Kratkoća daha

**Kratkoća daha** (**SOB**), poznata kao **dispneja** (u AmE) ili **dispnea** (u BrE), neugodan je osjećaj nemogućnosti dovoljno dobrog disanja. Američko torakalno društvo definira ga kao "subjektivno iskustvo nelagode pri disanju koje se sastoji od kvalitativno različitih senzacija koje variraju u intenzitetu" i preporučuje procjenu dispneje procjenom intenziteta njenih različitih senzacija, stepena patnje i nelagode, te njenog opterećenja ili utjecaja na pacijentove svakodnevne aktivnosti. Različite senzacije uključuju napor/rad pri disanju, stezanje ili bol u grudima i "glad za zrakom" (osjećaj nedovoljne količine kisika). Položaj tronošca se često smatra znakom.

Dispneja je normalan simptom teškog fizičkog napora, ali postaje patološka ako se pojavi u neočekivanim situacijama, Najbolji tretman za ublažavanje ili čak uklanjanje kratkoće daha obično zavisi od osnovnog uzroka. Druge definicije to opisuju kao "otežano disanje", "disordered or inadequate breathing",  " neugodna svjesnost o disanju",

## Uzroci
Iako je kratkoća daha uglavnom uzrokovana poremećajima srčanog ili respiratornog sistema, drugi poput neurogenog,hematopoetski i psihijatrijski sistemi mogu biti uzrok.
DiagnosisPro, online medicinski ekspertski sistem, naveo je 497 različitih uzroka u oktobru 2010. godine. Najčešći kardiovaskularni uzroci su infarkt miokarda i srčana insuficijencija, dok uobičajeni plućni uzroci uključuju hroničnu opstruktivnu bolest pluća, astmu, pneumotoraks, plućni edem i pneumoniju. Ishemijski moždani udari, hemoragije, tumori, infekcije, napadi i traume moždanog stabla također mogu uzrokovati kratkoću daha, što ih čini jedinim neurološkim uzrocima kratkoće daha.

Tempo početka i trajanje dispneje korisni su za razumijevanje etiologije dispneje. Akutna kratkoća daha obično je povezana s iznenadnim fiziološkim promjenama, kao što su edem larinksa, bronhospazam, infarkt miokarda, plućna embolija ili pneumotoraks. Pacijenti s KOPB-om i idiopatskom plućnom fibrozom (IPF) imaju blagi početak i postepenu progresiju dispneje pri naporu, isprekidanu akutnim pogoršanjima kratkoće daha. Nasuprot tome, većina astmatičara nema dnevne simptome, ali ima povremene epizode dispneje, kašlja i stezanja u prsima koje su obično povezane sa specifičnim okidačima, kao što su infekcija gornjih disajnih puteva ili izloženost alergenima.

### Akutni koronarni sindrom
Akutni koronarni sindrom se često manifestuje retrosternalnom nelagodom u prsima i otežanim disanjem. Akutni simptomi se liječe kratkodjelujućim bronhodilatatorima.

### Pneumotoraks
Pneumotoraks se obično manifestuje pleuritičnom boli u prsima akutnog početka i nedostatkom daha koji se ne poboljšava kisikom. Može dovesti do srčane insuficijencije.

### Kancer 
Kratkoća daha je česta kod osoba oboljelih od raka i može biti uzrokovana brojnim različitim faktorima. Kod osoba s uznapredovalim rakom mogu se javiti periodi s jakom kratkoćom daha, uz kontinuiraniji osjećaj nedostatka daha.

Liječenje otežanog disanja uključuje i nefarmakološke i farmakološke pristupe. Nefarmakološke intervencije za koje je dokazano da poboljšavaju otežano disanje uključuju upotrebu ventilatora, vježbanje i plućnu rehabilitaciju.

Farmakološki tretmani uključuju bronhodilatatore i kortikosteroide za rješavanje osnovnih uzroka otežanog disanja, kao i opioide ili lijekove protiv anksioznosti za ublažavanje simptoma. Utvrđeno je da opcije integrativne medicine, uključujući akupunkturu, akupresuru, refleksologiju i meditaciju, imaju blagotvoran učinak.

### Psihološki 
Jedan uobičajeni simptom paničnog poremećaja je kratak dah. Ovo se ponekad naziva "sindrom uzdaha". ili "uzdah dispneje". Oko 2/3 žena doživljava kratak dah kao dio normalnih trudnoća.

Srčana tamponada se manifestuje dispnejom, tahikardijom, povišenim jugularnim venskim pritiskom i pulsus paradoxus.

Dispneja može biti simptom za sindrom aktivacije mastocita (MCAS).

Sarkoidoza je upalna bolest nepoznate etiologije koja se obično manifestira suhim kašljem, umorom i nedostatkom daha, iako mogu biti zahvaćeni višestruki organski sistemi, sa zahvatanjem mjesta kao što su oči, koža i zglob ovi.

U januaru 2025. godine, Metro je izvijestio da vaping povećava rizik od upale pluća izlaganjem korisnika isparanim elementima ulja. Kokice od pluća se smatraju jednom takvom opalnom reakcijom i uzrokuju respiratorne simptome poput kašlja i dispneje.

## Patofiziologija
Različiti fiziološki putevi mogu dovesti do kratkoće daha, uključujući putem ASIC hemoreceptora, mehanoreceptora, plućnih receptora.

Smatra se da tri glavne komponente doprinose dispneji: aferentni signali, eferentni signali i centralna obrada informacija. Vjeruje se da centralna obrada u mozgu upoređuje aferentne i eferentne signale; a dispneja nastaje kada dođe do "neusklađenosti" između njih: kao što je kada potreba za ventilacijom (aferentna signalizacija) nije zadovoljena fizičkim disanjem (eferentna signalizacija).

Aferentni signali su senzorni neuronski signali koji se penju do mozga. Aferentni neuroni značajni kod dispneje potiču iz velikog broja izvora, uključujući karotidna tijela, modulnu moždinu, pluća i grudni koš. Hemoreceptori u karotidnim tijelima i meduli daju informacije o nivoima plinova u krvi O2, CO2 i H+ U plućima, jukstakapilarni (J) receptorii su osjetljivi na plućni intersticijski edem, dok receptori istezanja signaliziraju bronhokonstrikciju. Mišićna vretena u zidu grudnog koša signaliziraju istezanje i napetost respiratornih mišića. Dakle, loša ventilacija dovodi do hiperkaspnije, zatajenje lijevog srca što dovodi do intersticijskog edema (oštećenje izmjene plinova), astma koja uzrokuje bronhokonstrikciju (ograničavanje protoka zraka) i umor mišića koji dovodi do neefikasnog djelovanja respiratornih mišića mogu doprinijeti osjećaju dispneje.

Eferentni signali su signali motornih neurona koji se spuštaju do respiratornih mišića. Najvažniji respiratorni mišić je grudna dijafragma. Ostali respiratorni mišići uključuju vanjske i unutrašnje međurebarne mišiće, trbušne mišiće i pomoćne respiratorne mišiće. Kako mozak prima obilnu količinu aferentnih informacija koje se odnose na ventilaciju, može ih uporediti sa trenutnim nivoom disanja, određenim eferentnim signalima. Ako je nivo disanja neprikladan za stanje tijela, može se javiti dispneja. Postoji i psihološka komponenta dispneje, jer neki ljudi mogu postati svjesni svog disanja u takvim okolnostima, ali ne iskusiti tipičnu nelagodu dispneje.

## Dijagnoza
thumb|Ilustracija znakova respiratornog distresa
Početni pristup procjeni počinje procjenom disajnih puteva, disanja i cirkulacije, nakon čega slijedi medicinska anamneza i fizički pregled. Može se subjektivno ocijeniti na skali od 1 do 10 s deskriptorima povezanim s brojem (Modificirana Borgova skala).

### Krvne pretrage
Nekoliko laboratorijskih testova može pomoći u određivanju uzroka kratkoće daha. D-dimer, iako koristan za isključivanje plućne embolije kod osoba s niskim rizikom, nije od velike vrijednosti ako je pozitivan, jer može biti pozitivan u nekoliko stanja koja dovode do kratkoće daha.

### Fizioterapija
Pojedinci mogu imati koristi od raznih intervencija fizikalnih terapija. Osobe s neurološkim/neuromuskularnim abnormalnostima mogu imati poteškoće s disanjem zbog slabih ili paraliziranih interkostalnih, trbušnih i/ili drugih mišića potrebnih za ventilaciju. Neke fizikalne terapijske intervencije za ovu populaciju uključuju tehnike aktivne pomoći pri kašlju, povećanje volumena kao što je slaganje daha, edukacija o položaju tijela i obrascima ventilacije. i strategije kretanja za olakšavanje disanja. Dokazano je da terapija ventilatorom na licu ublažava kratak dah kod pacijenata s raznim uznapredovalim bolestima, uključujući rak. Smatra se da mehanizam djelovanja leži u stimulaciji trigeminalnog živca.

### Palijativna medicina
Sistemski opioidi s trenutnim oslobađanjem su korisni u hitnom smanjenju težine simptoma kratkoće daha uzrokovane i kancerogenim i nekancerogenim uzrocima; opioidi dugog djelovanja/produženog oslobađanja također se koriste za sprječavanje/nastavak liječenja dispneje u palijativnom okruženju. Još uvijek nema dokaza koji bi preporučili midazolam, nebulizirane opioide, upotrebu plinskih mješavina ili kognitivno-bihejvioralnu terapiju.

### Nefarmakološke tehnike 
Nefarmakološke intervencije pružaju ključne alate za upravljanje nedostatkom daha.

Osigurati da se ravnoteža između nuspojava i štetnih efekata lijekova i potencijalnih poboljšanja od lijekova mora pažljivo razmotriti prije. Prije propisivanja lijekova, pažljivo se mora razmotriti ravnoteža između nuspojava i štetnih efekata lijekova te potencijalnih poboljšanja od lijekova. Upotreba sistematskih hitnu pomoć u Sjedinjenim Državama. Od ovih osoba, otprilike 51% bude primljeno u bolnicu, a 13% umire u roku od godinu dana. Neke studije sugerišu da čak 27% hospitalizovanih osoba razvije dispneju, dok će to iskusiti 75% umirućih pacijenata. Akutni nedostatak daha je najčešći razlog zašto osobe kojima je potrebna palijativna njega posjećuju hitnu pomoć. Do 70% odraslih osoba s uznapredovalim rakom također ima dispneju.

## Također pogledajte 
* Spisak termina za veličinu i aktivnost pluća
* Bronhospazam
* Ortopneja

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Shortness Of Breath (Dyspnea)StatPearls

Kategorija:Poremećaji disanja