open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Romanski jezici

**Romanski jezici** (također poznati i kao *novolatinski jezici*) su podgrupa italskih jezika, posebno onih koji su se razvili iz dijalekata latinskog jezika, odnosno tzv. *vulgarnog latinskog*, *latina vulgata*, kojim su, nakon raspada Rimskog carstva, govorili obični ljudi na prostoru današnje Italije, Portugala, Španije, Francuske i Rumunije.

Danas u svijetu živi oko 800 miliona govornika ovog jezika, uglavnom u Evropi, Africi i Americi, ali i na drugim mjestima. Osim toga, glavnim jezicima ove grupe jezika služe se i mnnogi narodi kojima to nije maternji jezik a u velikoj mjeri se koristi i kao *lingua franca*. Ovo je naročito slučaj sa francuskim, koji se u velikoj mjeri koristi u centralnoj i zapadnoj Africi, Madagaskaru, Mauricijusu i Magrebu.

Pet najrasprostranjenijih romanskih jezika po broju izvornih govornika su: španski (470 miliona), portugalski (250 miliona), francuski (150 miliona), italijanski (70 miliona) i rumunski (25 miliona).

## Podjela 
Romanski jezici se dijele na dvije skupine:

* **Zapadna grupa:** 
** Pirenejsko poluostrvo i Amerika
*** španski jezik (oko 300 miliona govornika)
*** portugalski jezik (230 miliona) 
*** katalanski jezik (6,5 miliona)
*** galicijski jezik (4 miliona) 
** Francuska
*** francuski jezik (65 miliona)
*** oksitanski jezik (*Occitan*, 2 miliona) 
** Švicarska
*** retoromanski jezik (*Romansch*, 66,000) 
** Italija
*** sardinski jezik (300,000)
*** sjeverni italijanski dijalekti, dolomitski ladin, friulski
* **Istočna grupa:** 
** Italija
*** italijanski jezik (60 miliona)
*** srednji i južni italijanski dijalekti, uključujući korzikanski i sicilijanski jezik
** Rumunija i Moldavija
*** rumunski jezik (30 miliona)

## Reference 
*
Kategorija:Jezici
Vulgarni latinski jezik

***Latina vulgata*** (na latinskom, doslovno "vulgarni" ili "narodni latinski") je grupa dijalekata starog latinskog jezika koji su se razvili u posebne jezike i kojim su, nakon raspada Rimskog carstva, govorili obični ljudi na prostoru današnje Italije, Portugalije, Španije, Francuske, Rumunije.

**Vulgarni latinski jezik**, poznat i kao **popularni** ili **kolokvijalni latinski**, je niz neformalnih registara latinskog jezika koji se govori od kasne rimske republike nadalje. *Vulgarni latinski* je i kontroverzan i neprecizan. Govorni latinski je postojao dugo vremena i na mnogim mjestima. Naučnici su se razišli u mišljenju o obimu razlika i da li je vulgarni latinski u nekom smislu bio drugačiji jezik. Ovo je kao teoriju razvio Raynouard u devetnaestom vijeku. U svom ekstremu, teorija je sugerisala da pisani registar čini elitni jezik koji se razlikuje od običnog govora, ali se to sada odbacuje.

## Također pogledajte 
* latinski jezik

## Reference 
## Izvori 
Herman, József (2000). *Vulgar Latin*. Translated by Wright, Roger. University Park: Pennsylvania State University Press. ISBN 0-271-02001-6. OL 42565M

Kategorija:Romanski jezici
Kategorija:Jezici
Benchmark

U računarstvu, termin **benchmark** (u slobodnom prijevodu - mjerenje mogućnosti računara) je rezultat rada nekog računarskog programa ili grupe programa u cilju da se prikupe informacije o kvalitetu i mogućnostima nekog objekta, najčešće nekog hardvera ili softvera. Termin **benchmark** se koristi i u posebno napravljenim programima koji služe za isprobavanje mogućnosti računara te testiranje njegove brzine i sličnih testova, a najčešći primjer takvog programa je **3DMark**. Najčešće se uspoređuju hardver i njegove mogućnosti, tako se na primjer kod procesora testira *floating point* operacija, uz ostale sastavne stvari koje se tiču brzine i mogućnosti procesora.

## Također pogledajte 
*Računar
*Hardver
*Softver

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Java Micro Benchmark
* **netlib.org** - Izvor za mnoge open source benchmarke 
* **benchmarkhq.ru** /
* Linux benchmarks - Linux benchmarke 

Kategorija:Računarska mjerenja
Ockhamova britva

**Occamova britva** (ili *Ockhamova oštrica*) je princip koji se povezuje sa Engleskim franjevačkim svećenikom Williamom od Ockhama.

U svom najjednostavnijem obliku, "Occamova britva" govori da količina pretpostavki treba biti što je moguće manja. U svakodnevnom jeziku, glasila bi
: "Ako imate dvije teorije koje predviđaju isto, odaberite jednostavniju."
Na primjer, uzrok za izgorijelo stablo može biti udar groma ili je neko dovezao posebnu mašinu do drveta i upotrijebio je za paljenje gornjih grana drveta, te je zatim posadio travu da prikrije tragove dovoženja mašine do drveta. Prema "Occamovoj britvi", udar groma je bolje objašnjenje jer zahtijeva manje pretpostavki.

## Također pogledajte 
* Filozofija

## Vanjski linkovi 
* Dobra definicija
* Okamova britva i hemija
* Šta je Okamova britva? This essay distinguishes Occam's Razor (used for theories with identical predictions) from the Principle of Parsimony (which can be applied to theories with different predictions).
* Skeptic's Dictionary: *Okamova britva*
* Okamova britva, an essay at The Galilean Library on the historical and philosophical implications by Paul Newall.
* NIPS 2001 Workshop "Foundations of Occam's Razor and parsimony in learning"
* "We Must Choose The Simplest Physical Theory: Levin-Li-Vitányi Theorem And Its Potential Physical Applications"
* "Sharpening Ockham's razor on a Bayesian strop" (pdf), by William H. Jefferys and James O. Berger; gives an objective quantification of Occam's razor within Bayesian statistics (with scientific applications)
* Information Theory, Inference, and Learning Algorithms, by David J.C. MacKay, includes an introductory chapter on the automatic Occam's razor that is embodied by Bayesian model comparison.
* Length as an Effective Ockham's Razor in Decision Tree Induction", by S. Needham and D. Dowe, Proc. 8th International Workshop on AI and Statistics (2001), pp253-260. (Shows how Ockham's razor works fine when interpreted as Minimum Message Length (MML).)
* Lloyd's MML pages describe how Minimum Message Length induction extends Ockham's razor for differing hypotheses. (MML is a scale-invariant Bayesian model selection method.)
* An extensive bibliography of publications related to Occam's Razor.
* Occam's sword  at wikinfo
* Simplicity at Stanford Encyclopedia of Philosophy

Kategorija:Filozofija
Kategorija:Epistemologija nauke
Pokrajina

**Pokrajina** ili **provincija** (lat. *provincia*) je naziv za podnacionalnu jedinicu, koja u većini država ili zemalja predstavlja drugostepeni nivo vlade.

* Pokrajine mogu imati samostalnu upravu u smislu autonomnosti, kao na primjer Vojvodina u Srbiji.
* Pokrajine u Austriji imaju mogućnost donošenja regionalnih zakonskih odredbi, što uslijed karakterističnosti i geografskih različitosti Austrije omogućuje regulisanje školstva, prometa privrede, građevinskih i drugih zakona.

## Također pogledajte 
* Guverner
* Regija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Politička geografija
Kategorija:Vrste administrativnih jedinica
Sizerenstvo

**Sizerenstvo** () izraz je koji se odnosi na potčinjenu zemlju koja je primorana plaćati danak jačoj sili. Potčinjena zemlja obično ima izvjesnu autonomiju mada njene vanjske poslove kontrolira ili, pak, diktira nadređena zemlja, odnosno zemlja sizeren.

Iako je takva situacija postojala u brojnim carstvima, smatra se da ju je teško pomiriti s konceptima međunarodnog prava 20. ili 21. stoljeća, u kojima suverenitet ili postoji ili ga nema. Iako se suverena država ugovorom može dogovoriti kako bi postala protektorat jače sile, moderno međunarodno pravo ne priznaje bilo kakav način da tu vezu učini obaveznom za slabiju silu. Sizerenstvo je praktična (*de facto*) situacija, a ne pravna (*de jure*).

Izraz **sizerenstvo** koristio se za odnos između Osmanlijskog Carstva kao države sizerena i područja koja su bila u vazalskom odnosu prema njemu.

## Također pogledajte 
* Imperijalizam
* Satrap

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.merriam-webster.com/dictionary/suzerain

Kategorija:Politička geografija
Kategorija:Osmansko Carstvo
Računarski žargon

Žargoni koje koriste napredniji korisnici računara.

**BTKATC** - **B**etween **T**he **K**eyboard **A**nd **T**he **C**hair;
(bos. Između tastature i stolice)

**CAD** -  **C**omputer **A**ided **D**esign; 
(bos. Dizajn potpomognut računarom)

**CAM** -  **C**omputer **A**ided **M**anufacturing;
(bos. Proizvodnja potpomognuta računarom)

**CLI** - Command Line Interface. 
(bos. Komandno linijski interfejs)

**CRC** - Cyclic Redundancy Check; 
(bos. Opća periodična provjera)

**ENIAC** - the **E**lectronic **N**umerical **I**ntegrator **A**nd **C**omputer.  
(bos. Elektroničko numerički integrator i računar)

**FIFO** - First in, first out structure. 
(bos. Prvo u, prvo van struktura)

**GIGO** - Garbage in garbage out. 
(bos. Smeće u smeće van)

**GOMS** - **G**oals, **O**perators, **M**ethods, and **S**election rules;
(bos. Ciljevi, operatori, metode i izborna pravila)

**GUI** - **G**raphical **U**ser **I**nterface; 
(bos. Grafički korisnički interfejs)

**Hypertext** - Tekst organizovan u nelinearnom obliku.

**ID10T error** - Termin za greške koje teške za popravit manje naprednim korisnicima računara

**Interfejs** - dijelovi računara s kojima i pomoću kojih radimo

**KISS** - Keep It Simple Stupid. 
(bos. Zadrži jednostavno glupo - pravilo za programere, što jednostavnije - manje grešaka)

**LIFO** - Last in first out structure. 
(bos. Zadnji u prvi van struktura)

**MMI** - **M**an **M**achine **I**nterface.
(bos. Čovjek mašina interfejs)

**Newbie** - (Also n00b and newb) početnik u određenoj računarskoj temi, programu ili igri, često traži pomoć od iskusnijih. newbie/newb je neutralan, dok su noob/nOOb više pogrdni nazivi.

**Comp** - Skraćenica od "computer".

**Novice** - korisnik koji ne zna skoro ništa, ali misli da može sam rješiti problem.

**PEBKAC** - "Problem Exists Between Keyboard And Chair".  
(bos. Poteškoća postoji između tastature i stolice - odnosi se na nepostojeći problem koji je ustvari nesposobnost korisnika)

**Treeware** - papirna verzija načega što se može pronaći i na računaru npr. novine

**Interfejs** - Korisnički interfejs, način upravljanja računarom ili uređajom. Može biti grafički interfejs ili neki drugi.

**User-Friendly** - nivo pristupačnosti, jednostavnosti i lahkoće nekog interfejsa

**Wetware** - živo biće, najčešće se misli na ljude.

**Widget** - objekti koji čine interfejs, kao što su meniji ili dugmići.

**WYSIWYG** - **W**hat **Y**ou **S**ee **I**s **W**hat **Y**ou **G**et (but not very often!) 
(bos. Šta vidiš to i dobiješ)

Ž, Računarski žargon
Monarh (titula)

**Monarh** (od grčkog, *monos*, "jedan," i *archein*, "vladati"; "jedan vladar") je vrhovni ili apsolutni šef državne vlasti, bilo u stvarnosti ili simbolično. Takva vlada je poznata kao monarhija. Monarh obično nasljeđuje suverenitet (često se naziva i prijesto) od rođenja ili se bira monarh i upravlja do kraja svoga života ili abdikacije. Istinska moć monarha varira od jedne monarhije do druge. U jednoj oni mogu biti autokrate (autokratska monarhija), a u drugoj šefovi država koji imaju malu ili nikakvu vlast, sa vlašću koja je povjerena parlamentu ili drugom organu (ustavna monarhija).

## Karakteristike 
Vladari imaju različite titule - kralj ili kraljica, princ ili princeza (npr. Suvereni princ Monaka), car ili carica (npr. car Japana, car Indije), nadvojvoda, vojvoda ili veliki vojvoda (npr. veliki vojvoda Luksemburga). Princ se ponekad koristi kao generički termin za opisivanje bilo kojeg monarha, bez obzira na titulu, naročito u starijim tekstovima.

Mnogi vladari se odlikuju naslovom i stilovima. Oni često učestvuju u određenim ceremonijama, kao što je krunisanje. Monarhija je politička i sociokulturna priroda, i općenito je (ali ne uvijek) povezana sa nasljednom vladavinom. Većina monarha, u historiji i u današnjem vremenu, su rođeni i odrasli u okviru kraljevske porodice (čija vladavina nad određenim vremenskim periodom se naziva dinastija). Iako su mnogi vladari bili muškarci, ženski vladari su također vladali, a termin kraljica odnosi se na vladajućeg monarha, za razliku od kraljice supruge, koja je bila supruga vladajućeg kralja.

Neke monarhije nisu nasljedne. U izbornoj monarhiji, monarh je izabran, i služi kao bilo koji drugi monarh. Historijski primjeri izborne monarhije uključuju Svete rimske careve i slobodne izbore kraljeva u Poljsko-litvanskom komoveltu. Moderni primjeri uključuju Yang di-Pertuan Agong u Maleziji i pape u Rimokatoličkoj crkvi, koji služe u Vatikanu i biraju se od kardinala.

Monarhije su postojale u cijelom svijetu, iako su posljednjih nekoliko stoljeća mnoge države ukinule monarhiju i postale republike. Zagovaranje republika zove se republikanizam, dok zagovaranje monarhije se zove monarhizam. Glavna prednost nasljedne monarhije je neposredan kontinuitet vodstva, sa obično kratkom međuvladom (kao što je prikazano u klasičnom izrazu "Kralj je mrtav. Živio kralj!"). Međutim, to se odnosi samo u slučaju autokratske vladavine. U slučajevima kada monarh služi uglavnom kao ceremonijalna figura (npr. najmodernija ustavna monarhija), pravo rukovodstvo ne zavisi od monarha. Vlada može biti i nasljedna, ali se to smatra porodična diktatura.

## Reference 
Kategorija:Titule
Kralj

**Kralj** je vladar kraljevine.

**Kralj** je kraljevska titula koja se daje muškom monarhu. Kralj je apsolutni monarh ako posjeduje neograničenu vladinu moć ili vrši puni suverenitet nad nacijom. Suprotno tome, on je ustavni monarh ako je njegova moć ograničena fiksnim zakonima. Kraljevi su nasljedni monarsi kada nasljeđuju vlast po pravu rođenja, a izborni monarsi kada su izabrani da stupe na prijestolje.
[alt=|mini|341x341piksel|[Karlo Veliki ili Karlo Veliki (748–814) bio je kralj Franaka, kralj Langobarda i prvi car Svetog Rimskog Carstva . Zbog svojih vojnih dostignuća i osvajanja, nazvan je "Ocem Evrope".]]

## Kralj u srednjovjekovnoj Bosni
Srednjovjekovna bosanska država postala je kraljevinom 1377. i u tom statusu je egzistirala do 1463. Bosanski kraljevi su pripadali dinastiji Kotromanića. Vlast su ostvarivali samostalno i u skladu sa odlukama stanka, sabora bosanske vlastele. Kraljevi su imali svoje rezidencije (Stolna mjesta bosanskih vladara), dvor i dvorjanike, dvorsku kancelariju sa razvijenom diplomatskom službom (Diplomatska služba u srednjovjekovnoj Bosni) i razgranate političke veze sa svojim susjedima i glavnim političkim predstavnicima na jugoistoku Evrope. Bosanski kraljevi imali su svoje posjede koji su prepoznatljivo označavani kao Contrata del re. Kao i u drugim krajevima Evrope, u 15. vijeku bosanski kraljevi su među velmožama po snazi bili samo prvi među jednakima. Velmože su bile u prilici da smjenjuju kraljeve ili da se sukobljavaju sa kraljem, ali ne i da svoj rod nametnu umjesto kraljeve dinastičke kuće. Velmože u Bosni su poštivale instituciju centralne vlasti zato što su svoju egzistenciju i položaj imali u tim okvirima.

Njihova regalna prava omogućavala su im lagodan život. Pratili su kulturna dešavanja na širem području i prilagođavali ih ukusu svoje bosanske sredine (Dvorska kultura). Primali su tribute koje im je plaćala Dubrovačka republika (Svetodmitarski dohodak, Stonski dohodak). Smrću posljednjeg bosanskog kralja Stjepana Tomaševića 1463. Bosanska kraljevina je prestala da postoji. Pokušaji Ugarske i Osmanlija da izvrše restituciju Bosanskog kraljevstva nisu uspjeli.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://books.google.com/books?id=Joqu8GJsVbcC
* 

Kategorija:Titule
Kategorija:Društvo srednjovjekovne Bosne
Kraljevina

Pojam **kraljevina** ili **kraljevstvo** označava državu sa monarhističkim uređenjem, u kojem vlada monarh kao kralj odnosno kraljica.

Usko vezan za pojam države je i pojam u kršćanskoj teologiji *Kraljevstvo Božije*. Na osnovu biblijskih knjiga može se pratiti i proučavati razvoj državnih kraljevstva u antici, međutim u teologiji ovaj pojam često ima preneseno značenje.

Kao i danas, i kraljevstva u Starom vijeku su imala razne kraljevske simbole. Općenito posmatrajući, postojalo je jedan ili više glavnih gradova, odnosno kraljevih rezidencija, kraljevskih palača i stajaća vojska.

Riječ *kraljevina* ne navodi na tačan zaključak o strukturi vlasti u državi, oblasti koje ona obuhvata ili načinu i obimu vlasti nekog monarha. Ranije, kraljevstva su bila različitih veličina i uticaja, počevši od snažnih svjetskih sila: Egipat, Asirija, Babilon, Perzija, Grčka i Rim, pa do malih gradova-kraljevstva poput onog u Kanaanu u vrijeme osvajanja zemalja od strane Izraelićana. Osim toga, struktura vlasti se značajno razlikovala od jednog do drugog kraljevstva.

## Također pogledajte 
* Monarhija
* Carstvo

Kategorija:Državna uređenja
Kategorija:Kraljevstva
Kraljica

mini|200px|desno|Katarina Kosača-Kotromanić
**Kraljica** može imati višestruko značenje, zavisno do njene uloge:
* kao supruga kralja
* kao vladarica *kraljevine*, odnosno suveren

## Kao supruga kralja
Supruga kralja nema političke ovlasti nad kraljevinom. Njena je uloga, u većina slučajeva, samo da rodi nasljednika/ nasljednicu njenog muža. Krunisane su u jednostavnoj ceremoniji, odmah nakon kralja ili nakon udaje. Nekad kraljica-supruga služi kao namjesnik maloljetnom monarhu.

## Kao vladarica 
mini|Elizabeta II od Ujedinjenog Kraljevstva

Kraljica vladarica je suveren sa ovlastima koje ima i kralj. Za razliku od žena kraljeva, muževi kraljica uglavnom ne dijele njihovu titulu.

Danas Ujedinjenim Kraljevstvom, Danskom i Holandijom vladaju tri kraljice: Elizabeta II, Margareta II i Beatrix.

## Također pogledajte 
* Monarh (titula)
* Salijski zakonik

## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20110928233346/http://guide2womenleaders.com/women_state_leaders.htm

Kategorija:Titule
Maroniti

[mini|desno|250px|Maronitski [Patrijarh (kršćanstvo)|patrijarh i biskupi u Rimu, 1906.]]

**Maroniti** ili **Maruniti** (na sirijskom, ܐܶܝܢܘܪܡ , *Marunoye*; na arapskom, مارونية , *Mārūniyyah*) su članovi Istočne katoličke crkve, tj. katoličke crkve istočnog obreda, koja poštuje rimskog Papu. Naslijeđe Maronita seže unazad do Sv. Maronija, također poznatog kao Sv. Maro ili Sv. Marun, koji je živio u ranom 5. vijeku. Prvi maronitski patrijarh je bio Sv. Ivan Maronije, koji je rukopoložen u kasnom 7. vijeku. Maroniti kršćani koji govore arapski jezik, sačinjavajući jednu od glavnih vjerskih grupa u Libanu.

Kategorija:Kršćanstvo
Kategorija:Semitski narodi
Kategorija:Narodi s Bliskog istoka
Patrijarh (čvor)

**Patrijarh** može imati višestruka značenja:

* starogrčki patrijarh, u smislu oca porodice ili porodičnog, a kasnije i državnog vođe
* biblijski patrijarsi, ime za trojicu patrijarha starog jevrejstva: Avraham, Isak i Jakov.
* patrijarh kao "otac" ili vođa nekoliko kršćanskih crkava
Katolički (čvor)

**Katolički** kao pridjev može imati više značenja:

* katolički u smislu univerzalnog, od grčkog, *kata*, "prema," i *holos*, "čitav," tj. καθολικός, *katholikos*, "univerzalan."
* katolički u smislu Katoličke crkve
Jakov (prorok)

[mini|desno|Freska Jakova u [Crkva Pokrova Presvete Bogorodice u Beogradu|Pokrovskoj crkvi u Beogradu]]
**Jakov** je jedan od trojice jevrejskih patrijarha spomenutih u Bibliji (Stari zavjet). 
Na više jezika se zove: יַעֲקֹב , standardno Yaʿakov; tiberijski Yaʿăqōḇ; Septuaginta grčki: Ἰακώβ; Arapski: يَعْقُوب‎ Yaʿqūb; "onaj koji hramlje"), kasnije poznat i kao Israil (hebrejski: יִשְׂרָאֵל‎‎, Standardno Yisraʾel, tiberijski Yiśrāʾēl; Septuaginta grčki: Ἰσραήλ Israēl; arapski: إِسْرَائِيل‎ Isrāʾīl; "onaj koji ustrajava sa Bogom"), kao što je opisan u hebrejskoj Bibliji i u Kur'anu; bio je treći praotac hebrejskog naroda, s kojim je Bog učinio sporazum i predak plemena Israelovih, koja su nazvana po njegovim potomcima. 

U Islamu, Jakub je Allahov Poslanik.

Imao je supruge, Leu i Rahelu, i dvanaest dječaka i jednu djevojčicu. Lea mu je rodila sinove Rubila (Rubena), Šimuna, Levija, Judu, Izhara (Jisakara), Zebulona i kćerku Dinu. Rahela mu je rodila sinove Jūsufa i Benjamina. Belha, bivša Rahelina ropkinja, mu je rodila sinove Dana i Neftalija, a Zelfa, bivša Leina ropkinja, sinove Džada i Ešira.

## Također pogledajte 
* Jakub
* Patrijarh

## Reference 
Kategorija:Biblija
Petar (čvor)

**Petar** (na grčkom, *petros*, "kamen") je vlastito ime koje ima više značenja:

* Sv. Petar, Hristov apostol ili učenik
* Petar (ime), lično ime
Katolička crkva

**Rimokatolička crkva** je jedna od velikih kršćanskih crkava. Nastala je 1054. velikim raskolom između istočnog i zapadnog kršćanstva. Od Drugog vatikanskog sabora (1962-1965) naziva se i *Katoličkom crkvom*, mada su sve kršćanske crkve katoličke (univerzalne).

Detaljnije pogledajte članak: Rimokatoličanstvo.

## Katolici 
mini|desno|Katolički krst (križ)
Katolici su pripadnici rimokatoličke crkve. Kršćanska Crkva je podjeljena 1054. godine na zapadnu (katoličku) i istočnu (pravoslavnu). Taj događaj je poznat kao Crkveni raskol. Kasnije su se od katolika ponovo odvojili protestanti.

Katolici su kršćanski vjernici koji vjeruju u jednoga Boga i kojim je Papa vrhovni poglavar. U katoličanstvu ima zajedničkih elemanata sa ostalim krščanskim religijama, ali ima i posebnosti (kao što je npr. Čistilište, prije ulaska u Raj). Prema posljednjim procjenama, danas na svijetu živi oko milijardu katolika. Najviše ih živi u Latinskoj Americi, južnoj Evropi, te nekim dijelovima centralne Afrike. Osnova katoličke vjere je vjera u trojedinog Boga, Isusa Krista, pravog Boga i pravog čovjeka. Simbol katoličanstva je križ.

## Vanjski linkovi 
* Vatican.va&nbsp;&nbsp;– zvanična web stranica Vatikana
* News.va &nbsp;&nbsp;– zvanična web stranica o vijestima iz Vatikana

Kategorija:Katoličanstvo
Edesa

mini|
**Edesa** (antički grčki: Ἔδεσσα; klasični sirjački: ܐܘܪܗܝ Urhay; armenski: Եդեսիա) je historijsko ime za grad u sjevernoj Mesopotamiji, današnja Şanlıurfa ili Urfa, u jugoistočnoj Turskoj. Edesu je osnovao Seleukos I Nikator. Grčko ime Ἔδεσσα (*Édessa*) znači „kula u vodi“.

Grad se nalazio na obalama rijeke Daysan (starogrčki: Σκίρτος; latinski: *Scirtus*; turski: *Kara Koyun*), pritoke rijeke Khabur, a bio je branjen utvrdom Şanlıurfa, visokom centralnom citadelom.

Antiĉka Edesa prethodnica je modernog grada Urfe (turski: *Şanlıurfa*; kurdski: *Riha*; arapski: الرُّهَا, romanizirano: *ar-Ruhā*; armenski: Ուռհա, romanizirano: *Urha*), u turskoj provinciji Şanlıurfa. Savremeni nazivi grada vjerovatno potiču od imena Urhay ili Orhay (klasični sirijski: ܐܘܪܗܝ, romanizirano: *ʾŪrhāy / ʾŌrhāy*), koje je predstavljalo sirijsko ime lokaliteta prije ponovnog osnivanja naselja od strane Seleuka I Nikatora. Nakon poraza Seleukida u seleukidsko-partskim ratovima, Edesa je postala prijestolnica Kraljevstva Osroene, s mješovitom sirijskom i helenističkom kulturom. 

## Vanjski linkovi 
* Stare i nove slike iz Edese 
* Richard Stillwell, ed. *Princeton Encyclopedia of Classical Sites*, 1976: "Antioch by the Callirhoe, later Justinopolis (Edessa; Urfa) Turska"
* Andre Palmer, u e-žurnalu *Golden horn: Journal of Byzantium*
* *Hronika Edese*
* Ancient Coins of Edessa na wildwinds.com
* Livius.org: Edessa 

## Reference 
Kategorija:Stari svijet
Kategorija:Gradovi Starog svijeta
Rostra

**Rostra** (*Rostra Augusti*) je govornička platforma koja se nalazi na zapadnom dijelu Rimskog foruma izgrađena za vrijeme rane Rimske Republike u 338. p. n. e. Platforma je bila ornamentalno ukrašena sa trofejima iz pomorskih bitaka i služila je za govornike koji su se obraćali masi po povratku iz bitaka. 44. p. n. e. za vrijeme vladavine Julija Cezara Rostra je proširena prema istoku.

Ime je dobio po šest rostra (množina od govornica, ovan ratnog broda) koji su zarobljeni nakon pobjede kojom je okončan Latinski rat u bici kod Antiuma 338. p. n. e. i postavljeni na njegovu stranu.

## Reference 
## Također pogledajte 
* Ciceron
* Lapis Niger
* Rimski forum

Kategorija:Rim
Kategorija:Rimska Republika
Kategorija:Arhitektura
Kategorija:Rimska arhitektura
NASA

mini|NASA

***N**ational **A**eronautics and **S**pace **A**dministration* (**NASA**, osnovana 29. jula 1958. godine) je civilna avijacijska i svemirska administracija Sjedinjenih Američkih Država odgovorna za nacionalni svemirski program.

Godišnji fond NASAe za 2007. godinu je oko 16,8 milijardi $. Sa ovim sredstvima koja se ulažu u istraživanja i razvoj NASA je cijenjena kao vodeća među svemirskim agencijama širom svijeta, iako veliki dio tehnologije koju koristi (kao npr. Space Shuttle) i nije novijeg tipa.

Pored svemirskog programa odgovorna je i za dugoročno planiranje razvoja svemirskih letjelica civilne i vojne namjene.

Zvanični moto im je per aspera ad astra, što prevedeno s latinskog znači "preko trnja do zvijezda".

## Objekti 
Centar Agencije nalazi se u Vašingtonu. Osim toga NASA posjeduje još objekata (istraživačkih, komunikacionih centara i centara za svemirske letove).

### Istraživački centri 
* Jet Propulsion Laboratory, Pasadena, Kalifornija
* Langley istraživački centar, Hampton, Virginia (bos. Virdžinija)
* John H. Glenn istraživački centar, Klivlend, Ohio (bos. Ohajo)
* Goddard institut za svemirska istraživanja, New York (bos. Nju Jork Siti)
* Goddard centar za svemirske letove, Greenbelt, Maryland (bos. Merilend)

## Također pogledajte 
* Saturn (rakete)
* Svemirska trka
*SOFIA

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* NASA Watch, an agency watchdog site
* 
* How NASA works na howstuffworks.com

!
Kategorija:Organizacije u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:Avijacija
Kategorija:Svemirske agencije
Kategorija:Organizacije osnovane 1958.
Hram Veste

mini|desno|250p|Hram Veste

**Hram Veste** se nalazi na Rimskom forumu izgrađena u vrijeme rane rimske republike od 6. vijeka p. n. e. Hram je bio nekoliko puta uništen u požarima te ponovno izgrađen. Preostala građevina je ostatak hrama iz 1. vijeka p. n. e. Hram je zadnji put renoviran u 3. vijeku n. e.

Vesta je bila boginja vatre a kult o Vesti je govorio prvobitno o 4 Vestalne djevice a kasnije o 6 koje su čuvale plamen na oltaru ovog hrama. Hram je bio kružnog oblika sa duplim stubištem od klasičnih korintskih stubova koji su obilježaval ulazni portal u hram.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rim
Kategorija:Hramovi
Kategorija:Rimska arhitektura
Hram Saturna

mini|desno|250p|Ostaci Hrama Saturna na Rimskom forumu
mini

**Hram Saturna** se nalazi na zapadnom kraju Rimskog foruma. Izgrađen je 497. p. n. e. u vrijeme rane rimske republike. Saturn je bio rimski bog poljoprivrede i civilizacije. Sam hram je također služio i kao riznica.

Hram je bio četvrtastog oblika izgrađen od kamena sa ulaznom stranom okrenutom prema sjeveroistoku. Na ulaznom portalu se nalazilo stubište jonskog reda. Hram Saturna je dva puta bio rekonstruisan  u 42. p. n. e. i u ranom 4. vijeku n. e.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclop%C3%A6dia_Britannica/Rome
* https://archive.org/stream/EncyclopediaOfTheAncientGreekWorld/Encyclopedia+of+the+Ancient+Greek+World_djvu.txt

Kategorija:Rim
Kategorija:Hramovi
Kategorija:Rimska arhitektura
Circus Maximus

mini|desno|250p|Mjesto gdje se nalazio Circus Maximus u Rimu
[mini|desno|250p|Mapa antičkog [Rima. Položaj Circus Maximusa (u donjem desnom uglu) u odnosu na Rimski forum]]

**Circus Maximus** (*Circo Massimo*) (*Veliki Cirkus*) je stadion izgrađen između Aventino i Palatino brda u 5 vijeku p. n. e. za vrijeme rane rimske republike. Prvi zapisi o Circus Maximusu se pojavljuju oko 329. p. n. e.

Stadio je bio zaobljena arena za konjske utrke dugačka oko 500 m sa dvije staze sa centralnim ostrvom u sredini (spina) oko koje su 4 konjske zaprege vodile utrke. Jugozapadnu kraj stadiona se završavao u polukrugu. Sjeverozapadni kraj stadiona je bio blago zaobljen kako bi omogućio trkačima jednaku udaljenost od drugog zaokreta iz svake trkačke linije.

Gledaoci su gledali utrke sa obronaka obližnjih Paletino i Aventino brda. Obronci su bili podešeni u 1. vijeku p. n. e. da mogu da prime oko 150.000 gledalaca. U 1. vijeku n. e. Obronci su opet podešeni da prime između 250 i 300.000 gledalaca. Stadion je još dvaput bio adaptiran u 3. i 4. vijeku n. e. sa proširivanjem staze za utrke više od 4 zaprege. Kasnije svi stadioni koji su omogućavali utke za više od 4 zaprege su nazvani hipodromi. Zadnja utrka na Circus Maximusu je održana 549. n. e.

## Također pogledajte 
* Amfiteatar

Kategorija:Rim
Kategorija:Rimska Republika
Kategorija:Arhitektura
Kategorija:Rimska arhitektura
Kapetanija

mini|desno|Kapetanije oko 1600. godine
**Kapetanija** ili **kapetanluk** (na turskom, *kaptanlık*) je podjedinica unutar sandžaka, upravne jedinice Osmanlijskog Carstva, koja je isključivo postojala unutar Bosanskog pašaluka od 16. vijeka do 1835. godine.

## Prve kapetanije u 16. vijeku 
Prve kapetanije su osnovane na granicama Bosanskog pašaluka prema banskoj Hrvatskoj i Mletačkoj republici. Najprve kapetanije za koje se pouzdano zna da su već krajem 16. vijeka postojale su Bihaćka, Gradiška, Krupska, Kliška i Gabeoska, a za Krupu i Bihać je poznato da su i prije Osmanlijske vlast imali svoje kapetane. Novska, Dubička i Udbinska su vjerovatno također imali svoje kapetane još 1600. godine. Prva kapetanija koja se u izvorima spominje je trenutno Gradiška s Džafer-begom na čelu, sina Malkoč-bega. Krupska (1565) i Bihaćka (1592) su odmah poslije zauzimanja grada osnovane,

## Ukidanje kapetanija u 17. vijeku 
Od 1606. godine do 1690. godine postojale su 29 kapetanije, od kojih su 23 bile pogranične, a šest unutrašnje. Nije poznato kojem sandžaku je Gvozdanska kapetanija pripadala koja je 1635. godine osnovana,

## Reference 
Kategorija:Administrativna podjela Osmanskog Carstva
Kategorija:Bivše vrste administrativnih podjela u Bosni i Hercegovini
Alphonse de Lamartine

mini|Alphonse de Lamartine, ca.1865
**Alphonse-Marie-Louis de Prat de Lamartine** (21. oktobar 1790 – 28. februar 1869) bio je francuski pisac, pjesnik i političar.

Rođen je u Mâconu i puno je putovao, a u Turskoj se 1820. oženio engleskinjom Mariom Birch.

Poznat je po autobiografskoj poemi *"Jezero"*, koja retrospektivno opisuje ljubav jednog para gledana kroz oči propalog čovjeka. Lamartine je bio umjetnik u francuskoj poetičkoj formi. Bio je jedan od rijetkih francuza kji je svoj književni dar kombinirao sa politikom. Odgojen u ortodokson kršćanstvu postao je veliki vjernik, te je napisao *Jocelyn* i ''La Chute d'un ange*. Napisao je *Historija žirondinaca* 1847. koja opisuje žirondince.

Radio je za fracusku ambasaciju u Italiji od 1825 do 1828. Član *Académie française* postao je 1829. Bio je Ministar vanjskih poslova od 24. februara 1848. do 11. maja 1848.

Preminuo je u Parizu završivši svoju karijeru literernim slomom.

## Bibliografija 
* *Saül* (1818)
* *Méditations poétiques* (1820)
* *Nouvelles Méditations* (1823)
* *Harmonies poétiques et religieuses* (1830)
* *Sur la politique rationnelle* (1831)
* *Voyage en Orient* (1835)
* *Jocelyn* (1836)
* *La chute d'un ange* (1838)
* *Recueillements poétiques* (1839)
* *Historija žirondinaca* (1847)
* *Raphaël* (1849)
* *Confidences* (1849)
* *Geneviève, histoire d'une servante* (1851)
* *Graziella* (1852)
* *Les visions* (1853)
* *Cours familier de littérature* (1856)
* *La Vigne et la Maison* (1857)
* *Historija revolucije iz 1848* (1849)
* *Le tailleur de pierre de Saint-Point'' (1851)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Francuski političari
Kategorija:Članovi Francuske akademije
Kategorija:Pjesnici romantizma
Kategorija:Biografije, Mâcon
Kategorija:Rođeni 1790.
Kategorija:Umrli 1869.
Trgovačko pravo

U ranijim razdobljima razvitka pravne nauke u sastavu građanskog prava bilo je i **trgovačko pravo**. Usljed dinamičnog razvoja, ono se iz njega izdvojilo i sada predstavlja veoma perspektivno, samostalno pravo. Robnonovčani tokovi čine ga i dalje veoma dinamičnim pravom, podložnim promjenama i usavršavanjima.

Trgovinu kao važnu privrednu djelatnost možemo definirati kao ukupnost svih oblika trgovačkih aktivnosti, od nabavke robe od proizvođača do njene isporuke konačnom potrošaču. Zahvaljujući svom položaju između ponude i potražnje robe, te utičući na proizvođače i potrošače, trgovina igra ključnu ulogu u privredu svake zemlje.

S obzirom da je proizišlo iz građanskog prava, i dalje je zadržalo neke njegove osobenosti, pogotovo one koje prizilaze iz obligacionih normi. Trgovačko pravo utvrđuje osnove nastanka organizacija koja se bave trgovinom, kao i ponašanje subjekata u trgovačkim poslovima. Ovo pravo određuje osnove trgovine kao djelatnosti, kroz aktivnosti obrazovanja trgovaca i njihovog nastanka kao subjekata trgovine, utvrđivanja uvjeta rada trgovačkih subjekata i sl.

Subjekti trgovačkog prava su pravna lica, kojih ima mnogo vrsta i oblika, a najpoznatija su: dioničko društvo i društvo ograničene odgovornosti. Izvori prava trgovačkog prava su, prije svega, zakoni i podzakonski akti koji uređuju ovu oblast. Odmah iza propisa, kao izvor, javljaju se ugovori, u kojima se stranke dogovaraju o uvjetima pod kojima stupaju u trgovačke odnose u međusobnom komuniciranju. Veliku snagu u uređenju ovih odnosa ima običajno pravo, koje, kroz oblik uzansi i kodificiranih poslovnih običaja, bitno utiče na trgovačko pravo, doprinoseći tako da se ova vrsta običaja brže mijenja od drugih vrsta običaja.
## Vanjski linkovi 
*http://bh-pravnici.com/
*http://ef.sve-mo.ba/trgovacko.htm

Kategorija:Ekonomija
Kategorija:Pravo
Pompejevo pozorište

mini|desno|250p|Ostaci Pompejevog pozorišta

**Pompejevo pozorište** (*Theatrum Pompei, Theatrum Lapideum*) arhitektonski je objekat izgrađen za vrijeme kasne Rimske Republike od 61.-55. p. n. e. u Rimu na Poljani boga Marsa (*Campus Martius*). Pompejevo pozorište bilo je prvo stalno pozorište (napravljeno od kamena, a ne drveta) u Rimu i primalo je od 12 do 27.000 gledalaca. Objekat je imao prostor namijenjen za orkestar, scenu, i druge tradicionalne namjenske dijelove pozorišta. Također, poznato je i po tome što je nedaleko od njega ubijen Julije Cezar 15. marta 44. p. n. e.

Nakon Pompejevog poraza i naknadnog atentata 48. p.n.e. tokom Velikog rimskog građanskog rata (49-45.p. n. e.), Cezar je koristio pozorište da proslavi vojni trijumf nad Pompejevim snagama u Africi. U to vrijeme, rimski senat koristio je različite prostore za obavljanje poslova, jer je i sama Senatska kuća bila u renoviranju.
lijevo|mini|Skica modernog Rima u sivoj boji i bijelom crtežu pozorišta

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://ancienttheatrearchive.com/theatre/pompey-theatre/
* The Theatre of Pompey
* Theatrum Pompeii at LacusCurtius (article in Platner's Topographical Dictionary of Ancient Rome)
* The Temple above Pompey's Theater (*CJ*&nbsp;39:360‑366)
* Pompey’s Politics and the Presentation of His Theatre-Temple Complex, 61–52 BCE
* Roma Online Guide

Kategorija:Rim
Kategorija:Rimska Republika
Kategorija:Arhitektura
Kategorija:Rimska arhitektura
Evanđelje

mini|174px|desno|II
**Evanđelje** ili **Jevanđelje** (od grčkog, ευαγγέλιον, *evangelion*, "dobre vijesti" ili "radosne vijesti"; tj. od ευ, *eu*, "dobar", i αγγελος, "poslanik, vjesnik", kasnije "anđel"; na kasnolatinskom, *evangelium*; na engleskom, *Gospel*) u kršćanstvu predstavlja jednu od prve četiri knjige Novog zavjeta, poznate kao **Jevanđelja** ili **Muke** (po Mateju, Marku, Luki i Jovanu).

## Također pogledajte 
* Teologija

## Vanjski linkovi 
* http://www.crkvabosanska.org/index.php?option=com_joomdoc&view=docman&gid=35&task=cat_view&Itemid=74 

Kategorija:Biblija
Kategorija:Kršćanstvo
Kategorija:Svete knjige
Evanđelje po Mateju

mini|desno|200px
[mini|desno|200px|[Rembrandt, *Sveti Matej i anđeo*]]

**Evanđelje po Mateju** (grč. Κατὰ Ματθαῖον εὐαγγέλιον, Kata Matthaion Euangelion ili τὸ εὐαγγέλιον κατὰ Ματθαῖον, To Euangelion kata Matthaion) je jedno od četiri kanonska evanđelja koje čine Novi zavjet. Evanđelja se tradicionalno štampaju tako da Matejevo dolazi prvo. Skraćenica za ovo evanđelje je *Mt*.

Matejevo evanđelje je napisano nakon Markovog evanđelja, koje koristi kao izvor. Napisano je na grčkom, oko 85-95. godine i uglavnom obuhvata tematiku Markovog evanđelja kao i drugu građu. Tek je jedna četvrtina Matijinog evanđelja jedinstvena po svom prikazu i uglavnom se tiče odnosa između Isusa i drugih Jevreja. 
Hebrejska Biblija se citira s poštovanjem, ali su neki savremeni učitelji negativno okarakterisani kao „slijepe vođe“. Isus propovjeda novi vid moralnosti i osnivač je nove zajednice.

## Autorstvo 
Matejevo evanđelje ne govori ništa o svojem piscu. Crkvena predaja ga  pripisuje apostolu Mateju, što i neki naučnici podržavaju. Međutim, većina današnjih naučnika vjeruje da Evanđelje po Mateju nije sastavio apostol Matej niti bilo ko od očevidaca. Njegov urednik (ili urednici) su zavisili od ranijih izvora kao što su Evanđelje po Marku i pretpostavljeni Q dokument.

Mnogi stručnjaci smatraju da je pisac živio izvan Palestine, možda u Antiohiji, glavnom gradu Sirije. Pretpostavlja se da je pripadao jakoj jevrejskoj zajednici, koja je kao i sve jevrejske zajednice preživjela velike poslijeratne nemire. Stručnjaci se uglavnom slažu da je Matejeva grupa, iako su u njoj bili i Jevreji i nejevreji, nalazila bolji prijem među nejevrejima nego među Jevrejima.

## Također pogledajte 
* Evanđelje

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Evanđelje po Mateju
* Evanđelje po Mateju  - prijevod Emilijan M. Čarnić
* Evanđelje po Mateju  - prvi prijevod sa hebrejskog jezika Željko Stanojević, Institut za hebrejski jezik
* Tumačenje Evanđelja po Mateju

Kategorija:Biblija
Kategorija:Novi zavjet
Evanđelje po Marku

mini|desno|200px
[mini|desno|200px|[Andrea Mantegna, *Sveti Marko* ]]
**Evanđelje po Marku** () druga je knjiga Novog zavjeta, najjednostavnije je i najkraće je od četiri kanonska evanđelje, koje se tradicionalno pripisuje Marku Evangelistu. Biblijska skraćenica knjige je *Mk*.

Riječ je o sinoptičkom Evanđelju, a smatra se da je služio kao šablon za ostala dva sinoptička evanđelja (evanđelje po Mateju i evanđelje po Luki).

Markovo Evanđelje vjerovatno je prvo napisano Evanđelje. Mnogi kršćani drže da ga je napisao sveti Marko, najvjerojatnije u Rimu oko 60–80. godine. Nekad se smatralo da je napisano nakon evanđelja po Mateju, što je razlog da se u Biblijama nalazi poslije njega.

Markov stil, način pisanja vrlo je jednostavan, živ i privlačan, sliči narodnom pripovijedanju. 

Markovo evanđelje pripovijeda Isusov život od kada ga je krstio Ivan Krstitelj, preko djelovanja u Galileji i Jerusalemu, te muku, smrt i uskrsnuće, ali je uglavnom koncentrirano na posljednju sedmicu njegovog života. Redoslijed kazivanja određen je teološkim razmatranjima, što znatno otežava kritičku analizu Isusove biografije. U ovom Evanđelju, zapisano je propovijedanje apostola Petra u Rimu. 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Evanđelje po Marku
* Gospel of Mark 
* Resources for the Book of Mark 

Kategorija:Biblija
Kategorija:Novi zavjet
Pseudoperipteralni stil

mini|desno|200px|*Pseudoperipteralni stil*, Maison Carrée
**Pseudoperipteralni stil** je izraz u arhitekturi za onu vrstu objekta koja ima slobodno stojeće stubove u pročelju (a nekad i u začelju) dok su stubovi na profilima zgrade ugrađeni u zidove zgrade. Zbog toga zgrada izgleda slično peripteralnoj zgradi čiji slobodno stojeći stubovi u potpunosti okružuju sva lica zgrade. Ovaj izraz se najčešće pominje u klasičnoj arhitekturi.

## Također pogledajte 
* Peripteralni stil 
* Prostil
* Pročelje

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Arhitektura
Kategorija:Klasična arhitektura
Kategorija:Arhitektonski izraz
Evanđelje po Ivanu

mini|desno|200px|Novi zavjet
[mini|[El Greco, Sveti Ivan]]

**Evanđelje po Ivanu** (grč. Κατὰ Ἰωάννην εὐαγγέλιον) je četvrta knjiga Novog zavjeta. Napisano je oko 100. godine, i po vremenu pisanja je posljednje kanonsko jevanđelje. Njegova je kratica *Iv*.

Evanđelje po Ivanu se značajno razlikuje od ostala tri evanđelja (po Mateju, Marku i Luki), i pisano je primjetno drugačijim stilom. Ivan se donekle distancira od Isusove istorijske ličnosti, i sadrži već razvijenu hristologiju koja Isusa smatra božanskim logosom. Prethodna tri evanđelja govore uglavnom o Hristovim propovjedima u Galileji, dok se ovo više bavi propovjedima u Judeji. Za razliku od ostalih, ne sadrži ni jednu Isusovu parabolu. Pritom, Isusove riječi su dugi govori, a ne jezgrovite izreke. Fariseji se predstavljaju na negativan način, jer nisu vjernici, dok su Jevreji prikazani kako se opredjeljuju za i protiv hrišćanstva

Evanđelje po Ivanu su mnogi gnostički hrišćani smatrali svojom knjigom i upotrebljavali kao primarni izvor za gnostičko učenje. Pa ipak, rana crkva je, uprkos nekim protivljenjima, unijela ovo evanđelje u Novi zavjet.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Evanđelje po Ivanu

Kategorija:Biblija
Kategorija:Novi zavjet
Anđeo

[mini|150px|*Pjesma anđela*, umjetnik [Bouguereau, 1825–1905.]]

**Anđeo** (od grčkog, αγγελος, "poslanik, vjesnik"; na latinskom, *angelus*) jest vječno biće koje je prisutno u mnogim religijama, čija je dužnost da služi Bogu ili bogovima. Anđeo je veoma važan u tri abrahamske religije.

## U islamu 
**Melek** (, *al-malak*, *melek*; "anđel") je, prema islamskom vjerovanju, ime za časna stvorenja koja je Allah stvorio da bi mu pokorno izvršavali određene dužnosti kojima ih je zadužio. Poredani su u hijerarhiju na čijem vrhu se nalaze Džibril ili Džebrail, zadužen za dostavljanje objave od Allaha onome koga On izabere za svoga vjerovjesnika ili poslanika; Mikail je zadužen za kišu i biljke; Israfil čije će puhanje uništiti kreaciju na kraju vremena; Azrail, melek smrti za uzimanje duša u času smrtnom. Za razliku od čovjeka meleki ne posjeduju slobodnu volju. Zato, iako bliži Bogu, nisu superiorni i odnosu na čovjeka u savršenstvu njegove urođene prirode (*fitrah*), jer čovjek može istinski spoznati Boga, dok meleki to ne mogu. U priči o Miradžu, Poslanikovom uzdignuću na nebo i u Božije prisustvo, po tradiciji, Poslanika vodi Džebrail. Dolaze do granice koju on ne smije preći, a Poslanik nastavlja sam dalje.

Kada je stvoren Adem, Bog je naredio melekima da mu se poklone, i Ademova superiornost je učinjena evidentnim zbog činjenice da je znao imena meleka i stvorenih stvari, dok oni to nisu znali.

Tradicionalist Ibn Madže kaže o melekima: 

"Vjeruje se da su meleci od jednostavne supstance (stvoreni od svjetla), nadahnuti životom, govorom i razumom, a razlika između njih, džina i šejtana jest u vrsti. Znaj da su meleci čisti od žudnje i ometanja bijesa. Nikad nisu neposlušni Bogu u onom što im naredi, i rade ono što im se naredi. Hrana im je veličanje Njegove slave, piće im je objavljivanje Njegove svetosti; razgovor, zajedničko sjećanje na Boga, neka je uzvišeno Njegovo ime; njihovo zadovoljstvo jeste Njegovo obožavanje. Stvoreni su u različitim oblicima s različitim sposobnostima. 

## U judaizmu 
U judaizmu, anđeo se naziva מלאך, *malakh*.

## U kršćanstvu 
U kršćanstvu se koristi izraz *anđel* ili *anđeo* što je nastalo od grčkog izraza, *αγγελος*, "poslanik, vjesnik"; tj. latinskog izraza, *angelus*.

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Judaizam
Kategorija:Kršćanstvo
Kategorija:Islam
Isusovo uskrsnuće

[mini|desno|300px|"Uskrsnuće"; [Tischbein, 1778.]]
**Isusovo uskrsnuće**  ili **Isusovo vaskrsenje **(također poznato kao **uzašašće**; *resurekcija*) prema Novom zavjetu, naročito evanđeljima, čin je Isusovog uskrsnuća i uzašašća na Nebo, tj. *drugi svijet* ili *vječni život*. Isus je posjedovao moć da dadne život da bi ponovo oživio, u svojstvu čovjeka i Boga kao i Obećanog Mesije. Prema evanđeljima, Isus je razapet na križu i nakon svoje ljudske smrti je trećeg dana oživio kao Bog i uskrsnuo je na Nebo. Ovaj biblijski čin kršćani slave kao Uskrs.

Većina kršćana, koji inače ne tumače doslovno sve dijelove Biblije, prihvataju Isusovo uskrsnuće kao historijsku činjenicu koja je od središnje važnosti za njihovu vjeru. Liberalniji kršćani, ne vjeruju u tjelesno nego samo u duhovno uskrsnuće. Nekršćani pak smatraju ovu priču kao alegoriju i legendu.

Kategorija:Isus
Kategorija:Kršćanstvo
Kategorija:Novi zavjet
Portunov hram

mini|desno|261x261px|Hram Portunusa

**Hram Portunusa** (*Fortuna Virilis*) je hram iz doba kasne rimske republike izgrađen u Rimu na Forumu Boariumu od 70. - 60. p. n. e. Portunus je bio rimski bog luke. Hram izgrađen u njegovu čast je četvrtastog oblika izražen sa prostilom i pseudoperipteralnim stilom, 9,75 m širok i 24 m dugačak (uključujući stepenice). Hram ima 4 stubna raspona na pročelju i po 7 na dva lica od kojih su 6 slobodno stojećih stubova jonskog reda i 12 ugrađenih u zidove. Hram Portunusa predstavlja jedan od najstarijih i najočuvanijih primjera klasične rimske arhitekture.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Temple of Portune
* Mary Ann Sullivan, "Temple of Fortuna Virilis (Temple of Portunus)"
* Images of Temple of Fortuna Virilis (or Portunus)
* Description in the site of the "Soprintendenza Speciale per il Colosseo, il MNR e l'Area Archeologica di Roma" 
* High-resolution 360° Panoramas and Images of Temple of Portunus | Art Atlas 
* 

Kategorija:Rim
Kategorija:Hramovi
Kategorija:Rimska arhitektura
Gvineja

**Gvineja**, zvanično **Republika Gvineja** (), jest obalna država u zapadnoj Africi. Graniči sa Atlantskim okeanom na zapadu, Gvinejom Bisaom na sjeverozapadu, Senegalom na sjeveru, Malijem na sjeveroistoku, Obalom Slonovače na jugoistoku i Sijera Leoneom i Liberijom na jugu. Ponekad se naziva **Gvineja-Konakri** po glavnom gradu Konakriju, kako bi se razlikovala od drugih teritorija u istoimenoj regiji kao što su Gvineja-Bisau i Ekvatorijalna Gvineja. Gvineja ima 13.5 miliona stanovnika i površinu od 245 857 kvadratnih kilometara.

U kolonijalnom razdoblju dio Francuske zapadne Afrike, Gvineja je umnogome tipična afrička država. Zajednica je više naroda koji su prisutni i u susjednim zemljama: do 1984. dominirao je narod Malinke (Mandingo) čiji je pripadnik bio prvi predsjednik Sékou Touré, a od tada vodeću ulogu ima narod Susu iz kojeg potiče današnji predsjednik Lansana Conté;  najmnogoljudniji su Fulani (Peuhl). Islam je religija gotovo cijelog stanovništva. U postkolonijalnom razdoblju politički sistem Gvineje bio je stabilan (samo dva predsjednika), ali autoritaran. Predsjednik Conté dopustio je u devedesetim godinama 20. vijeka nekoliko višestranačkih izbora koji nisu doveli do promjene vlasti. Krajem desetljeća ponovno su ojačale autoritarne tendencije.

Samo se 20% stanovnika ne bavi poljoprivredom, ali nepoljoprivredni sektor ostvaruje 75% BDP-a. Rudarstvo donosi većinu izvoznih prihoda – Gvineja je drugi po veličini izvoznik boksita i posjeduje 30% svjetskih rezervi. Važno je i dobijanje zlata i dijamanata. BDP je u 2004. iznosio 2.100 USD po stanovniku, mjereno po PPP-u.

## Etimologija 
Gvineja je dobila ime po regiji Gvineja. Gvineja je tradicionalno ime za regiju Afrike koja se nalazi uz Gvinejski zaliv. Prostire se na sjever kroz šumovite tropske regije i završava na Sahelu. Izraz Gvineja dolazi direktno od portugalske riječi *Guiné*, koja se pojavila sredinom 15. vijeka, a odnosi se na zemlje naseljene Gvinejom, generički izraz za crne afričke narode južno od rijeke Senegal, za razliku od "*tawny*" Zenaga Berbera iznad njega, kojega su zvali *Azenegues* ili *Mavri*.

## Historija 
## Vlada 
## Politička uprava 
## Geografija 
## Privreda 
## Stanovništvo 
## Kultura 
## Također pogledajte 
## Galerija 

Datoteka:Guinee carte.png|Gvine
Datoteka:Entre principal du palais du peuple conakry.jpg|Pročelje Narodnog dvora
Datoteka:Chute de Saala vue à 360° Labé.jpg|Vodopad Saala u Labéu
Datoteka:Dame de Mali Guinée.jpg|Dame de Mali
Datoteka:Chute de Tabouna à Kindia 01.jpg|Chute de Tabouna à Kindia
Datoteka:Chimpanzé de Bossou 33.jpg|Chimpanzé de Bossou
Datoteka:Plage de Roume.jpg|Plage sur les Ile de Loos

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  Predsjednika Gvineje
* 
* Gvineja na BBC News
* Gvineja na *Encyclopædia Britannica*
* Gvineja na "International Futures"

*
Kategorija:Države svijeta
Kategorija:Države francuskog govornog područja
Kategorija:Države i teritorije osnovane 1958.
Kategorija:Države članice Afričke unije
Kategorija:Države članice Ujedinjenih nacija