open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ivan Demeter

**Ivan Demeter** bio je jugoslavenski i bosanskohercegovački solo pjevač, kompozitor i dirigent, rođen u Zvorniku 17. decembra 1906. godine. Ivan Demeter se počeo zanimati za muziku od ranog djetinjstva pjevajući u školskim horovima, a kasnije i u horu *„Sv. Cecilija“* Sarajevske katedrale, te 1925. i 1926. godine u horu hrvatskog pjevačkog društva *„Trebević“*.

## Biografija 
U ranoj fazi svog života, Demeter je učio violinu, violončelo i rog. Pohađao je *Oblasnu muzičku školu* u Sarajevu, gdje je solo pjevanje učio kod Nine Masterhazi i Ladislava Pešeka. Kasnije se opredjeljuje za horsko dirigovanje pod utjecajem dugogodišnjeg dirigenta „Trebevića“ Josipa Hladeka Bohinjskog. Godine 1927. odlazi u Zagreb gdje je na Muzičkoj akademiji primljen kao hospitant. Nastavio je muzički studij solo pjevanja kod Milana Reizera, a nastavu teorijskih predmeta pohađao je kod kompozitora i profesora Frana Lhotke (harmonija), Krste Odaka (orkestracija), Zlatka Grgoševića (solfeggio). Jedno vrijeme je u Zagrebu vodio „Oratorijski zbor sv. Marka“ , kojeg je preuzeo od Mladena Pozajića nakon njegova odlaska u Pariz na usavršavanje. Godine 1928. vraća se u Sarajevo na mjesto horovođe „Trebevića“. Demeter je ovaj hor vodio do 1942. godine i s njime je postigao značajne uspjehe. Također je vodio i muslimansko pjevačko društvo *„Narodna uzadnica*“ (1930-1940), jevrejsko društvo *„La Lira“*, a od 1945. RPD *„Vaso Miskin Crni“*, kojeg je preuzeo od Ljube Bajca.

Po završetku rata radio je u Ministarstvu zdravlja te je vodio samo hor „Vaso Miskin Crni“. Uz Demetra, pomoćni dirigent i korepetitor hora bio je Gavro Jakešević. Godine 1949, biva imenovan za direktora *Rejonske muzičke škole Centar*. Kasnije, kada se I i II rejonska muzička škola spajaju u Gradsku muzičku školu, postaje njenim direktorom. Godine 1955. odlazi u Beograd, gdje je postavljen za direktor Zavoda za zaštitu malih autorskih prava (ZAMP). U vrijeme kada je bio direktor ZAMP-a izgrađene su zgrade *Saveza kompozitora Jugoslavije* u Beogradu i Udruženje kompozitora BiH (UKBiH) u Sarajevu. Počeo je komponovati 1931. i kompozicijom se bavi sve do 1985. godine. Prema Z. Verunici komponovao je 82 djela različitih žanrova i oblika. Njegov opus obuhvata: duhovne kompozicije (52), djela za glas/ove i instrument/e (9), instrumentalna (7), i voklano instrumentalna djela (12).

Demeter je penzionisan 1962 godine, a u Sarajevo se vraća 1964. Sa aktivnim dirigovanjem prestaje 1977. godine.

Umro je u Sarajevu 22. septembra 1990. godine.

## Vanjski linkovi 
* https://hbl.lzmk.hr/clanak/demeter-ivan

## Reference 
Kategorija:Jugoslavenski kompozitori
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Rođeni 1906.
Kategorija:Umrli 1990.
Kategorija:Biografije, Zvornik
Kategorija:Jugoslavenski dirigenti
Kategorija:Bosanskohercegovački dirigenti
Stara ljubavi

**"Stara ljubavi"** dvanaesta je singl-ploča sarajevske pop-grupe Hari Mata Hari, koju je 2015. objavila beogradska Hi-Fi DOO kao maxi singl u CD formatu. 
Naslovnu pjesmu "Stara ljubavi" komponirao je D. Dumančić, na tekst Faruka Buljubašića, dok je aranžman uradio Branimir Mihaljević. Komponirana je u maniru moderne pop muzike uz kvalitetnu pjevačku izvedbu Hajrudina Varešanovića i odličnu muzičku pratnju članova grupe Hari Mata Hari, a snimljen je i video spot. Za njom slijede obrade njihovih ranijih pjesama u disko i tehno-pop stilu pogodnom za slušanje u diskotekama, a organizovane su u tri "dance megamixa" uz četiri pojedinačne pjesme.

## Muzički primjer 
* "Stara ljubavi"

## Spisak pjesama 
1. **Stara ljubavi**
	
2. **Dance Megamix 1**	
* Hej, kako si?	
* Lud sam za tobom	
* Svi moji drumovi	
* Ja ne pijem
	
3. **Dance Megamix 2**	
* Ne lomi me	
* Upomoć	
* Poletjela golubica	
* Slatka k'o bombona	
* Zjenico oka moga	
* U ludnici	
* Da ti k'o čovjek oprostim
	
4. **Dance Megamix 3**	
* Ja imam te a k'o da nemam te	
* Prsten i zlani lanac	

5. **Ti znaš sve**
	
6. **Ti znaš sve** - Remix 2014	

7. **Hej, kako si?** - Remix 2014	

8. '''Da ti k'o čovjek oprostim'''

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 2015.
Kategorija:Singlovi Hari Mata Harija
Miroslav Špiler

**Miroslav Špiler** (19. decembar 1906 – 1. decembar 1982) bio je hrvatski kompozitor i dirigent. Veliki dio svog života proveo je u Bosni i Hercegovini, gdje je značajno doprinio razvoju muzike i muzičkog obrazovanja.

## Biografija 
Rođen je 19. decembra 1906. u Crikvenici. Potiče iz porodice u kojoj je muzika bila sastavni dio svakodnevnog života. Otac Karlo, koji je bio advokat i veliki prijatelj muzike i majka Antonija, koja je bila pjevačica i pijanistkinja. Roditelji Miroslava Špilera su pratili muzički razvoj sinova, uključujući Špilerovog brata *Ljerka Špilera*. Prve poduke iz klavira i violine dječaci su dobili od svoje majke. Godine 1912. porodica seli u Zagreb, gdje Miroslav i Ljerko stiču muzičko obrazovanje. Ljerko se opredijelio za violinu, a Miroslav prvobitno za klavir, a kasnije i za kompoziciju i dirigovanje. Nakon završene realne gimnazije i privatnog učenja kalavira kod poznate profesorice *Tereze Hercog,* Miroslav polaže državni učiteljski ispit. Sljedeće godine završava studij i to sa "izvrsnim uspjehom". U isto vrijeme studira kompoziciju kod *Blagoja Berse*, a kontrapunkt kod Franje Dugana st. Po diplomiranju 1926/27. nastavlja studij kompoziji na Akademie der Kunste u Berlinu u klasi Arnolda Sch**ö**nberga. Od 1927-1929 godine nalazi se u Baselu gdje pohađa kurs klavira kod *Hermanna Klugea* i dirigovanje kod čuvenog *Felixa Weingartnera*, a već 1929/30. godine studira kompozijciju i dirigovanje u Parizu na ''Scholi Cantorum kod Vincenta d'Indyja.'' Tako počinje Špilerov sarajevski period u kojem će se dokazivati prvenstveno kao kompozitor i muzički pedagog. O svom dolasku u Sarajevo, Miroslav kaže: 

Najznačajniji događaj za za budućnost muzičke kulture u BiH ranih 50-ih bilo je osnivanje Muzičke akademije, 20. maja 1955, kojoj je M. Špiler bio jedan od matičara. U isto vrijeme postaje redovni profesor na odsijeku za kompoziciju i dirigovanje.

Špiler je umro 1. decembra 1982. u Sarajevu.

## Reference 
Kategorija:Šestoaprilska nagrada
Kategorija:Jugoslavenski kompozitori
Kategorija:Hrvatski kompozitori
Kategorija:Rođeni 1906.
Kategorija:Umrli 1982.
Kategorija:Bosanskohercegovački dirigenti
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Muzička akademija u Sarajevu
Kategorija:Biografije, Crikvenica
Nelson Rockefeller

**Nelson Aldrich Rockefeller** (8. juli 1908. – 26. januar 1979.), koji se ponekad naziva i nadimkom Rocky, bio je 41. potpredsjednik Sjedinjenih Država, koji je služio od 1974. do 1977. pod predsjednikom Geraldom Fordom. Prethodno je bio 49. Guverner New Yorka od 1959. do 1973, guverner države s najdužim stažom od kraja Revolucionarnog rata. Rockefeller je bio član Republikanske stranke i bogate porodice Rockefeller.

Rockefeller je bio pomoćnik državnog sekretara za američke republičke poslove za predsjednika Franklina D. Roosevelta i Harryja S. Trumana (1944–1945), kao i podsekretara za zdravstvo, obrazovanje i socijalnu skrb (HEW) pod Dwightom D. Eisenhowerom od 1953. do 1954. Sin Johna D. Rockefellera Jr. i Abby Aldrich Rockefeller, također kao unuk suosnivača Standard Oila Johna D. Rockefellera, bio je istaknuti kolekcionar umjetnina i služio je kao administrator Rockefeller centra u New Yorku.

Rockefeller se često smatrao liberalnim, progresivnim ili umjerenim. U sporazumu koji je nazvan Ugovorom s Pete avenije, on je uvjerio Richarda Nixona da promijeni platformu Republikanske stranke neposredno prije Republikanske nacionalne konvencije 1960. U njegovo vrijeme, liberali u Republikanskoj stranci nazivani su "Rockefeller republikanci". Kao guverner New Yorka od 1959. do 1973, Rockefellerova dostignuća su uključivala proširenje Državnog univerziteta u New Yorku (SUNY), napore u zaštiti okoliša, izgradnju Empire State Plaze u Albanyju, povećanje objekata i osoblja za medicinsku njegu, i stvaranje Državnog vijeća za umjetnost New Yorka.

Nakon neuspjele republikanske predsjedničke nominacije 1960, 1964. i 1968, Rockefeller je imenovan za potpredsjednika Sjedinjenih Država pod predsjednikom Geraldom Fordom, kojeg je predsjednik Nixon imenovao za potpredsjednika nakon ostavke Spira Agnewa, a koji je postao predsjednik nakon Nixonove ostavke u augustu 1974. Rockefeller je bio drugi potpredsjednik imenovan na poziciju prema 25. amandmanu, naslijeđujući Forda. Rockefeller nije tražio puni mandat na izborima 1976. sa Fordom, koji je senatora iz Kanzasa Boba Dolea imenovao svojim potpredsjednikom umjesto Rockefellera na republikanskoj listi na tim izborima. Povukao se iz politike 1977. i umro dvije godine kasnije.

Kao biznismen, Rockefeller je bio predsjednik, a kasnije i predsjednik uprave Rockefeller Centra, Inc. i osnovao je Međunarodnu korporaciju za osnovnu ekonomiju 1947. Prikupio je značajnu kolekciju umjetnina i promovisao javni pristup umjetnosti. Bio je povjerenik, blagajnik i predsjednik Muzeja moderne umjetnosti i osnovao je Muzej primitivne umjetnosti 1954. U oblasti filantropije, 1940. sa svoja četiri brata osnovao je Fond braće Rockefeller i osnovao Američko međunarodno udruženje za Ekonomski i društveni razvoj 1946. Do 2025. Rockefeller je bio posljednji potpredsednik koji ranije nije radio u Kongresu Sjedinjenih Država.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1908.
Kategorija:Umrli 1979.
Kategorija:Biografije, Bar Harbor, (Maine)
Kategorija:Američki političari
Kategorija:Članovi Republikanske stranke (SAD)
Izborna jedinica 5 za Narodnu skupštinu Republike Srpske

**Izborna jedinica 5** jest peta parlamentarna izborna jedinica za Narodnu skupštinu Republike Srpske. Sastoji se od južnog dijela Regije Doboj, odnosno općina Doboj, Petrovo, Stanari i Teslić. Iz ove izborne jedinice direktno se bira 6 zastupnika s kandidatske liste od najviše 11 kandidata, a također se mogu dodatno dodijeliti najviše 20 kompenzacijskih mandata.

Republika Srpska je do 2014. imala 6 izbornih jedinica. Reorganizacijom izbornih jedinica tri najmnogoljudnije jedinice bivaju podijeljene, a preostale jedinice prenumerisane, te ih sada ima 9.

## Pregled 
## Spisak zastupnika 
### Od 2014. 
## Također pogledajte 
* Izborne jedinice u Bosni i Hercegovini
** Izborna jedinica 1 za Narodnu skupštinu Republike Srpske
** Izborna jedinica 2 za Narodnu skupštinu Republike Srpske
** Izborna jedinica 3 za Narodnu skupštinu Republike Srpske
** Izborna jedinica 4 za Narodnu skupštinu Republike Srpske
** Izborna jedinica 6 za Narodnu skupštinu Republike Srpske
** Izborna jedinica 7 za Narodnu skupštinu Republike Srpske
** Izborna jedinica 8 za Narodnu skupštinu Republike Srpske
** Izborna jedinica 9 za Narodnu skupštinu Republike Srpske
* Izbori u Bosni i Hercegovini
** Izbori u Republici Srpskoj
* Centralna izborna komisija Bosne i Hercegovine

## Reference 
Narodna skupština Republike Srpske
Pokraj kuće male / Magla pala od pola Saraj'va

'''Pokraj kuće male / Magla pala od pola Saraj'va'* jest debitantska singl ploča doajena bosanskohercegovačke sevdalinke Himze Polovine. Objavila ga je početkom 1958. u okviru muzičke serije Pjesme iz Bosne zagrebačka izdavačka kuća Jugoton. Na A-strani je naslovna pjesma *"Pokraj kuće male"* autorsko djelo bosanskohercegovačkog kompozitora Joze Penave. Pjevanje Polovine pratio je duet harmonika Ismeta Alajbegovića "Šerbe" i Jovice Petkovića. 
            
Na B-strani je narodna pjesma *"Magla pala od pola Saraj'va"'' koju je Polovina otpjevao uz pratnju Petkovića na harmonici. Obje pjesme na ovoj singl ploči pripadaju kategoriji antologijskih ostvarenja bosanskohercegovačke sevdalinke i postale su standardni dio repertoara ove vrste muzike. Ubrzo nakon njihovog objavljivanja, naišle su na dobar prijem kod slušalačke publike i kritičara, a do danas su ih obradili mnogi pjevači s područja bivše Jugoslavije.   

## Muzički primjeri 
* "Pokraj kuće male"
* "Magla pala od pola Saraj'va"

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 1958.
Kategorija:Singlovi "Himze Polovine"
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Hubert Humphrey

**Hubert Horatio Humphrey Jr.** (27. maj 1911. – 13. januar 1978.) bio je američki političar i državnik koji je bio 38. potpredsjednik Sjedinjenih Država od 1965. do 1969. Dva puta je služio u Senatu Sjedinjenih Država, predstavljajući Minnesotu od 1949. do 1964. i ponovo od 1971. do 1978. Kao senator bio je glavni lider modernog liberalizma u Sjedinjenim Državama. Kao potpredsjednik predsjednika Lyndona B. Johnsona, podržavao je kontroverzni rat u Vijetnamu. Intenzivno podijeljena Demokratska stranka nominirala ga je na predsjedničkim izborima 1968, koje je izgubio od republikanskog kandidata Richarda Nixona.

Rođen u Wallaceu u Južnoj Dakoti, pohađao je Univerzitet u Minesoti. Godine 1943. postao je profesor političkih nauka na Macalester colleageu i vodio je neuspjelu kampanju za gradonačelnika Minneapolisa. Pomogao je u osnivanju Demokratsko-farmersko-laburističke partije Minesote (DFL) 1944; sljedeće godine izabran je za gradonačelnika Minneapolisa, služio je do 1948. i bio suosnivač ljevičarske nekomunističke grupe Amerikanci za demokratsku akciju 1947. Godine 1948. izabran je u Senat SAD-a i uspješno se zalagao za uključivanje prijedlog da se okonča rasna segregacija na Demokratskoj nacionalnoj konvenciji iz 1948.

Humphrey je bio tri mandata u Senatu od 1949. do 1964. i bio je lider većine u Senatu posljednje četiri godine svog mandata. Za to vrijeme bio je glavni autor Zakona o građanskim pravima iz 1964, pokrenuo je prvu inicijativu za stvaranje Mirovnog korpusa i predsjedavao Odabranim odborom za razoružanje. Bezuspješno je tražio predsjedničku nominaciju svoje stranke 1952. i 1960. Nakon što je Lyndon B. Johnson pristupio predsjedništvu, izabrao je Humphreya za svog kandidata, a demokratska lista je odnijela ubedljivu pobjedu na izborima 1964.

U martu 1968, Johnson je iznenađujuće objavio da neće tražiti reizbor, a Humphrey je pokrenuo svoju kampanju za predsjednika. Lojalan politici Johnsonove administracije u vezi sa Vijetnamskim ratom, dobio je protivljenje mnogih unutar svoje stranke i izbjegavao je predizbore kako bi se usredotočio na osvajanje delegata ne-primarnih država na Demokratskoj nacionalnoj konvenciji. Njegova delegatska strategija je uspjela izboriti nominaciju, a on je izabrao senatora Edmunda Muskiea za svog potpredsjednika. Na općim izborima, skoro se izjednačio s Nixonovom rezultatom na narodnim izborima, ali je izgubio elektorske glasove velikom razlikom. Nakon poraza, vratio se u Senat i služio je od 1971. do svoje smrti 1978. Ponovo se kandidovao na demokratskim predizborima 1972., ali je izgubio od Georgea McGovern-a i odbio da bude McGovernov potpredsjednik. Od 1977. do 1978. bio je zamjenik predsjednika pro tempore Senata Sjedinjenih Država.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1911.
Kategorija:Umrli 1978.
Kategorija:Biografije, Wallace (Južna Dakota)
Kategorija:Američki političari
Kategorija:Članovi Demokratske stranke (SAD)
Vinko Krajtmajer

**Vinko Krajtmajer** (Tuzla, 25. januar 1940 – Sarajevo, 3. novembra 2008) bio je bosanskohercegovački kompozitor i muzički pedagog u području solfeggia i etnomuzikologije u Bosni i Hercegovini.

## Biografija 
Rođen je u Tuzli gdje je završio osnovnu školu i gimnaziju, a pored toga završio je i osnovnu i srednju muzičku školu, te prvi stepen Rudarskog fakulteta. Muzičko školovanje nastavip je na Muzičkoj akademiji u Sarajevu

Od 1968. radi na Muzičkoj akademiji u svojstvu honorarnog asistenta, a potom u zvanju docenta na predmetu Solfeggio, a od oktobra 1995. nakon sticanja zvanja doktora muzičkih nauka izabran je u zvanje docenta na predmetima Solfeggio i Etnomuzikologija.

Tokom 40 godina radio je na Muzičkoj akademiji u Sarajevu, kraće vrijeme u Srednjoj muzičkoj školi u Tuzli i u Glazbenoj školi "Jakova Gotovca" u Novom Travniku. Radio je sa studentima Akademije scenskih umjetnosti u Sarajevu. Naučni doprinosi popunili su relativno siromašan fundus radova iz oblasti solfeggia i nešto bogatiji opus iz oblasti etnomuzikologije.

Njegov najznačajniji doprinos etnomuzikologiji Bosne i Hercegovine je obrada *Misse quotidiane* i narodne muzičke tradicije Sjeveroistočne Bosne. Krajtmajer bio prvi koji je notno zapisao *Missu quotidianu* kao izvorni duhovni oblik bosanskih franjevaca. Dio opusa njegovog rada jeste izrada preko stotinu aranžmana za različite izvođačke sastave jazz i zabavne muzike i komponovanje muzike za pozorište.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1940.
Kategorija:Umrli 2008.
Kategorija:Biografije, Tuzla
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Martti Meinilä

**Martti Meinilä** rođen 10. novembra 1927. u  Salli je nekadašnji finski biatlonac. Umro je 2005.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Meinilä je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1960. Na ZOI 1960. u utrci na 20&nbsp;km, je s pet promašaja i 5:55.4&nbsp;min zaostatka osvojio osmo mjesto iza švedskog biatlonca Klasa Lestandera.

### Svjetsko prvenstvo 
Meinilä je nastupio samo jednom na Svjetskom prvenstvu i to na SP 1959,  ali nije osvojio ni jednu medalju. U utrci na 20&nbsp;km osvojio je četvrto mjesto s 16 promašaja i zaostatkom od 5:21.0&nbsp;min iza pobjednika sovjetskog biatlonca Vladimira Melanjina.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1960.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1927.
Kategorija:Biografije, Salla
Kategorija:Finski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1960.
Kategorija:Finski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Umrli 2005.
Hannu Posti

**Hannu Posti** rođen 15. januara 1926. u Vehkalahtiju bio je finski biatlonac i atletičar. Umro je 13. juna 2012. u Helsinkiju

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Posti je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1964. Na ZOI 1964. u utrci na 20&nbsp;km, je s jednim promašajem i 6:49.70&nbsp;min zaostatka osvojio je osmo mjesto iza sovjetskog biatlonca Vladimira Melanjina.

#### Atletika 
Na olimpijskim igrama u atletici je nastupio  na ZOI 1952. u utrci na 10.000 m kada je osvojio četvrto mjesto sa zaostatkom od 3.2&nbsp;s iza sovjetskog atletičara Aleksandra Anufrijeva i 34.4&nbsp;s iza pobjednika čehoslovačkog atletičara Emila Zátopeka.

### Svjetsko prvenstvo 
Posti je od SP 1962. do SP 1963. nastupio dva puta na Svjetskim prvenstvima. Osvojio je dvije srebrne i jednu bronzanu medalju. Prvu srebrnu osvojio je na SP 1962. u ekipnoj utrci s Anttijem Tyrväinenom i Kalevijem Huuskonenom; drugu na SP 1963. u ekipnoj utrci s Anttijem Tyrväinenom i Veikkoom Hakulinenom. Bronzanu medalju je osvojio na istom prvenstvu u utrci na 20&nbsp;km, s četiri promašaja i zaostatkom od 2:55.3&nbsp;s iza pobjednika sovjetskog biatlonca Vladimira Melanjina.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1964.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1926.
Kategorija:Biografije, Vehkalahti
Kategorija:Finski biatlonci
Kategorija:Finski atletičari
Kategorija:Atletičari na Ljetnim olimpijskim igrama 1952.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1964.
Kategorija:Finski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Finski olimpijci u atletici
Kategorija:Umrli 2012.
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Hasan Demirović

**Hasan Demirović** (1897 – 1976) bio je bosanskohercegovački političar i gradonačelnik Sarajeva od augusta 1941 do maja 1942. tokom NDH okupacije Bosne i Hercegovine

## Biografija 
Rođen je u Vlasenici. U Mostaru je završio nižu opću srednju školu i Učiteljsku školu. U Rogatici je radio kao učitelj, nakon čega je preselio u Sarajevo gdje je radio kao trgovinski stručnjak u pilani na Palama. Nakon nekog je vremena postaje suvlasnik jedne pilane. Bio je aktivni sudionik sarajevskog društvenog života, te je bio na čelu raznih ustanova. Predsjednik je Zemaljske štedionice, dopredsjednik SAŠK-a i član Napretkove zadruge.

U NDH imenovan augusta 1941. za gradonačelnika Sarajeva. Dužnost je obnašao do maja 1942, kad se vratio prijašnjem radu u privredi. Nakon Drugog svjetskog rata vojni sud Zapovjedništva grada Sarajeva osudio ga je 1945. na pet godina prisilnog rada. Po izlasku iz zatvira zaposlio se u ministarstvu drvne industrije SR BiH.

## Reference 
Kategorija:Gradonačelnici Sarajeva
Kategorija:Rođeni 1897.
Kategorija:Umrli 1976.
Kategorija:Biografije, Vlasenica
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Esko Marttinen

**Esko Marttinen** rođen 15. januara 1938. u Kajaaniju je nekadašnji finski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Marttinen je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1964. Na ZOI 1964. u utrci na 20&nbsp;km, je s pet promašaja i 14:23.4&nbsp;min zaostatka osvojio 23-e mjesto iza sovjetskog biatlonca Vladimira Melanjina.

### Svjetsko prvenstvo 
Marttinen je od SP 1965. do SP 1969. nastupio dva puta na Svjetskim prvenstvima. Osvojio je jednu bronzanu medalju na SP 1969. u štafeti s Kalevijem Vähäkyläom, Maurijem Röppänenom i Maunom Luukkonenom. Najbolji plasman u pojedinačnim disciplinamm mu je deveto mjesto na SP 1965. u utrci na 20&nbsp;km s četiri promašaja i zaostatkom od  4:12.7&nbsp;s iza pobjednika norveškog biatlonca Olava Jordeta.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1969.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1938.
Kategorija:Biografije, Kajaani
Kategorija:Finski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1964.
Kategorija:Finski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Wikipedia na panonskom rusinskom jeziku

**Wikipedia na panonskom rusinskom jeziku** je verzija Wikipedije na panonskom rusinskom koja je nastala 17. oktobra 2024. godine.

## Historija 
Inicijativu za pokretanje wikipedije na panonskom rusinskom jeziku zajedno su pokrenuli Odsjek za rusinistiku Univerziteta u Novom Sadu, Matica rusinska i Kulturno-prosvjetno društvo Dok iz Novog Sada. Uslov za pokretanje wikipedije na panonskom rusinskom inicijalno je bila dodjela ISO koda za rusinski jezik u Srbiji, do koje je došlo 20. januara 2022. godine.

## Reference 
Panonski rusinski
Alfred Tuček

**Alfred Tuček** je bio slovenski i jugoslavenski dirigent i kompozitor, rođen u Ptuju 1904. Prve poduke u polju muzike dobija časovima violine koje mu je davao otac kapelnik, porijeklom Čeh. Za vrijeme svog života je dao veliki doprinos u razvoju muzike u današnjoj Bosni i Hercegovini (Sarajevo, Banja Luka, Mostar), Sloveniji (Duga Resa) i Hrvatskoj (Slavonski Brod).

## Biografija 
Nakon Drugog svjetskog rata učio je uz violinu i neke duvačke instrumente. Sa 17 godina stupio je u Vojnu muziku u Mariboru. Nakon nekog vremena biva premješten u Beograd u Muziku kraljeve garde, gdje je pohađao Muzičku školu u klasi violiniste Petra Stojanovića. Pored toga, djelovao je i kao kapelnik duvačkih orkestara u Mostaru, Dugoj Resi i Slavonskom Brodu. Godine 1942, preselio se iz Slavonskog Broda u Banju Luku gdje nakon oslobođenja djeluje kao instruktor u kulturnoj ekipi jedne vojne jedinice. Nedugo zatim je premješten u Sarajevo kako bi bio član orkestra Narodnog pozorišta U Sarajevu završava Srednju muzičku školu, gdje do 1953. radi kao nastavnik violine. Iste godine se seli u Mostar za dirigenta Simfonijskog orkestra, te nastavnika u Gradskoj nižoj muzičkoj školi. U vrijeme kada se penzionisao preselio se u Dubrovnik. Kasnije, za vrijeme službovanja u Mostaru počinje komponovati za potrebe Simfonijskog orkestra i amaterskih duvačkih orkestara. Tuček je umro u Mostaru 2. oktobra 1987,

## Djela 
Uvertire: *Čar behara* (1952), *Đido* (1953), *Hercegovka* (1957), *Utisci iz Bosne i Hercegovine* (1957); Simfonijske pjesme: *Moja borba i bol* (1954), *Na Neretvi* (1955); Kamerna djela: *Sereneda za violinu i klavir* (1956); Scenska muzika: *Djelidba* (1958); *Marševi za duvački orkestar*.

## Nagrade 
* Spomen plaketa grada Mostara (1970).

## Izvori 
Kategorija:Jugoslavenski kompozitori
Kategorija:Rođeni 1904.
Kategorija:Umrli 1987.
Kategorija:Biografije, Ptuj
Kategorija:Slovenski kompozitori
Kategorija:Jugoslavenski dirigenti
Madonna di Campiglio

**Madonna di Campiglio** () jest selo i skijalište na sjeveroistoku Italije. Frakcija je općine Pinzolo. Smješteno je u Val Rendeni, na nadmorskoj visini 1553 m. Godine 2011. imalo je 822 stanovnika.

Glavna je pristupna tačka za Brentske Dolomite, sa čuvenom *via ferratom*.

## Skijalište 
Skijaško područje oko Madonne di Campiglio ima 57 liftova i 150&nbsp;km staza, s kapacitetom od 31.000 ljudi po satu, a doseže do 2600 m nadmorske visine na najvišoj tački, uz 40&nbsp;km staza za skijaško trčanje i vezu sa stazama u Pinzolu, Folgaridi i Marillevi.

## Festivali i drugi događaji 
Redovan je domaćin takmičenja u okviru Svjetskog kupa u alpskom skijanju (slalomska staza Canalone Miramonti) i snoubordingu. Ferrari, ekipa u Formuli 1, i Ducati Corse, ekipa u Moto GP-ju, u januaru održavaju medijski događaj u ovom mjestu.

Ljeti je tu održavan Reli "Stella Alpina", a selo je bilo i cilj etapa Giro d'Italije 1999, kada je pobijedio Marco Pantani noseći ružičastu majicu da bi kasnije bio diskvalifikovan nakon što je na testu imao povišen nivo hematokrita, dok je 2015. etapnu pobjedu odnio Mikel Landa.

Švedski skijaš Ingemar Stenmark ostvario je svoju prvu pobjedu u Svjetskom kupu upravo u Madonni di Campiglio 17. decembra 1974.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Kategorija:Frakcije u Trentu
Kategorija:Skijališta u Italiji
Spisak gradonačelnika Mostara

U ovom članku nalazi se spisak osoba koji su obavljali dužnost **gradonačelnika** ili **predsjednika Gradskog vijeća grada Mostara.** Mostar je imao 37 gradonačelnika od osnivanja ove funkcije 1878, nakon Austro-Ugarske okupacije.

## Spisak gradonačelnika 
## Također pogledajte 
* Mostar
* Historija Mostara

## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* Zvanični veb-sajt grada Mostara

*
Kategorija:Historija Mostara
Mostar
Mostar
Gradonačelnik
Indigirka

**Indigirka** () je rijeka u ruskoj Jakutiji, smještena na krajnjem istoku Rusije, duga 1.726&nbsp;km. Ova rijeka navodnjava Verhojanski i Kolimski okrug. Izvire na sjevernoj padini lanca Stanovoy, a površina njenog bazena iznosi 360.000&nbsp;km2 Formirana je od ušća dviju rijeka - Oymyakon i Kuydusun.

Ova rijeka se ulijeva u Sjeverni ledeni okean kroz 4 ušća, od kojih se istočno zove Kolima, zapadno – Russkim. Prema građi doline i kanala, te brzini toka, Indigirka se dijeli na dva dijela: gornju planinu (640&nbsp;km) i donju ravnicu (1086&nbsp;km). Nakon spajanja pritoka Khastakh i Taryn-Yuryakh, Indigirka teče prema sjeverozapadu. duž najdepresivnijeg dijela gorja Oymyakon, skrećući na sjever, prosijeca niz planinskih lanaca. Najistaknutije pritoke su: lijeve - Arga, Rossokha, Uyandina, Alayka, Elon i Biryulyakh, a od desnih - Mema.

## Historija 
Još uvijek nije sigurno da li su ljudi prvi put došli na Sibir iz Evrope ili iz centralne i istočne Azije. Dokazi o paleolitskom nastanjivanju su brojni u južnom Sibiru, koji je, nakon što je prošao kroz bronzano doba, došao pod kineski (od 1000. godine p.n.e.), a zatim pod tursko-mongolski (3. vijek p.n.e.) uticaj. Južni Sibir je bio dio mongolskog kanata Zlatne Horde od 10. do sredine 15. vijeka. U blizini zapadnog, odnosno ruskog ušća, početkom ovog stoljeća, bili su vidljivi tragovi velikih logora koji su pripadali *Omokon* generaciji koja je nestala prije dolaska Rusa. Rusi su se prvi put pojavili na obalama Indigirke 1638. godine, a zatim ponovo 1649.

## Izvori 
Kategorija:Rijeke u Rusiji
Kategorija:Sibir
Kategorija:Arktičkookeanski sliv
Kategorija:Republika Saha
Spisak nosilaca zastave Islanda na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Island.

## Također pogledajte 
* Island na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Island na Olimpijskim igrama
Island
Rada Nuić

**Rada Nuić** je bosanskohercegovačka i jugoslavenska kompozitorka porijeklom iz Tuzle. Rođena je 14. septembra 1942. Osnovnu i srednju muzičku školu završila je u Tuzli.

## Biografija 
Na Muzičkoj akademiji u Sarajevu diplomirala je na Teoretsko-pedagoškom odsjeku, a zatim je upisala kompoziciju u klasi Miroslava Špilera. Radila je kao muzička urednica Radio Sarajeva (1971-1992.) i na Radiju Federacije BiH

Stvorila je nekolicinu kompozicija iz domena radiofonske muzike i miješane elektronike. Time Rudić uvodi Radio Sarajevo u krug radiostanica koje u svom okrilju njeguju radiofonsku muziku. Ovim kompozicijama je predstavljala Jugoslaviju i BiH na takmičenjima poput *Prix Italia, Prix mouflon i smotri elektroakustičkog stvaralaštva* u Stockholmu. U isto vrijeme je angažovana kao scenaristica i autorica muzike u emisijama, televizijskim filmovima i obrazovnim serijalima. Autorica je muzike za pozorišne predstave, kao i 4 kratka filma. Na bosanskogercegovačkim pozorišnim festivalima je više puta bila nagrađivana za najbolju scensku muziku, a dobila je nagrade i na republičkim takmičenjima i jugoslavenskom Festivalu radija u Ohridu.

## Djela 
Balet *Prizivanje Peruna* u koreografiji Dragutina Boldina je jedan od najigranijih baleta na sceni Narodnog pozorišta u Sarajevu. Poslije 1995. komponovala je više kompozicija od kojih je najznačajnija *Motus* za gudački kvartet (2001).

Intenzivno se bavila pisanjem za dnevnu štampu i periodiku u listovima * (Oslo).*

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Jugoslavenski kompozitori
Kategorija:Biografije, Tuzla
Kategorija:Rođeni 1942.
DLSS

**DLSS** () jest familija tehnologija za poboljšanje i povećanje rezolucije slike u stvarnom vremenu, koju je uz pomoć dubokog učenja razvila NVIDIA i dostupna je u brojnim videoigrama. Cilj ovih tehnologija je omogućiti većini grafičkog procesa da radi u nižoj rezoluciji radi povećanja performansi, a zatim generirati sliku više rezolucije koja približno odgovara detaljima kao da je slika renderovana u toj višoj rezoluciji. Ovo omogućava korištenje viših grafičkih postavki i/ili brzine smjenjivanja kadrova (FPS) za željenu izlaznu rezoluciju, ovisno o korisničkim preferencijama.

Sve generacije DLSS-a dostupne su na svim Nvidijinim RTX grafičkim karticama u podržanim naslovima. Međutim, funkcija generiranja kadrova podržana je samo na GPU-ima serije 40 ili novijim, dok je generiranje višekadrovnih slika dostupno samo na grafičkim čipovima serije 50. Nvidia je također predstavila DLDSR (), srodnu tehnologiju suprotnog efekta, gdje se grafika renderuje u višoj rezoluciji, a zatim smanjuje na izvornu rezoluciju ekrana pomoću AI algoritma za smanjenje rezolucije, kako bi se postigla bolja kvaliteta slike u odnosu na renderovanje u izvornoj rezoluciji.

DLSS zahtijeva i primjenjuje vlastitu metodu anti-aliasinga. Zbog toga, ovisno o igri i postavci kvaliteta, korištenje DLSS-a može poboljšati kvalitetu slike čak i u odnosu na renderovanje u izvornoj rezoluciji. Također, postoji i DLAA (), vrsta anti-aliasinga uz pomoć umjetne inteligencije poput onog koja se primjenjuje u DLSS-u, ali bez funkcija povećanja ili smanjenja rezolucije.

Dostupan je samo za grafičke kartice GeForce RTX 20, GeForce RTX 30, GeForce RTX 40 i Quadro RTX serija, koje koriste specijalizirane jezgre zvane Tensor Cores. Postoje od GPU mikroarhitekture Volta, koja je prvi put korištena u proizvodima iz linije Tesla V100. Ove jezgre su specijalizirane za operacije množenja i sabiranja (), koje su ključne u proračunima neuronskih mreža za primjenu velikog broja množenja vrijednosti, nakon čega slijedi dodavanje pristranosti (*bias*).

## Historija izdanja 
## Reference 
Kategorija:Nvidia
Kategorija:3D računarska grafika
Heikki Flöjt

**Heikki Flöjt** rođen 30. novembra 1943. u Kajaaniju, bio je finski biatlonac. Umro je 30. septembra 2000. u Alastaru.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Flöjt je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1968, ali nije osvojio ni jednu  medalju. U štafeti s Juhanijem Suutarinenom, Kalevijem Vähäkylom i Arvom Kinnarijem, osvojio je peto mjesto, kada su sa zaostatkom od 7:39.4&nbsp;min bili sporiji od sovjetske štafete u sastavu: Aleksandar Tihonov, Nikolaj Puzanov, Vladimir Gundarcev i Viktor Mamatov. U pojedinačnim utrkama nije nastupao.

### Svjetsko prvenstvo 
Suutarinen je od SP 1967. do SP 1974. nastupio dva puta na Svjetskim prvenstvima i jednu srebrnu medalju. Na SP 1974. u štafeti s Simom Halonenom, Juhanijem Suutarinenem i Heikkijem Ikolom osvojio je srebrnu medalju iza sovjetske štafete u sastavu: Aleksandar Tihonov, Aleksandar Ušakov, Nikolaj Kruglov i Jurij Kolmakov. U pojedinačnim utrkama nastupio je na SP 1967. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s 18 promašaja i zaostatkom od 15:53.7&nbsp;min bio sporiji od pobjednika sovjetskog biatlonca Viktora Mamatova.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1974.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1943.
Kategorija:Umrli 2000.
Kategorija:Biografije, Kajaani
Kategorija:Finski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1968.
Kategorija:Finski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kalevi Vähäkylä

**Kalevi Juhani Vähäkylä** rođen 25. juna 1940. u Saloju, je nekadašnji finski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Vähäkylä je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1968. ali nije osvojio ni jednu medalju. U utrci 20&nbsp;km osvojio je deseto mjesto s tri promašaja i zaostatkom od 7:10.6&nbsp;min iza pobjednika švedskog biatlonca Magnara Solberga. U štafeti s Juhanijem Suutarinenom, Heikkijem Flöjtom i Arvom Kinnarijem, osvojio je peto mjesto, kada su sa zaostatkom od 7:39.4&nbsp;min bili sporiji od sovjetske štafete u sastavu: Aleksandar Tihonov, Nikolaj Puzanov, Vladimir Gundarcev i Viktor Mamatov.

### Svjetsko prvenstvo 
Vähäkylä je od SP 1967. do SP 1971. nastupio četiri puta na Svjetskim prvenstvima i osvojio jednu bronzanu medalju. Na SP 1969. u štafeti s Maurijem Röppänenom, Maunom Luukkonenom i Eskom Marttinenom osvojio je bronzanu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj utrci ostvario je na SP 1967. u utrci na 20&nbsp;km, kada je osvojio 31-o mjesto s 24 promašaja i zaostatkom od 23:50.2&nbsp;min iza pobjednika sovjetskog biatlonca Viktora Mamatova

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1971.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1940.
Kategorija:Biografije, Salo
Kategorija:Finski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1968.
Kategorija:Finski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Yrjö Salpakari

**Yrjö Sakari Salpakari** rođen 25. septembra 1945. u Lapui, je nekadašnji finski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Salpakari je nastupio dva puta na olimpijskim igrama i to na ZOI 1968. i ZOI 1972, ali nije osvojio ni jednu medalju. U utrci na 20&nbsp;km na ZOI 1972. ostvario je najbolji plasman u pojedinačnoj konkurenciji kada je osvojio peto mjesto s dva promašaja i zaostatkom od 55.9&nbsp;s iza pobjednika švedskog biatlonca Magnara Solberga. U štafeti nije nastupao.

### Svjetsko prvenstvo 
Salpakari je od SP 1970. do SP 1974. nastupio četiri puta na Svjetskim prvenstvima, ali nije osvojio ni jednu medalju.  Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji ostvario je na SP 1974. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 4:06.4 bio sporiji od pobjednika Juhanija Suutarinena. U ekipnim utrkama tri puta je bio četvrti: na SP 1970. u štafeti s Kalevijem Vähäkylom, Juhanijem Suutarinenom i Karijem Vähäkylom; na SP 1971. u štafeti s Heikkijem Ikolom, Kalevijem Vähäkylom i Maurijem Röppänenom i na SP 1973. u štafeti s Juhanijem Suutarinenom, Heikkijem Ikolom i Maurijem Röppänenom.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1972.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1945.
Kategorija:Biografije, Lapua
Kategorija:Finski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1968.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1972.
Kategorija:Finski olimpijci u biatlonu
Pál Sajgó

**Pál Sajgó** rođen 28. aprila 1922. u Gheorgheniju u Rumuniji, bio je mađarski biatlonac i skijaš-trkač. Umro je 18. aprila 2016.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Sajgó je u biatlonskim takmičenjima nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1960. Na ZOI 1960. u utrci na 20&nbsp;km, je s 14 promašaja i 29:05.7&nbsp;min zaostatka osvojio 26-o mjesto iza švedskog biatlonca Klasa Lestandera.

#### Skijaško trčanje 
Sajgó je u skijaškom trčanju nastupio dva puta na olimpijskim igrama i to na ZOI 1952. i ZOI 1960, ali nije osvojio ni jednu medalju. Najbolji rezultat, koji je ostvario, bilo mu je 27-0 mjesto na ZOI 1952. u utrci na 50&nbsp;km, kada je sa zaostatkom od 1:05.0&nbsp;min bio sporiji od pobjednika finskog takmičara Veikka Hakulinena.

### Svjetsko prvenstvo 
Na Svjetskim prvenstvima nije nastupao.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1960.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1922.
Kategorija:Umrli 2016.
Kategorija:Biografije, Gheorgheni
Kategorija:Mađarski biatlonci
Kategorija:Mađarski skijaši-trkači
Kategorija:Mađarski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Mađarski olimpijci u skijaškom trčanju
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1960.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1952.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1960.
Zec planina

**Zec planina** je planina koja se nalazi u Bosni i Hercegovini, u planinskom lancu Vranice. Smještena je između općina Gornji Vakuf-Uskoplje na zapadu i Fojnice na istoku. Najviši vrh je *Smiljeva kosa* sa 1871 m.n.v, a vrh *Zečeva glava* visok je 1768 m, te se u starijim izvorima ovaj vrh navodio kao najviši na Zec planini.

## Geografija 
Zec planina je srednjobosanska planina koja pripada planinskoj skupini Vranice. Nalazi se između općina Uskoplje na zapadu i Fojnice na istoku. Omeđena je na sjeveru rijekom Vrbas, koja izvire u podnožju Zeca, a na jugu rijekom Desna. Desna se ulijeva u Vrbas i sa te strane zatvara planinu. Na istoku se nastavlja u planinu Vitreušu. Rijeka Vrbas igra ključnu ulogu u regiji i doprinosi njenom ekološkom i kulturnom bogatstvu. Svojim pravcom prema sjeveru, Vrbas se sjedinjuje s rijekom Savom. Preko rijeke Desne na jugu je smještena planina Divan.

Zec je sastavni dio tzv. "kičme" vraničkog planinskog lanca, 70-ak km dugog neprekinutog niza koji se pruža dinarskim smjerom sjeverozapad-jugoistok; od Busovače, Gornjeg Vakufa i Uskoplja, do Tarčina i Bradine, te ga čine planine Vranica (2112 m), Zec planina (1871 m), Matorac (1937 m), Pogorelica (1437 m), Bitovnja (1744 m) i Ivan-planina (1534 m). Na ovoj planini se između ostalog nalaze velike naslage kvarcporfira, te je bogata jezerima od kojih su najpoznatije Veliko i Malo jezero.

## Vanjski linkovi 
https://www.google.com/maps/place/43%C2%B054'47.1%22N+17%C2%B049'37.6%22E/@43.913093,17.827096,17z/data=!3m1!4b1!4m4!3m3!8m2!3d43.913093!4d17.827096?entry=ttu&g_ep=EgoyMDI1MDEyNy4wIKXMDSoASAFQAw%3D%3D

## Izvori 
Kategorija:Planine u Bosni i Hercegovini
János Spisák

**János Spisák** rođen 23.septembra 1961. u Miškolcu, je nekadašnji mađarski biatlonac i skijaš-trkač.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Spisák je u biatlonskim takmičenjima nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1984. U utrci na 20&nbsp;km, je s osam promašaja i 16:14.2&nbsp;min zaostatka, osvojio 51-o mjesto iza zapadnonjemačkog biatlonca Petera Angerera. U štafeti s Gáborom Mayerom, Lászlóm Palácsikom i Zsoltom Kovácsom osvojio je 14-o mjesto sa zaostatkom od 9:48.3&nbsp;min iza pobjedničke sovjetske štafete u sastavu: Dmitrij Vasiljev, Jurij Kaškarov, Algimantas Šalna i Sergej Buligin.

### Svjetsko prvenstvo 
Spisák je od SP 1979. do SP 1985. nastupio četiri puta na Svjetskim prvenstvima, ali nije osvojio ni jednu medalju. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo mu je 49-o mjesto na SP 1982. u utrci na 10&nbsp;km s četiri promašaja i zaostatkom od 5:32.0&nbsp;min u odnosu na pobjednika Eirika Kvalfossa. U štafetnim utrkama mu je najbolji rezultat dvanaesto mjesto na SP 1985. u štafeti s Józsefom Lihijem, Lászlóm Farkasom i Zsoltom Kovácsem.

### Svjetski kup 
## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1985.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1961.
Kategorija:Biografije, Miškolc
Kategorija:Mađarski biatlonci
Kategorija:Mađarski skijaši-trkači
Kategorija:Mađarski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1984.
Teodor Romanić

**Teodor Romanić** (Bjelovar, 4. mart 1926. – Sarajevo, 28. mart 2019.) je bosanskohercegovački dirigent koji se osobito istaknuo postavljanjem na scenu Sarajevske opere i baleta djela istaknutih kompozitora 20. stoljeća.

## Biografija 
Osnovno i srednje obrazovanje stekao je u Bjelovaru, nakon čega je diplomirao dirigiranje na Muzičkoj akademiji u Zagrebu. Po završetku studija 1952. godine, započeo je karijeru kao dirigent Orkestra *Narodnog* *kazališta* u Varaždinu. Od septembra 1956. djelovao je kao dirigent Opere Narodnog pozorišta u Sarajevu, gdje je ostao neprekidno angažovan radeći i sa Sarajevskom filharmonijom te Orkestrom Radio-televizije Sarajevo. Bio je profesor na Muzičkoj akademiji u Sarajevu, gdje je prošao sva akademska zvanja – od asistenta do redovnog profesora. Predavao je dirigiranje, orkestar, sviranje partitura te bio šef Operskog studija. Od 1999. godine radio je kao redovni profesor na Muzičkoj akademiji u Istočnom Sarajevu. Tokom svoje karijere obavljao je i funkcije dekana Muzičke akademije u Sarajevu u dva mandata, kao i direktora Opere i Filharmonije. Pored dirigentskog i pedagoškog rada, bavio se publicistikom i kompozicijom. Bio je dugogodišnji predsjednik Udruženja muzičkih umjetnika BiH te predsjednik *Saveza muzičkih umjetnika Jugoslavije*. Dirigovao je brojnim djelima iz standardnog operskog repertoara različitih epoha, kao i velikim brojem simfonijskih koncerata.

Kao gostujući dirigent nastupao je u mnogim zemljama Evrope, Azije i Amerike, vodeći prestižne orkestre i sarađujući sa značajnim operskim kućama. U Operskom studiju radio je s mladim solistima, koji su kasnije postali članovi vodećih operskih ansambala širom Evrope i bivše Jugoslavije. Autor je četiri stručne knjige: *Sviranje partitura i* *Izrada klavirskih izvoda*, *Dirigiranje*, *Kreativnost dirigentske prakse* i *Muzika u Sarajevu*. Pored pedagoške vrijednosti, ova djela sadrže i opsežne studije o muzičkoj umjetnosti, te su ostavila značajan trag u muzičkoj literaturi na prostoru srpsko-hrvatskog jezika.*, *Dvadesetsedmojulske nagrade BiH*, *Plakete Univerziteta u Sarajevu*, kao i mnogih drugih javnih priznanja.

Njegov kompozitorski opus obuhvata djela poput *Ciklusa od šest pjesama za sopran i klavir*, *Ciklusa od šest pjesama za tenor i klavir*, *Trija za violinu, klarinet i klavir*, *Sonate za violu i klavir*, *Gudačkog kvarteta*, *Tri kompozicije za mješoviti hor*, *Trija za violinu, violu i čelo*, *Skica za tri viole*, te orkestralnu instrumentaciju *Bach-Busoni-Romanić – Chaconne'' za veliki simfonijski orkestar.

Za dopisnog člana Akademije nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine izabran je 2002. godine, a za redovnog 2008.

Umro je u Sarajevu 2019. godine.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1926.
Kategorija:Umrli 2019.
Kategorija:Biografije, Bjelovar
Kategorija:Bosanskohercegovački dirigenti
Mauno Luukkonen

**Mauno Luukkonen** rođen 14. aprila 1934. u Impilahtiju, je nekadašnji finski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Luukkonen je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1968, ali nije osvojio ni jednu medalju. U utrci na 20&nbsp;km na ZOI 1968. ostvario je najbolji plasman u pojedinačnoj konkurenciji kada je osvojio 31-o mjesto s devet promašaja i zaostatkom od  14:29.9&nbsp;min iza pobjednika švedskog biatlonca Magnara Solberga. U štafeti nije nastupao.

### Svjetsko prvenstvo 
Luukkonen je nastupio samo jednom na Svjetskom prvenstvu i osvojio je jednu bronzanu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji ostvario je na SP 1969. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s devet promašaja i zaostatkom od 14:29.9 bio sporiji od pobjednika Magnara Solberga. U ekipnim utrkama je osvojio bronzanu medalju u štafeti s Kalevijem Vähäkylä, Maurijem Röppänenom i Eskom Marttinenom.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1969.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1934.
Kategorija:Biografije, Impilahti
Kategorija:Finski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1968.
Kategorija:Finski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Aleksandar Ivanko

**Aleksandar Sergejevič Ivanko** (rođen 7. marta 1962 u Moskvi, SSSR) je međunarodni civilni službenik, trenutno Specijalni predstavnik generalnog sekretara UN-a za Zapadnu Saharu i šef MINURSO.

## Biografija 
Rođen je 7. marta 1962. godine u Moskvi. Njegov otac, Sergej Sergejevič Ivanko, bio je sovjetski novinar i diplomat. Aleksandar je diplomirao na Moskovskom državnom univerzitetu, Fakultet novinarstva 1984. godine.

## Novinarska karijera 
Svoju karijeru započeo je kao novinar u novinama „Izvestija“ gdje je radio od 1984. do 1994. godine, pokrivajući značajne događaje poput rata u Afganistanu 1989. godine. Od 1992. do 1994. godine radio je u novinama „We/Mi“, zajedničkom projektu s Hearst Corporation.

## Rad u međunarodnim institucijama 
Od 1994. godine radi u UN-u, prvo kao dio Snaga Ujedinjenih naroda za zaštitu u Bosni i Hercegovini, a kasnije kao glasnogovornik UN-a u istoj zemlji. Od 2006. do 2009. godine bio je direktor javnih informacija Misije UN-a na Kosovu, a potom šef kabineta MINURSO do 2021.

## Imenovanje za Specijalnog predstavnika 
U avgustu 2021. godine, generalni sekretar UN-a, Antonio Guterres, imenovao je Ivanka za Specijalnog predstavnika za Zapadnu Saharu.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1962.
Kategorija:Biografije, Moskva
Kategorija:Ruski novinari
Rezolucija 1035 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija 1035 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija** (UNSCR 1035) donesena je jednoglasno 21. decembra 1995. na osnovu Poglavlja VII Povelje Ujedinjenih nacija u Vijeću sigurnosti Ujedinjenih nacija na 3613. sjednici. Nakon pozivanja na Rezoluciju 1031 (1995) i Dejtonski sporazum, Vijeće je ovlastilo uspostavljanje civilnih policijskih snaga Ujedinjenih nacija, poznatih kao Međunarodne policijske snage (IPTF), za izvršavanje zadataka u skladu sa sporazumom. IPTF je bio dio Misije Ujedinjenih nacija u Bosni i Hercegovini.

## Sadržaj 
IPTF bi se uspostavio na period od godinu dana od prenosa ovlasti sa Zaštitnih snaga Ujedinjenih nacija (UNPROFOR) na multinacionalne Implementacijske snage (IFOR). Radne snage policije i civilni ured bi bili pod nadležnošću generalnog sekretara UN-a, uz smjernice visokog predstavnika za Bosnu i Hercegovinu.

Od generalnog sekretara zatraženo je da svaka tri mjeseca podnosi izvještaje o radu IPTF-a i civilne kancelarije.

IPTF je imao početnu snagu od 1.721 u skladu sa izvještajem generalnog sekretara Butrosa Boutrosa-Ghalija.

## Također pogledajte 
* Rezolucija 1031 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija
* Rezolucija 1088 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija
* Ratovi u bivšoj Jugoslaviji
* Rat u Bosni i Hercegovini
* Raspad Jugoslavije
* Dejtonski sporazum
* Spisak rezolucija Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija od 1001 do 1100 (1995–1997)
* Spisak rezolucija Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija u vezi sa sukobima u bivšoj Jugoslaviji

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Tekst rezolucije na undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1035(1995))

Kategorija:1995. u Bosni i Hercegovini
1035
1035