Dolenjska kultura

**Dolenjska kultura** je kultura željeznog doba od VIII do IV stoljeća pne, raširena u Sloveniji, u područjima Dolenjske, Zasavja, Bele krajine, Gorjanaca, koje se nekad zvalo Donja Kranjska. Glavna nalazišta su: Magdalenska gora, Vače, Šmarjeta, Mokronog, Podzemelj, Stična, Novo Mesto. Razvoj i procvat vezani su uz proizvodnju i obradu željeza te bronzanoga posuđa i nakita (situlska umjetnost).  

Prostori današnje Slovenije bili su naseljeni zajednicama koje su dio ilirskog etničkog kompleksa. Nakon rimskih osvajanja, pripadali su provinciji Ilirik, a nakon njene podjele, provinciji Donji Ilirik/Panonija, a ne Italiji ili provinciji Norik.
## Periodizacija 
Ova grupa je važna za shvatanje prelaza u mlađe željezno doba na prostoru Slovenije. Podijeljena je na pet faza koje služe kao hronološka tabela za prostor dolenjske grupe, ali i za ostatak Slovenije. 
* Podzemelj 1 i 2 , prijelaz iz kasnog bronzanog doba u starije željezno doba prva faza, traje  od sredine osmog stoljeća do sredine sedmog stoljeća, označena je podudamošću obrade željeza i  grobova tumula s  keramikom i nakitom domaćih oblika. 
* Stična 1 i 2 , 
* faza zmijolikih fibula, 
* faza certoske fibule, starija i mlađa,
* faza negovski horizont 1 i 2, u kojoj se prvi puta javljaju latenski predmeti koji su uglavnom lokalne kopije, a ne importi. Od latenskih predmeta su najčešći oružje, pojasne kopče i fibule tipa Vače, izrazitiji u muškim nego u ženskim grobovima.

## Arheologija 
Naselja su se nalazila na brežuljcima, ponekad i u ravnicama, od kojih je najveće bila gradina u Stični, površine 800 × 400 m. Ispod naselja bile su nekropole pod tumulima.

### Tumuli 
I ovdje se nailazi na rodovsko-porodični tip tumula koji je karakterističan za glasinačko područje. Sličnost grobova sa onima u Bosni i Albaniji je osnov za hipotezu o selidbi u Dolenjsku sa jugoistoka, do koje je došlo u potrazi za mineralima kojima je ovaj kraj bogat.

Osobina dolenjske kulture je velika količina oružja  i oklopa. Najčešća su koplja, sjekire s rupom, lukovi i strijele. U sedmom stoljeću pojavljuju se razne lokalne varijante 
šljemova u obliku zdjela, napravljene od kože, ojačane bronzanim ekserima. Kasnije su zamijenjene italskim  oblicima od bronze, ili tipom dvostrukog sljemena. U petom stoljeću pojavljuje se italski šljem, nazvan po nalazištu u Negauu (sada Negova), na rijeci Muri blizu Gornje Radgone u sjeveroistočnoj  Sloveniji. Primjeri bronzanog oklopa za tijelo, nađeni u grobovima u Stični i  Novom Mestu,  bili su uvezeni i  datiraju  se  u kasno sedmo stoljeće. Ukrašena konjska orma također je česta u Dolenjskoj  s primjerima ostruga koje se pojavljuju u petom stoljeću.

Do četvrtog stoljeća povećava se italski utjecaj, a  domaća ratnička elita  pokazuje sve veće materijalno blagostanje koje odražava širenje  njene moći nad susjednim zajednicama. Na vrhuncu njihova blagostanja, u  petom stoljeću, vojnička uloga postaje manje istaknuta u korist  prikaza  elite, koja se odaje užicima na podlozi čvrstog političkog uspona. To se zaključuje na temelju uočenih promjena u  umjetnosti
Situla, gdje teme  bitaka i ratnici ustupaju mjesto užicima lova i ugodnim zabavama. Krajem četvrtog stoljeća područje osvojili su Kelti i  na njemu se nastanili.

### Situla 
Situla je posuda, najčešće metalna,  u obliku vjedra s poklopcem. Pojavila se već u kretskoj kulturi (Hagia Triada), ali je široku upotrebu našla na prelazu iz X. u IX. st. pne. u etrurskoj kulturi, odakle se širila prema Padskoj niziji i istočnoalpskom prostoru. Služila je za držanje vina tokom ceremonijalne i gozbene svečanosti. Najstariji primjerci nisu ukrašeni, a poslije se na njima pojavljuju bogati figuralni ukrasi izrađeni tehnikom iskucavanja (situlska umjetnost). Površina situle podijeljena je u jednu ili više vodoravnih zona s figuralnim prizorima iz svakodnevnog života: ratnici, hrvači, svečane povorke s kolima, gozbe, životinje i dr.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Dolenjska grupa  – academia.eu

Kategorija:Iliri
Kategorija:Kulture željeznog doba