nazvanim bazofili. Mastociti su osobito brojni na mjestima potencijalnih ozljeda – nosa, usta i stopala, unutarnjih tjelesnih površina i krvnih žila. Histamin bez mastocita nalazi se u nekoliko tkiva, uključujući mozak, gdje djeluje kao neurotransmiter. Drugo važno mjesto skladištenja i oslobađanja histamina je ćelija nalik enterohromafinu (ECL) želuca.

Najvažniji patofiziološki mehanizam oslobađanja mastocita i bazofilnog histamina je imunski. Te ćelije, ako su osjetljive na IgE antitijela pričvršćena na njihove membrane, degranuliraju kada su izložene odgovarajućem antigenu. Određeni amini i alkaloidi, uključujući takve lijekove kao što su  alkaloidi  morfin i kurara, mogu premjestiti histamin u granulama i uzrokovati njegovo oslobađanje. Također je pronađeno da antibiotici kao što je polimiksin stimuliraju oslobađanje histamina.

Oslobađanje histamina događa se kada se alergeni vežu na antitijela vezana za mastocitne ćelije. Smanjenje prekomjerne proizvodnje IgE može smanjiti vjerovatnoću da će alergeni naći dovoljno slobodnog IgE da pokrenu oslobađanje histamina iz mastocita.

## Mehanizam aktivnosti 
Kod ljudi histamin djeluje ponajprije vezanjem na G-protein vezani histaminski receptor, označen kao H1 preko H4. Od 2015., vjeruje se da histamin aktivira hloridne kanale sa ligandom u epitelu mozga i crijeva.

### Vazodilatacija i pad krvnog pritiska 
Već više od sto godina poznato je da intravenska injekcija histamina prouzrokuje pad krvnog pritiska. Osnovni mehanizam odnosi se na vaskularnu hiperpermeabilnost i na vazodilataciju. Vezivanje histamina na endotelne ćelije uzrokuje njihovo sažimanje, povećavajući tako vaskularno opuštanje. Takođe podstiče sintezu i oslobađanje različitih vaskularnih relaksanta glatkih mišića, kao što su dušik-oksid, hiperpolarizacijki faktor koji potiče iz endotela i drugi spojevi, što rezultira dilatacijom krvnih žila. Ova dva mehanizma imaju ključnu ulogu u patofiziologiji anafilakse.

### Regulacija spavanja i budnosti 
Histamin je neurotransmiter koji se oslobađa iz histaminergičnih neurona koji se projiciraju iz sisarskog  hipotalamusa. Ćelijska tijela ovih neurona nalaze se u zadnjem dijelu hipotalamusa, poznatom kao tuberomamilarno jezgro (TMN). Histaminski neuroni u ovoj regiji sadrže histaminski sistem mozga, koji se projicira široko u mozak i uključuje aksonske projekcije na moždani korteks, medialni snop prednjeg mozga i drugdje. Histaminski neuroni u TMN uključeni su u regulaciju ciklusa spavanja u budnosti I, kada su aktivirani, podstiču uzbuđenje. Brzina neuralnog ispuštanja histaminskih neurona u TMN-u je snažno pozitivno korelirana sa stanjem pobude pojedinca. Ovi neuroni se aktiviraju brže tokom razdoblja budnosti, puštaju sporije tokom razdoblja opuštanja/umora, a prestaju reagirati za vrijeme s REM i NREM (ne-REM) faze spavanja.

Prvogeneracijski H1 antihistaminci H (tj. antagonisti histaminskog receptora H1) sposobni su da pređu krvno-moždanu barijeru i proizvedu uspavljivanje antagoniziranjem histaminskih H1 receptora u tubromammilarnom jezgru. Novija klasa druge generacije H1 antihistaminika ne prožima lahko krvno-moždanu barijeru i stoga je manje vjerovatno da će izazvati sedaciju, mada pojedinačne reakcije, istodobni lijekovi i doziranje mogu povećati vjerojatnost pojave smirivanja. Suprotno tome, histamin H3 antagonist receptora povećava budnost. Slično sedativnom učinku generacije H1 antihistaminika, nemogućnost održavanja budnosti može se pojaviti od inhibicije biosinteze histamina ili gubitka (tj. degeneracije ili uništavanja) otpuštajućih histaminskih neurona u TMN-u.

### Zaštitni efekti 
Iako histamin djeluje stimulativno na neurone, on ima i supresivne efekte, koji štite od osjetljivosti na konvulzije, preosjetljivost na lijekove, preosjetljivost na denervaciju, ishemijske lezije i stres. Takođe se sugerira da histamin kontrolira mehanizme pomoću kojih se sjećanja i učenje zaboravljaju.

### Erekcija i seksualna funkcija 
Gubitak libida i poremećaj erekcije mogu se dogoditi tokom liječenja antagonistima histaminskih H2 receptora kao što su cimetidin, ranitidin i risperidon. Injektiranje histamina u corpus cavernosum kod muškaraca sa psihogenom impotencijom stvara potpunu ili djelomičnu erekciju kod njih  74% njih. Sugerirano je da  antagonisti H2 mogu prouzrokovati seksualne poteškoće smanjenjem funkcionalnog vezanja testosterona na njegove endogene receptore.

### Shizofrenija 
Metaboliti histamina povećani su u cerebrospinalnoj tečnosti ljudi koji imaju shizofreniju, dok je efikasnost H1 smanjuje mjesto vezanja receptora. Mnogi atipskni antipsihotički lijekovi utiču na povećanje proizvodnje histamina, jer, kako se čini,  nivo histamina nije uravnotežen kod ljudi sa tim poremećajem.

### Multipla skleroza 
Sada se proučava terapija histaminom za liječenje multiple skleroze (MS). Poznato je da različiti H receptori imaju različite učinke na liječenje ove bolesti. U jednoj studiji, pokazalo se da receptori  H1 i H4 djeluje kontraproduktivno u liječenju MS. Smatra se da receptori H1 i H4 povećavaju propusnost u krvno-moždanoj barijeri, povećavajući tako infiltraciju neželjenih ćelija u centralni nervni system. To može izazvati upalu i pogoršanje simptoma MS. Smatra se da su u liječenju pacijenata MS korisni receptori H2 i  H3 . Pokazano je da histamin pomaže u diferencijaciji T-ćelija. Ovo je važno jer u MS-u imunski sistem napada svoje mijelinske ovojnice na živčanim ćelijama (što uzrokuje gubitak signalne funkcije i eventualnu degeneraciju živaca). Pomažući T-ćelijama da se diferenciraju, one će manje vjerovatno napasti vlastite ćelije i umjesto toga će napasti invazivne agense.

## Poremećaji 
Kao sastavni dio imunskog sistema, histamin može biti uključen u poremećaj imunskog sistema i alergije. **Mastocitoza** je retka bolest u kojoj dolazi do proliferacije mastocita koji stvaraju višak histamina.

## Također pogledajte 
* Anafilaksa
* Oksidaza
* Alergija
* Netolerancija histamina
* Glavobolja
* Trovanje
* Fotički refleks

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Histamine MS Spectrum
* Histamine bound to proteins in the Proteinska banka podataka

Kategorija:Amini
Kategorija:Imidazoli
Kategorija:Imunološki sistem
Kategorija:Vazodilatori
Kategorija:Imunostimulansi
Kategorija:Neurotransmiteri