open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jernej Zaplotnik

**Jernej (Nejc) Zaplotnik** bio je jedan od najboljih jugoslavenskih i slovenskih alpinista svog vremena. Zajedno s Andrejem Štremfeljem bio je prvi u SFRJ koji se popeo na najviši vrh svijeta Mount Everest. Njegovi prijašnji i kasniji usponi uvrstili su ga među legende slovenskog alpinizma.

Osnovnu školu i gimnaziju završio je u Kranju. U Ljubljani je započeo studij psihologije, da bi se kasnije prebacio na Fakultet za fizičku kulturu. Od 1975. do 1980. radio je kao nastavnik fizičkog vaspitanja. Bio je oženjen sa Mojcom Zaplotnik Jamnik i sa njom imao troje djece.

Alpinizmom se počeo baviti 1969. Obavio je više od 350 uspona svih težina po Evropi, Africi i Sjevernoj Americi. Među najznačajnijim penjačkim usponima prvo su zimsko ponavljanje Trikota (Kamniške Alpe), prvenstveni uspon Jernejev steber u stijeni Dolgega hrbta, Salathe u stijeni El Capitana, prvenstveni uspon u stijeni Mawenzija te kasniji uspon na Kilimanjaro. U alpinističkoj školi radio je kao instruktor.

## Usponi 
* Bio je član šeste jugoslavenska alpinistička ekspedicije na Himalaje (JAHE VI) od 11. augusta do 12. novembra 1975. Cilj ekspedicije je bio 8.462 m visoki Makalu. Zaplotnik je bio jedan od penjača koji su se uspješno popeli na vrh po prvenstvenom smjeru i postali prvi penjači u Jugoslaviji s usponom na vrh viši od 8.000 m.
* Sudjelovao je na ekspediciji na Gasherbrum I 1977. te se popeo na vrh, zajedno sa Štremfeljom. I ovaj uspon je bio po prvenstvenom smjeru.
* Njegov najveći uspjeh je uspon na Mount Everest zajedno sa Štremfeljom 13. maja 1979. Tada je sudjelovao u jugoslavenskoj ekspediciji, koja je uspone na vrh izvela prvenstvenim smjerom po Zapadnom grebenu.
* Godine 1981. sudjelovao je u ekspediciji na južnu stijenu Lhotsea. Zajedno sa Štremfeljom i Pavlom Podgornikom, dostigli su najvišu tačku na ekspediciji na 8.250 m prije nego što su morali odustati.
* Godine 1983. sudjeluje u prvoj splitskoj ekspediciji na Manaslu. Prilikom jednog aklimatizacijskog uspona na planinu iznad logora 1, poginuo je 24. aprila 1983. u ledenom odronu koji se srušio s južne stijene. Supenjači su uspjeli otkopati njegovo tijelo, te je pokopan nešto niže, na ledničkoj moreni.

## Djela 
Od 1972. pisao je planinarske putopise i promišljanja u časopisima (*Planinski vestnik*, *Alpinistične razgledi*), ali je najpoznatije
njegovo autobigorafsko djelo *Put*, objavljeno 1981. Postalo je klasik slovenske alpinističke literature te poslužilo za inspiraciju kasnijim generacijama slovenskih alpinista. Predgovor knjizi napisao je Stipe Božić, a pogovor poznati slovenski alpinist Viki Grošelj.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1952.
Kategorija:Umrli 1983.
Kategorija:Biografije, Kranj
Kategorija:Slovenski alpinisti
Kategorija:Jugoslavenski alpinisti
Kategorija:Osvajači Mount Everesta
Kuća slavnih italijanskog nogometa

**Kuća slavnih italijanskog nogometa** (), koju je ustanovio Nogometni savez Italije (FIGC), smještena je u *Muzeju nogometa* u firentinskoj četvrti Coverciano. Od 2011. novi članovi bivaju primani svake godine, a podijeljeni su u kategorije: *Italijanski nogometaš*, *Italijanski trener*, *Italijanski veteran*, *Italijanski sudija*, *Italijanski funkcioner*, *Strani nogometaš* i *Posmrtna počast*. a 2018. ustanovljena je kategorija *Nagrada za fer-plej "Davide Astori"* u počast tadašnjem nogometašu Fiorentine koji je iznenada preminuo 4. marta 2018. pred utakmicu protiv Udinesea, kao i *Specijalna nagrada*.

## Prijem po godinama 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Kuća slavnih
Kategorija:Kuće slavnih u Italiji
Kategorija:Muzeji u Firenci
Kategorija:Nagrade ustanovljene 2011.
Kategorija:Nogometne kuće slavnih
Kategorija:Osnivanja u 2011.
Ćazim Hadžimejlić

**Ćazim Hadžimejlić** (Zenica 1964.- ) je redovni profesor na Akademiji likovnih umjetnosti Univerziteta u Sarajevu. Osim matične institucije, predaje na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Sarajevu od 2004.. Diplomirao je na Univerzitetu Mimar Sinan u Istanbulu (1991), magistrirao na Univerzitetu Marmara u Istanbulu (1994), doktorirao na Univerzitetu Mimar Sinan (1997) s tezom *Umjetnost knjigovestva i unikati u Gazi Husrev-begovoj biblioteci u Sarajevu, Bosna i Hercegovina: njihov značaj, zaštita i čuvanje*. Kaligrafsku diplomu za sulus i nesh pismo dobija od Hasana Çelebije, a kaligrafsku diplomu za talik pismo od  Ali Alparslana. Na Univerzitetu Mimar Sinan, Fakulteta primjenjenih umjetnosti, odsjek "Umjetnost knjige, konzervacija i restauracija" predaje od 1992. do 2002. Sudjelovao je na brojnim domaćim i međunarodnim naučnim skupovima, a veliki broj naučnih skupova je sam inicirao i organizovao.

Od 2000. predaje na Univerzitetu u Sarajevu grupu predmeta iz konzervacije i restauracije, umjetnosti knjige i kaligrafije na više odsjeka Akademije likovnih umjetnosti; od 2004, teorijske predmete iz historije umjetnosti na Odsjeku za historiju, potom na Katedri za arheologiju Filozofskog fakulteta, a od 2014. predaje i nositelj je obaveznih kolegija iz konzervacije umjetničke i kulturne baštine na dodiplomskoj i poslijediplomskoj nastavi interdisciplinarnog studija Akademije likovnih umjetnosti i Prirodno-matematičkog fakulteta. Od 2021. predaje kaligrafiju na Odsjeku za arapski jezik i književnost Katedre za orijentalne jezike i književnost Islamsko-pedagoškog fakulteta Univerziteta u Zenici.

Od 2003. je pokretač, osnivač i glavni urednik ''Kelamu'l Šifa*, časopisa za historijsko naslijeđe, tesavuf i kulturu. Glavni predmet njegovih istraživanja je islamsko i bosanskohercegovačko naslijeđe s fokusom na kaligrafiju, umjetnost knjige, ebru, kozervaciju, te historiju umjetnosti. Objavio je četiri knjige: *Umjetnost islamske kaligrafije* (2009), *Umjetnost islamskog knjigovestva* (2011), *Ebru – umjetnost slikanja na vodi'' (2014), 40 bosanskohercegovačkih mushafa (2022), te 43 naučna i stručna rada.

Aktivni je član Udruženja likovnih umjetnika Bosne i Hercegovine i predsjednik Tarikatskog centra u Bosni i Hercegovini.

## Reference 
Kategorija:Biografije, Zenica
Kategorija:Rođeni 1964.
Velika nagrada Toskane

**Velika nagrada Toskane** () je auto utrka Formule 1. Prvi se put održala 13. septembra 2020. godine.

## Pobjednici 
### Pobjednici po godinama 
## Vanjski linkovi 
*Statistika VN Toskane

Toskana
Kategorija:Motosport u Italiji
*
Velika nagrada Emilia-Romagne 2020.

**Velika nagrada Emilia-Romagne 2020.** (službeno poznata kao '''"Formula 1 Emirates Gran Premio Dell'emilia Romagna 2020"**) automobilska je utrka Formule 1 koja se održala 1. novembra 2020. na stazi Autodromo Enzo e Dino Ferrari u Imoli, u Italiji. Ovo je bila trinaesta utrka u sezoni 2020. i prva utrka za Veliku nagradu Emilia-Romagne.

Ova velika nagrada održat će se samo dva dana, sa samo jednim slobodni treningom.

Valtteri Bottas osvojio je četvrtu pol-poziciju u sezoni, 15. u karijeri. Vozač Mercedesa Lewis Hamilton ostvario je svoju devetu pobjedu u sezoni i 93. u karijeri. Drugo mjesto zauzeo je timski kolega Valtteri Bottas, a treće mjesto osvojio je vozač Renaulta Daniel Ricciardo. Ekipa Mercedesa je postao prvak konstruktora sedmi put uzastopno.

## Trening (subota) 
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.

## Kvalifikacije (subota)
## Utrka (nedjelja) 
: Romain Grosjean je završio na dvanaestom mjestu, ali je bio kažnjen dodavanjem 5 sekundi na vrijeme utrke zbog prešao mnogo puta granicu staze.

## Rangiranje nakon utrke 
;Vozači

;Konstruktori

* Samo je prvih 5 plasmana uključeno za obje tabele.

## Zanimljivosti 
### Vozači 
* 93. pobjeda za Lewisa Hamiltona.

### Konstruktori 
* **Mercedes osvojio je 7. titulu šampion konstruktora.'''
* 113. pobjeda za Mercedes.

### Motor 
* 199. pobjeda i 500. podijum za Mercedes.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* formula1.com – Rezultati treninga 
* formula1.com – Rezultati kvalifikacija 
* formula1.com – Rezultati utrke 
* statsf1.com – detalji utrke 

Kategorija:2020. u Italiji
Emilia-Romagna
2020
Egzotermna reakcija

[thumb| Reakcija [termitna smjesa|termitne smjese je izrazito egzotermna. Redukcija gvožđe (III)-oksida, pomoću aluminija oslobađa dovoljno toplote da se dobije rastaljeno gvožđe.]]
**Egzotermna reakcija** je ona  kod koje je ukupna standardna promjena entalpije Δ*H*○ negativna. Egzotermne reakcije obično oslobađaju toplotu i podrazumijevaju zamjenu slabih veza jačim. Termin se često miješa sa egzergonična reakcija, što IUPAC definira kao "... reakcija za koju ukupna standardna Gibbsova promjena energije Δ*G*○  je  negativna

## Također pogledajte
*Hemijska termodinamika
*Diferencijalna skenirajuća kalorimetrija
*Egzotermni proces
*Homeotermija
*Endotermni proces
*Endotermija

## Reference 
## Vanjski linkovi
Kategorija:Termohemija
Kategorija:Termodinamika
Endotermni proces

**Endotermini proces** (grč. ἔνδον – *endon* = unutar +  θερμ-  – *term* = vruće, toplo)  je bilo koji proces sa povećanjem entalpije *H* (ili unutrašnje energije *U*) sistema. U takvom procesu, zatvoreni sistem obično apsorbira toplotnu energiju iz svoje okoline, što je prenos toplote u sistem. To može biti hemijski postupak, poput otapanja amonij-nitrata u vodi, ili fizički postupak, poput topljenja kockica leda. Pojam je skovao Marcellin Berthelot iz grčkih korijena, u smislu da je reakcija ovisi o upijanju toplote ako će se nastaviti. Suprotno endotermnom procesu je egzotermni proces, onaj koji oslobađa ili "odaje" energiju, obično u obliku toplote, a ponekad i kao električne energije. Stoga se u svakom terminu (endotermni i egzotermni) prefiks odnosi na to gdje toplota (ili električna energija) odlazi kako se proces odvija.

## Uvjeti
Da li se reakcija može dogoditi spontano, ne ovisi samo o promjeni entalpije, već i o promjeni entropije (∆*S *) i apsolutne temperature *T*. Ako je reakcija spontani proces na određenoj temperaturi, proizvodi imaju nižu Gibbsovu slobodnu energiju *G* = *H* –  *TS* reaktanata (egzergonska reakcija),
*Rastvanje barij-hidroksida i amonij-hlorida;
*Rastvaranje limunske kiseline i sode bikarbone.

## Reference
## Vanjski linkovi
* Endothermic Definition – MSDS Hyper-Glossary

Kategorija:Termohemija
Kategorija:Termodinamički procesi
Kategorija:Hemijska termodinamika
Kategorija:Termodinamika
Vreme čuda (film)

**Vreme čuda** je jugoslavenski igrani film iz 1989. godine. Scenario za film su zajedno napisali Borislav Pekić i Goran Paskaljević po motivima Pekićevog istoimenog romana iz 1965.

## Sadržaj filma
Selo Vitanija (po uzoru na selo koje se prema Bibliji nalazi nadomak Jerusalima gdje je vaskrsao četvorodnevni Lazar), septembar 1945, Drugi svjetski rat je tek završen. Nova revolucionarna vlast započinje borbu protiv narodnih običaja i vjerovanja te pokreće proces "istjerivanja Boga". Seoska škola je izgorila u požaru, a vlasti provaljuju u seosku crkvu i istjeruju popa. Jedan revolucionar se penje na crkvu i na krst kači zastavu KPJ. Ostali revolucionari kreče freske na zidovima. Međutim, nakon svakog pokušaja krečenja zidova, freske se čudom vraćaju. Komunisti ovaj čin doživljavaju kao kontrarevolucionarni akt. Ubrzo učitelj umire a u selu se pojavljuje stranac.

Mladić koga niko ne poznaje dodiruje ruke preminulog učitelja na odru, i podiže ga iz mrtvih. Narod počinje da vjeruje da je u njihovo selo stigao Hristos i da čini čuda, a komunisti podizanja iz mrtvih proglašavaju kontrarevulucionarnim činom. Problem komunista sada predstavlja učitelj koji se podigao iz mrtvih, jer revolucija ne vjeruje u čuda. Dolazi do sukoba dvije dogme: primitivnog tumačenja komunizma i hrišćanstva.

## Nagrade
Film je 1990. bio jugoslavenski kandidat na 63. dodjeli za Oscara za najbolji strani film, ali se nije nominovao u uži izbor. Iste godine je prikazan na Kanskom festivalu, gdje je Goran Paskaljević dobio nagradu za režiju. Film je 1990. osvojio nagradu kritičara na filmskom festivalu u San Sebastijanu u Španiji. Dobitnik je treće nagrade za scenario na Festivalu jugoslavenskog filmskog scenarija u Vrnjačkoj Banji 1990. Jugoslaviju je predstavljao i na međunarodnom festivalu "Interfest: u Moskvi u SSSR-u 1990. godine, na festivalu u Glasgovu 1990, te na Svjetskom filmskom festivalu u Montrealu 1990.

## Uloge
## Također pogledaj
* Varljivo leto '68

## Reference
## Vanjski linkovi
* Vreme čuda (Oktobar Film - Zvanični kanal)
* Vreme čuda na IMDB

Kategorija:Jugoslavenski filmovi
Kategorija:Filmovi iz 1989.
Kategorija:Filmovi u režiji Gorana Paskaljevića
Kategorija:Borislav Pekić
Kategorija:Filmovi s radnjom u Jugoslaviji
Nicholas Latifi

**Nicholas Daniel Latifi** (Montréal, 26. juni 1995) kanadski je automobilski vozač, koji se trenutno takmiči u Formuli 1 za tim Williams-Mercedes.

## Sažetak karijere
## Karijera u Formuli 1 
### Potpuni spisak rezultata u Formuli 1 
(Legenda)(Utrke u **podebljanim slovima** označavaju najbolju startnu poziciju) (Utrke u *kurzivu* označuju najbrži krug utrke)

*** Sezona u toku

## Vanjski linkovi 
* 
* Nicholas Latifi – statistika

Kategorija:Rođeni 1995.
Kategorija:Biografije, Montréal
Kategorija:Kanadski vozači Formule 1
Kategorija:Živi ljudi
Pržno I

**Pržno I** (ćir. *Пржно I*) je naseljeno mjesto u sastavu općine Budva, Crna Gora.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazilo se u sastavu stare općine Budva. Kao samostalno naselje Pržno I postoji od popisa 2011. godine. Nastalo je podjelom bivšeg naselja Pržno na dva nova naselja **Pržno I** i Pržno II.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2011. godine Pržno I je imalo 31 stanovnika.

**Napomena**: *Pred popis 2011. nastalo podjelom bivšeg naselja Pržno na dva nova naselja **Pržno I** i Pržno II. Podaci od 1948–2003 su sadržani u bivšem naselju Pržno.*

#### Popis 2011.
**Napomena**: *Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.*

#### Raniji popisi
Za popise 1991. i 2003. pogledati pod Pržno.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Boki
Pržno (čvor)

:

* Pržno, bivše naselje u općini Budva
* Pržno I, naselje u općini Budva
* Pržno II, naselje u općini Budva
Boreti

mini|280px|Boreti, hotel "Montenegro"
**Boreti** (ćir. *Борети*) su naseljeno mjesto u sastavu općine Budva, Crna Gora.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazili su se u sastavu stare općine Budva.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2011. godine Boreti su imali 333 stanovnika.

**Napomena**: *Ranije povećano za naselja **Ivanovići** i **Košljun** koja su ukinuta.*

#### Popis 2011.
**Napomena**: *Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.*

#### Raniji popisi
## Galerija 

Datoteka:Becici-Boreti.jpg|tabla na izlazu prema Bečićima
Datoteka:Budva-Boreti border.jpg|tabla na izlazu prema Budvi
Datoteka:Boreti, Montenegro - panoramio (1).jpg|pogled na Borete
Datoteka:Montenegro Boreti 3.jpg|hotel "Mediteran"
Datoteka:Boreti, Montenegro - panoramio.jpg|zalazak sunca iznad mora

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Boki
Mokraćovodni pupoljak

**Mokračovodni pupoljak** (pup) ili **ureterski pupoljak**, poznat i kao **metanefrosni divertikulum**, je izbočenje iz mezonefrosnog kanala tokom razvoja mokraćnih i reproduktivnih organa.. 

Kasnije se razvija u kanal za odvod mokreče iz bubrega, koji za razliku od njega potiču iz metanefrosnog blastema.

## Reference
Kategorija: Embriologija urogenitalnog sistema
Kategorija: Embriologija
Kategorija: Anatomija čovjeka
Kategorija: Anatomija životinja
Predsjednički izbori u Sjedinjenim Američkim Državama 2020.

**Predsjednički izbori u Sjedinjenim Američkim Državama 2020.** su bili održani u utorak, 3. novembra 2020. To su bili 59. četverogodišnji predsjednički izbori. Birači su birali predsjedničke elektore koji bi zauzvrat glasati 14. decembra 2020. godine, ili su birali novog predsjednika i potpredsjednika, ili su ponovno birali tadašnje predsjednike Donalda Trumpa i Mikea Pencea. Niz predsjedničkih primarnih izbora i konferencija održani su od februara do augusta 2020. Ovaj postupak nominiranja su indirektni izbori, na kojima birači glasaju birajući listu delegata na nominacijskoj konvenciji političke stranke, koji zatim biraju kandidate svojih stranaka za predsjednika i potpredsjednika. Izbori se smatraju referendumom o predsjedništvu Trumpa, glavni dvostranački kandidati su bili republikanski predsjednik Donald Trump i bivši potpredsjednik demokrata Joe Biden. Izbori za Senat 2020. i Izbori za dom 2020, zajedno s raznim drugim lokalnim izborima, održali su se istovremeno s predsjedničkim izborima.

Centralna pitanja izbora uključuju uticaj tekuće pandemije COVID-19, u toku koje je umrlo više od 230.000 Amerikanaca; protesti kao reakcija na policijsko ubistvo Georgea Floyda i drugih Afroamerikanaca; smrt sudije Vrhovnog suda Ruth Bader Ginsburg i potvrda izbora Amy Coney Barrett; propisi o klimatskim promjenama, posebno Pariški sporazum iz kojeg se Trump planirao povući; i budućnost Zakona o pristupačnoj njezi, s tim da se Biden zalaže za zaštitu i proširenje opsega zakona, a Trump zagovara njegovo ukidanje.

## Pobjednik izbora
Joe Biden je pobjednik izbora, i time je postao 46. po redu predsjednik Sjedinjenih Američkih Država. Potpredsjednica je postala Kamala Harris.

## Napomene
## Reference
Kategorija:2020. u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:Donald Trump
Kategorija:Mike Pence
Kategorija:Joe Biden
Kategorija:Kamala Harris
Pržno

mini|280px|Pržno, plaža
**Pržno** (ćir. *Пржно*) je bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Budva, Crna Gora.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazilo se u sastavu stare općine Budva. Pred popis stanovništva 2011. naselje je ukinuto i podijeljeno na dva nova naselja Pržno I i Pržno II.

## Stanovništvo 
**Napomena**: *Ranije povećano za naselja **Miločer** i **Podličak** koja su ukinuta. Pred popis 2011. ukinuto i podijeljeno na dva nova naselja Pržno I i Pržno II za koja sadrži podatke od 1948–2003.*

#### Popisi 1991. i 2003.
## Galerija 

Datoteka:E65, Pržno, Montenegro - panoramio.jpg|obala
Datoteka:Pržno, Montenegro - panoramio (10).jpg|detalj
Datoteka:Pržno, Montenegro - panoramio (13).jpg|detalj
Datoteka:Pržno, Montenegro - panoramio (7).jpg|panorama
Datoteka:Pržno, Montenegro - panoramio (8).jpg|turistički objekti
Datoteka:Villa Milocer.jpg|Miločer, Kraljičina plaža

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Boki
Planinarska kuća Jezerce

**Planinarska kuća Jezerce** nalazi se na planini Prenj, na 1.650 &nbsp;m, južno od vrha Taraš (1.742&nbsp;m). U proceduri je priprema za proglašenje područja Prenj (uključujuci Bjelašnicu, Visočicu i Čvrsnicu) nacionalnim parkom.

Kuća je pogodno ishodište za uspone na okolne vrhove:
* Zelena glava 2103 &nbsp;m i Otiš 2097 &nbsp;m (1,5 h, markiranom stazom jugozapadno od kuće)
* Osobac &nbsp;m (2 h, djelimično markiranom stazom južno od kuće)
* Velika Motika 1832 &nbsp;m, 1 h 15 min, Kruna 1914 &nbsp;m, 1,5 h, Velika Kapa 2004 &nbsp;m, (2 h, djelimično markiranom stazom sjeverno od kuće)
* Taraš 1742 &nbsp;m ( 30 min. markiranom stazom sjeverno od kuće).

Austro-Ugarska monarhija izgradila je na području Jezerca kuću "Katharinen Hütte". Kuća nije dočekala kraj I svjetskog rata. U istoj dolini, 1933. godine planinarsko društvo *Prijatelj prirode* iz Sarajeva izgradilo je manji objekat koji je, uz određena dograđivanja 1950-tih, služio planinarima sve do posljednjeg rata kada je kuća zapaljena.

Godine 2005. neformalna grupa zaljubljenika u Prenj i Jezerce, počeli su izgradnju nove kuća Jezerce. Financijska sredstva su obezbjeđena donacijama firmi i mnogobrojnih pojedinaca. Do 2018. prikupljeno je 50.941,60 KM. Drugi dio donacije bio je u materijalu. Kuću su dobrovoljnim radom gradile stotine planinara iz cijelog regiona na organizovanim akcijama. Većina građevinskog materijala je prenesena na leđima i u rukama uskom planinarskom stazom sa Crnog polja.

## Pristup 
Kuća se ne zaključava, ali su posjetioci dužni brinuti o njoj. Do Jezerca vodi nekoliko staza iz različitih pravaca. Najbliži pristup je asvaltnim putem iz Konjica, dolinom rijeke Bijele do istoimenog naselja. Nakon toga slijedi strmi uspon prema prevoju Skok. Zimi je put opasan zbog mogućnosti obrušavanja lavina.

Sa Rujišta (1050 &nbsp;m), sjeverno od Mostara, ide se stazom za planinarski dom Bijele vode, udaljene 6,6&nbsp;km i oko 2 sata hoda. Markirana staza dalje vodi i račva se najprije za Kontejner i Zelenu glavu, a zatim za Zelenu glavu i Jezerce. Staza prolazi dijelom koji je devastiran lavinom i prelazi Prevorac 1.673 &nbsp;m kao najvišu točku na trasi.

Zapadno od Jezerceta, na oko 1,5 h hoda nalazi se planinarska kuća Vrutak.

## Literatura 
* Šefko Hadžialić: Planinarske kuće i domovi u Bosni i Hercegovini, Sarajevo, 1984
* Mehmed Šehić: Transferzalni vodič po Planinama Bosne i Hercegovine, Sarajevo, 1975
* PD Bjelašnica: Planinarske kuće i domovi u Bosni i Hercegovini, Sarajevo, 1955

## Reference 
J
Kategorija:Prenj
Intersticij

**Intersticij** je granični prostor ispunjen tečnošću koji postoji između strukturne barijere, poput ćelijskog zida ili kože, i unutrašnjih struktura, kao što je organi, uključujući mišiće i cirkulacijski sistem. Tečnost u ovom prostoru naziva se intersticijska tečnost, a sadrži vodu i rastvorene supstance i odvodi se u limfni sistem.

## Struktura 
Netekući dijelovi intersticija su uglavnom kolagenski tipovi I, III i V, elastin i glikozaminoglikani, kao što su hijaluronat i proteoglikan, koji su umreženi da bi formirali saćoliku  mrežu. i bubrežni intersticij bubrega.

Intersticij u submukozama visceralnih organa, dermisa, površinske fascije i perivaskularna adventicije,  su prostori ispunjeni tečnošću, a podržani rešetkom kolagenih snopova. Prostori sa tekućinom komuniciraju sa odvodnim limfnim čvorovima, iako nemaju obložene ćelije ili strukture limfnih kanala.

## Funkcije 
Intersticijska tečnost je rezervoar i transportni sistem za hranljive sastojke i rastvorene supstance,  koje se distribuiraju između organa, ćelija i kapilara, za signalnomolekulsku komunikaciju između ćelija i za antigene i citokine koji učestvuju u imunskoj regulaciji.

## Također pogledajte
* Vanćelijski matriks

## Reference 
Kategorija:Histologija
Kategorija:Vanćelijski matriks
Kategorija:Matriksi
Kategorija:Tkiva
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Planinarska kuća Vrutak

**Planinarska kuća Vrutak** nalazi se na planini Prenj, na 1.650&nbsp;m, sjeverno od vrha Zelena glava (2.103&nbsp;m). Već odavno je u proceduri i priprema za proglašenje područja Prenj (uključujući Bjelašnicu, Visočicu i Čvrsnicu) nacionalnim parkom.,

Prenj je visoki planinski masiv u sjevernom dijelu Hercegovine. Počinje od mjesta Glavatičeva na Neretvi, proteže se sve do Bijelog polja kod Mostara. Među prenjskim vrhovima nalazi se nekoliko visoko planinskih dolina i uvala na visinama iznad 1000 metara. To su: Tisovica, Vlasni do, Velike bare, Lasni do, Crno polje, Bijele vode, Čemerni do, Lučine i Glogovo. Prenj je planina zanimljiva i privlačna za planinare, alpiniste, rekreativce i  istraživače vrlo privlačiva, jer putovanje po Prenju nije teško i naporno. Iz Konjica, Jablanice i Mostara, kanjonima i udolinama, vode mnogobrojne ceste i šumski putevi prohodni za pješak, bicikle i terenska vozila do planinarskih objekata i vrhova.

Iz Konjica, sa puta u smjeru Boračkog jezera, odvaja se desno put za Bijelu. Od ove tačke (skretanja) vozi se još 4,5&nbsp;km po asvaltnoj cesti, koja završava na kraju sela, kod pilane. Nakon toga, makadamska cesta (samo za terenska vozila) sa brojnim serpentinama i nakon prijeđenih 24&nbsp;km. preko Ljubine i Rapta dolazi u dolinu Tisovica, u podnožju vrha Zelene glave. Od završetka ceste, na udaljenosti 2,2&nbsp;km. i 210 metara visinske razlike malazi se Planinarska kuća Vrutak.

## Reference 
Kategorija:Planinarski objekti u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Prenj
Srbijanska ekspedicija na Mount Everest 2007.

**Ekspedicija iz Srbije na Mount Everest 2007** organizovana je u periodu od 30. marta do 29. maja 2007. god. Ekspediciju je predvodio Dragan Jaćimović, a sačinjavali su je: Basar Čarovac, Dragan Petrić, Ilija Andrejić, Miloš Ivačković, Simo Dragićević, Marko Nikolić, Dragana Rajblović, Gligor Delev (Sjeverna Makedonija) i Petar Pećanac (Bosna i Hercegovina). U Nepalu su im se pridružili Šerpe Nima, Lakhpa i Sonama.

Uspon je izveden sa sjeverne strane, preko sjevernoistočnog grebena. Sam završni uspon je trajao četiri dana. Poslije 50 dana velikih napora pod Mount Everestom, posljednjeg četvrtog dana na vrh su krenuli u 2,52 časova 20.og maja. Dan ranije odustali su Simo Dragićević i Marko Nikolić. Na visini 8.530 – metara od vrha ih je dijelilo 318 metara. Temperatura je bila minus 41 stepen, a teren strma stijena s pukotinama punim leda. U takvim uslovima za prelazak tih 318 metara trebalo je šest sati. Oko 8.45 do vrha su stigli Čarovac, Petrić, Andrejević i Pećanac, a njima su se poslije sat i po pridružili i Rajblović, Ivačković i Delev. Zadržali su se sat i po, iako se, preporučuje maksimalno zadržavanje do 15 minuta. Sačekali su još jednu, drugu grupu alpinista. Pećanac je ujedno snimao kamerom i fotoparatom himalajske pejsaže.

Predugi boravak na vrhu imao je za posljedicu ostanak bez kisika po povratku, na 8.300 metara, u zoni smrti. Alpinisti su po ulasku u šatore, zbog nagle promjene temperature, dehidracije i umora, istog trenutka zaspali. Pribranošću i pravovremenim reagovanjem pojedinih članova opasnost je izbjegnuta, pa su alpinisti nastavili da se spuštaju niz obronke Himalaja. Spustili su se u kamp C2 (7.800 m.), gde su imali dovoljno kiseoničkih boca, hrane i EPI gasa za kuvanje obroka.

Dragana Rajblović je prva žena iz Srbije i Balkana) koja se popela na krov svijeta. Napisala je knigu pod naslovom "Moj Everest – san i java". Fotografije za knjigu uradio je Pećanac. Za razliku od ostalih članova ekspedicije, on je imao dovoljno kvalitetan aparat, dok su ostali digitalni aparati otkazivali zbog hladnoće, jer su se uslijed ekstremnih temperatura baterije brzo trošile.

Ekspedicija je koštala oko 23.000 dolara po jednom alpinisti, a samo dozvola za uspon na Everest koštala je sedam hiljada dolara. Deset godina kasnije je mnogo skuplje. Uspon na Mount Everest postao je biznis i komercijala, i otišao  u krajnosti.

## Reference 
Kategorija:Ekspedicije na Mount Everest
Kategorija:Alpinizam u Srbiji
Kategorija:2007. u Srbiji
Planinarsko sklonište "Armin Gazić"

**Planinarsko sklonište Armin Gazić-Mućak** nalazi se na oko 1.700 metara nadmorske visine, na planini Velež. Izgrađeno je u organizaciji Planinarsko sportskog društva (PSD) Prenj Mostar na lokalitetu "Jančiji Do". Ime je dobilo u znak sjećanja na jednog od najboljih bosanskohercegovačkih alpinista koji je tragično stradao krajem jula 2020. prilikom prevrtanja čamca na Neretvi, nizvodno od Bunskih kanala. Svečano je otvoren 20. septembra 2020.

Planinarski savez Bosne i Hercegovine radi na izgradnji sigurnih skloništa, kako bi boravak na bosanskohercegovačkim planinama učinili sigurnim i ugodnim. Sredstva za izgradnju bivka je obezbijedilo Ministarstvo okoliša i turizma Federacije Bosne i Hercegovine, a u skladu sa strategijom razvoja turizma koja je usvojena na nivou Federacije Bosne i Hercegovine. Upravni odbor Planinarskog saveza FBiH je odabrao PSD „Prenj“ Mostar kao najboljeg ponuđača za izgradnju skloništa na Veleži i donio odluku da nosi ime Armin Gazić-Mućak. 

Gazić je rođen 1991. u Zenici i bio je dugogodišnji član Kluba ekstremnih sportova *Scorpio*. Život je posvetio alpinizmu i popularizaciji ekstremnih sportova. Dobitnik je priznanja za vrhunski međunarodni rezultat Sportskog saveza Bosne i Hercegovine nakon što je ispenjao sjevernu stijenu Matterhorna.

## Reference 
Kategorija:Planinarski objekti u Bosni i Hercegovini
Glavati

**Glavati** (ćir. *Главати*) su naseljeno mjesto u sastavu općine Kotor, Crna Gora.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazili su se u sastavu stare općine Kotor.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2011. godine Glavati su imali 391 stanovnika.

#### Popis 2011.
**Napomena**: *Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.*

#### Raniji popisi
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Boki
Ileocekumski zalistak

**Ileocekumski zalistak** (**ileaumska papila**, **ileocekalni zalistak**, **Tulpov ventil**, **Tulpijev zalistak**, **Bauhinov zalistak**, **ileocekumska eminencija**,  **Varolijev zalistak**  ili **količni zalistak**)  je sfinkterski zalistak koji razdvaja tanko i debelo crijevo. Njegova kritična funkcija je ograničavabje refluksa sadržaja debelog crijeva u ileum. Kroz ileocekumski ventil,  u debelo crijevo dnevno ulazi otprilike dva litra tekućine.

Ileocekumskii zalistak je karakterističan jer je jedino mjesto u probavnog trakta koji služi za apsorpciju vitamina B12 i žučne.

## Mikroanatomija 
Histološka građa ileocekaumskog zaliska pokazuje naglu promjenu iz vilozne sluznice ileuma u sluznicu crijeva. Zadebljanje *muscularis mucosa*, koje je glatkomišićno tkivo,  nalazi se ispod sloja sluznice probavnog trakta. Također je zabilježeno i zadebljanje *muscularis externa*.

Ileocekalni zalistak ima  papiloznu strukturu.

## Klinički značaj 
Tokom kolonoskopije, ileocekumski zalistak se, zajedno sa slijepim crijevom, koristi za identifikaciju cekuma. Ovo je važno jer ukazuje na to da je izvršena kompletna kolonoskopija. Ileocekumski zalistak se obično nalazi na posljednjem naboru prije ulaska u cekum, a može se nalaziti iz smjera zakrivljenosti apendiksnog otvora, u onome što je poznato kao znak luka i strijele.

Intubacija ileocekumskog zaliska obično se izvodi u kolonoskopiji radi procjene distalnog ili najnižeg dijela ileuma. Endoskopija tankog crijeva može se izvesti i dvobalonskom endoskopskom intubacijom ileocekumskog zaliska.

Tumori ileocekumskog zaliska su rijetki, ali su u literaturi zabilježeni.

## Historija 
Ovaj zalistak opisa je holandski ljekar Nicolaes Tulp (1593–1674), pa je stoga poznat i kao Tulpov zalistak.

U 1588. godini opisao ga je  i Gaspard Bauhin, pa otuda – u predgovoru svog prvog članka – je  i naziv Bauhinov zalistak ili zalistak Bauhina 
*De corporis humani partibus externis tractatus, hactenus non editus.*

## Dodatne slike

 Ileum, cecum and ascending colon.JPG|Ileum, cekum i uzlazni  kolon
  Cecum and ileum.JPG|Cekum i ileum
 Ileo-cecal valve.JPG|Ileocekumski zalistak
 Cecum and ileum 3.JPG|Ileocekumski zalistak

## Reference
## Vanjski linkovi
* Diagram at amatsu.co.uk
*  ()

Kategorija: Probavni sistem
Kategorija: Anatomija čovjeka
Kategorija: Anatomija kičmenjaka
Britanska ekspedicija na Mount Everest 1953.

mini|desno|Hillary–Norgayeva ruta, kasnije poznata kao Južna ruta
[mini|desno|[Dolina šutnje, iznad ledopada Khumbu; Lhotse je desno, u sredini je Južno sedlo, odakle počinje Jugoistočni greben, koji vodi na vrh Mount Everesta]]
**Britanska ekspedicija na Mount Everest 1953.** bila je deveta planinarska ekspedicija u pokušajima prvog uspona na Mount Everest i prva kojoj je to uspjelo. Dvojica njenih članova, Edmund Hillary i Tenzing Norgay, ostvarila su uspon 29. maja 1953. Vodio ju je britanski pukovnik John Hunt, rođen u Indiji, a organizirao i finansirao Zajednički himalajski komitet. Vijest o uspjehu ekspedicije stigla je u London ujutro 2. juna 1953. na dan krunisanja kraljice Elizabete II.

Ranije ekspedicije išle su sjevernom (tibetanskom) stranom, ali je ta ruta zatvorena nakon Kineske revolucije 1949. i aneksije Tibeta. Penjači otad počinju ići nepalskom stranom. Švicarska ekspedicija 1952, idući nepalskom stranom, dosegnula je rekordnu visinu 8.595 m na Jugoistočnom grebenu. Član ove ekspedicije bio je i Norgay, koji je s Raymondom Lambertom i dostigao spomenutu visinu.

Ekspediciju je činilo 400 ljudi, uključujući 362 nosača, 20 Šerpa vodiča i 4.500&nbsp;kg lične opreme u rancima. Katmandu su napustili 10. marta. Tu su se prvi put sreli Hillary i Norgay, kome je to bila prva ekspedicija u kojoj je imao status punopravnog člana (penjač). Nakon dugotrajnog pješačenja preko ledopada Khumbu bazni logor postavili su 12. aprila na 5.455 m. Slijedila je aklimatizacija i postavljanje visinskih logora. Logor VII postavljen je 17. maja ispod Južnog sedla, na 7.300 m. Ruta ove britanske ekspedicije postala je put koji je kasnije najviše korišten u usponima na vrh.

## Završni uspon 
Prva na uspon krenula je 26. maja naveza Tom Bourdillon i Charles Evans i uspješno su došli na Južni vrh (8.750 m), što je 100 m od vrha i najveća visina dotad. Iza toga ih je zaustavila stijena, kasnije nazvana Hillaryjev stepenik. Pojavili su se problemi s bocama kisika i bili su se prisiljeni vratiti.

**Hillaryjev stepenik** ili "Tenzingova leđa", kako je nazivaju Šerpe, gotovo je vertikalna stijena visoka približno 12 m, veoma blizu vrha, na 8.790 m. Smještena je na Jugoistočnom grebenu, na polovini dijela puta između Južnog vrha i vrha Mount Everesta, i posljednji je izazov za penjače prije izlaska na vrh.

Dva dana kasnije pošle su istovremeno tri naveze. Dvije su se vratile zbog problema s kisikom, dok su Hillary i Norgay prvog dana stigli na 8.504 m i tu prenoćili. Zajedničkim snagama i međusobnim pomaganjem uspešno su prešli Hillaryjev stepenik. U 11:30 29. maja 1953. njih dvojica, kao prvi ljudi na svijetu, stali su istovremeno na vrh Mount Everesta (8.848 m). Zadržali su se 15 minuta.

Nakon ovog uspjeha Hunt, Hillary i Tenzing dobili su brojna državna odlikovanja i priznanja od geografskih društava i univerziteta u Engleskoj, Indiji i Americi.

## Reference 
Kategorija:Ekspedicije na Mount Everest
Kategorija:1953. u Ujedinjenom Kraljevstvu
Lumen (anatomija)

thumb|right|Poprečni presjek crijeva. Lumen je prostor u sredini poznat i kao volumen.
thumb|right|220px|Arterijski lumen
thumb|250px|Prerezani dio probavnog trakta, sa četiri tunike: serozna, mišićna, submukozna i sluznička, sa lumenom (lumen) u sredini.
**Lumen** – u biologiji – je unutrašnji prostor cjevaste strukture, poput arterija ili crijeva.

Može se odnositi na:
* Unutrašnjost suda, poput središnjeg prostora u arterijama, venama ili kapilarima kroz koju protiču tjelesne tečnosti;
* Unutrašnjost gastrointestinalnog trakta;

* Putevi bronhija u plućima;
* Unutrašnjost bubrežnih cjevčica i mokraćnih sabirnih kanala:
* Putevi ženskog genitalnog trakta, započinjući jednim putem vagine, razdvajajući se u dva lumena, u materici, a oba se nastavljaju kroz jajovode;

U ćelijskoj biologiji, lumen je membranski definiran prostor koji se nalazi unutar nekoliko organela, ćelijskih komponenata ili struktura:
* tilakoid, endoplazmatski retikulum, Golgijev aparat, lizosom, mitohondrija ili mikrotubula.

## Transluminacijske procedure 
Transluminalni postupci su postupci koji se odvijaju kroz svjetiljku, uključujući:
* Transluminalna endoskopska operacija prirodnog otvora u lumenu, naprimjer, želuca, vagine, mokraćnog mjehura ili debelog crijeva
* Postupci kroz lumen krvnih sudova, kao što su različiti postupci interventne radiologije:
** Perkutana transluminalna angioplastika
** Perkutana transluminalna komisurotomija 

## Također pogledajte
*Foramen magnum
*Tilakoid

## Reference
Kategorija: Anatomija čovjeka
Kategorija: Anatomija životinja 
Kategorija: Anatomija biljaka
Kategorija: Krv
Planinarski dom Rujište

**Planinarski dom Rujišta** nalazi se na prevoju između Prenja i Veleži na nadmorskoj visini 1050 m, na udaljenosti 25 km od Mostara. Izgrađen je 1953. god.

Dom je okružen gustom šumom endemičnih borova. Pored doma nalazi se izvor. U njemu se nalaze 4 sobe sa grijanjem sa ukupno 40 ležajeva i kupatilom sa toplom vodom. U dobro opremljenoj kuhinji sprema se hrana organskog porijekla, vegetarijanska i veganska.

Dom je ishodišie za planinarenje po Prenju, samostalno ili sa vodičima doma. Organizuju se i višednevne ture uz mogućnost iznamljivanja bosanskih konja za nošenje tereta. Markirana staza vodi do doma Bijele vode udaljenog dva sata prema sjeveru, a zatim dalje po visoravni Prenja.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Planinarski objekti u Bosni i Hercegovini
Planinarski dom Bočica

**Planinarski dom Bočica** se nalazi na 920 metara nadmorske visine, sjevero-zapadne padine Zvijezda planine, 10&nbsp;km od Kaknja, u centralnom dijelu Bosne i Hercegovine. Planinarskim domom upravlja Planinarsko društvo Bobovac koje je osnovano 1958. god. Izgrađen je osamdesetih godina XX vijeka i otvoren je tokom cijele godine.

Do doma je moguće doći motornim vozilom: (11&nbsp;km) Kakanj-Zgošća-Zagrađe-Halinovići-Bočica (asfaltnim putem do sela Halinovići, a zatim do doma 2&nbsp;km dobrim makadamskim putem). Markiranom stazom se stiže za oko 2 sata.

Dom je okružen je bjelogoričnom i crnogoričnom šumom. Pored doma su uređeni sportski tereni.

Dnevni boravak i trpezarija sa kuhinjom raspolažu sa 60 mjesta i potrebnim kuhinjskim inventarom za vlastitu pripremu hrane. U dvokrevetnim, četverokrevetnim i višekrevetnim sobama smješteno je ukupno 46 ležaja.

Razvojni centar općine Kakanj u saradnji sa Udruženjem planinarsko društvo “Bobovac” Kakanj je kreirao projektnu aplikaciju za projekat “II faze izgradnje zimske bašte na PD Bočica”. Obuhvata kontinuitet izgradnje u čijoj su inicijalnoj fazi učestvovali Općina Kakanj i kakanjski privrednici. Projekat ispunjava kriterije Javnog poziva za prikupljanje zahtjeva za odobravanje i dodjelu sredstava poticaja namijenjenih subvencioniranju izgradnje i obnove javne turističke infrastrukture kojeg je raspisalo Ministarstvo za privredu Zeničko-dobojskog kantona. Projeknu aplikaciju je podržala Općina Kakanj sa sufinansiranjem od 21% od ukupnog iznosa projekta.

Svake godine održava se manifestacija pod nazivom „Dipijevimstazama“ nastala u znak sjećanja na preminulog člana PD „Bočica“ Ediba Dogdibegovića – Dipija.

## Planinarske ture 
* Ponijeri 4h,
* Od Ponijera do vrh Tajana 1297m.n.v. 1h,
* Od Ponijera preko Lastavice do objekta na Pepelarima 7h

## Reference 
Kategorija:Planinarski objekti u Bosni i Hercegovini
Duodenojejunumski pregib

**Duodenojejunumski pregib**,  **duodenojejunumski spoj** ili  **duodenojejunumska fleksura** granica je između dvanaestopalačnog crijeva i jejunuma.

## Struktura 
Uzlazni dio duodenuma uspinje se na lijevoj strani aorte, do razine gornje granice drugog slabinskog pršljena, gdje naglo skreće prema naprijed da bi postao jejunum, formirajući duodenojejunumsku fleksuru. Ovaj pregib okružen je suspenzornim mišićem duodenuma.  

Leži ispred lijeve površine mišića  *musculus psoas major* i lijevog bubrežnog suda, a ispred je, a dijelom i sa strane, pokriven peritoneumom,  kontinuiranim s lijevim dijelom mezentere.

## Klinički značaj 
Pri operaciji, Treitzov ligament, peritoneaumski nabor  i dijafragme, predstavljaju identifikacijsku tačku za duodenojejunumski pregib.

## Dodatne slike 

 Gray1042.png|Duodenojejunumska fosa
 Gray1225.png| Prednja strana trbuha,sa površinskim oznakama za dvanaestopalačno crijevo, pankreas i bubrege 

## Također pogledajte
* Dvanaestopalačno crijevo
* Mezentera

## Reference
## Vanjski linkovi
*  - "The large intestine."
*  - "Intestines and Pancreas: The Duodenum"
* 

Kategorija:Probavni sistem
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Suspenzorski mišić dvanaestopalačnog crijeva

**Suspenzorni mišić dvanaestopalačnog crijeva** je tanki mišić koji spaja vezu između duodenuma, jejunuma i duodenojejunalnog pregiba do vezivnog tkiva,  koji okružuju gornje mezenterne i celijačne arterije. Poznat je i kao **Treitzov ligament**. Suspenzivni mišić počinjer iz desnog zgloba dijafragme, dok prolazi oko jednjaka, nastavlja se kao vezivno tkivo oko celijačnog stabla i gornje mezenterne arterije, prolazi iza gušterače i ulazi u gornji dio mezentere, ubacujući se u spoj između duodenuma i jejunuma, kao duodenojejunumski pregib. Here, the muscles are continuous with the muscular layers of the duodenum. Uprkos klasičnom opisu, mišić se samo pričvršćuje na duodenojejunumsku fleksuru kod oko 8% ljudi; daleko je češće, od 40 do 60% slučajeva da se dodatno prikače za treći i četvrti dio duodenuma; 20 do 30% otpada samo na treći i četvrti dio. Štoviše, nisu toliko rijetkost ni odvojeni višestruki dodaci.

### Embriologija
Embriološki je suspenzivni mišić duodenuma izveden iz mezoderma. Ima važnu ulogu u embrijskoj rotaciji tankog crijeva kao vrhunski retencijski pojas. Naročito je važno uočiti kada se u crijevu uoči  malrotacija crijeva, sindrom na koji se često sumnja kada mala djeca imaju epizode ponavljanog povraćanja. Vizualizacija normalne lokacije Treitzovog ligamenta na radiološkim slikama presudna je u isključivanju maltacije crijeva kod djeteta; nenormalan se nalazi kada je prisutna malrotacija.

Sindrom gornje mezenterne arterije (SMA) izuzetno je rijetko,  životno opasno stanje koje može biti urođeno i hronično, ili inducirano i akutno. Karakterizira ga kompresija duodenuma između trbušne aorte i gornje mezenterne arterije, a može biti i "urođena", zbog kratkog suspenzivnog mišića. Jedan od hirurških tretmana je *Strongova operacija*, koja uključuje rezanje suspenzornog mišića, iako se to često ne izvodi.

## Historija
Suspenzorni mišić duodenuma prvi je put imenovao  Václav Treitz.  1853., kao *musculus suspensorius duodeni* i opisao ga kao donju mišićnu strukturu sa širokom bazom i gornjim tetivnim dijelom koji se miješa sa vezivnim tkivom oko porijekla gornje mezenterne i celijakne arterije. Kliničari ga obično nazivaju *Treitzovim ligamentom*, a anatomi* suspenzivnim mišićem duodenuma*. Također je upoređen sa "polarnom ledenom kapom &nbsp;... strukturom na koju se mnogi pozivaju, ali je malo ko vidio."

## Dodatne slike

Crura 1.png|Prikaz početka suspenzivnog mišića, iz vlakana desnog dijela dijafragme
Gray 1913 1285.png | Suspenzivni mišić duodenuma ili Treitzov mišić sa trbušne strane 

## Reference
Kategorija:Probavni sistem
Kategorija:Mišići
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Sutvara (čvor)

:

* Sutvara, naselje u općini Kotor

:

* Sutvara (ostrvo), nenaseljeno ostrvo u korčulanskom arhipelagu, Dubrovačko-neretvanska županija
Planinarski dom Kotlovača

**Planinarski dom Kotlovača** nalazi se unutar Nacionalnog parka na planini Kozari, Bosna i Hercegovina. Dom raspolaže sa 43 kreveta razmještena u jednu kolektivnu spavaonicu i četiri sobe. Ima električnu struju, tekuću vodu i etažno grijanje u spavaonicama. Nema stalnog domara i otvara se vikendima i po dogovoru.

## Pristup 
Do doma se dolazi magistralnim putem Prijedor – Banja Luka do mjesta Kozarac, gdje se skreće u pravcu Nacionalnog parka “Kozara”. Nakon 4,6&nbsp;km od Kozarca prema Mrakovici put se odvaja lijevo (poslije velikog potpornog zida) i nakon 1.300 m dolazi se do doma. Drugi pristup je putem Gradiška – Podgradci – Mrakovica – Kozarac. Od Mrakovice prema Kozarcu na 7,4&nbsp;km skrenuti desno na makadamski put koji vodi prema domu.

## Izgradnja 
Dom je rađen i dograđivan u nekoliko navrata. Izgradnja je počela u maju 1957. godine na Kotlovači i to dobrovoljnim radom članova Društva, te učenika srednjih škola, omladine i građana. Finansijsku i materijalnu pomoć pružili su Planinarski savez Bosne i Hercegovine i brojne radne i društvene organizacija grada Prijedora. Prva faza izgradnje doma završena je 1961. godine.

Nakon izgradnje spomenika borcima NOR-a na Mrakovici, počele su masovne posjete građana iz cijele Jugoslavije. Slijedila je dogradnja 1973. Nakon toga dom je raspolagao sa 50 ležaja, dvije sale sa po 50 mjesta i terasa sa 50 mjesta, te velika kuhinja sa ostavom. U međuvremenu izgrađeni su trafosatanica, betonski rezervoar i dovedena voda.

Novom nadogradnjom u potkrovlju 1983. godine povećan je kapacitet na 100 ležaja. Svi ovi radovi uglavnom su izvršeni dobrovoljnim radom članova Društva.

Tokom 2013. godine izvršena je posljednja rekonstrukcija i obnovljanje.

## Planinarenje 
Od doma vode staze prema: Kozaračkom kamenu, Memorijalnoj zoni na Mrakovici, Goloj planini i drugim dijelovima Kozare. Dom se nalazi tačno na polovini staze Rajkovići - Zečiji kamen, koja ima elemente via ferrate sa vertikalnim dionicama. U blizini doma je i uređeno sportsko penjalište Zečiji kamen sa više od 20 smjerova ocijenjenih ocijenama od 6 do 8+.

Dom raspolaže sa 43 kreveta razmještena u jednu kolektivnu spavaonicu i četiri sobe. Ima električnu struju, tekuću vodu i etažno grijanje u spavaonicama. Dom nema stalnog domara i otvara se vikendima i po dogovoru.

## Literatura 
* Šefko Hadžialić: Planinarske kuće i domovi u Bosni i Hercegovini, Sarajevo, 1984
* Mehmed Šehić: Transferzalni vodič po Planinama Bosne i Hercegovine, Sarajevo, 1975
* PD Bjelašnica: Planinarske kuće i domovi u Bosni i Hercegovini, Sarajevo, 1955
## Reference 
K
Celijačna arterija

**Celijačna arterija**, poznata i kao **celijačno deblo**  ili **trbušno deblo**, prva je glavna grana trbušne aorte. Duga je oko 1,25 &nbsp;cm.

Grana se od aorte na grudnom pršljenu 12 (T12) kod ljudi, jedna je od tri prednje/srednje linije razgranate trbušne aorte (ostale su gornja i donja mezenterna arterija).

## Struktura 
Tri su glavna odjela celijačne arterije, a svaki također ima svoje imenovane grane:

Celijačna arterija također može voditi do donje frenične arterije.

## Funkcija 
Celijačna arterija opskrbljuje kisikom krvlju jetru, želudac, trbuh jednjak, slezinu i gornju polovinu duodenuma i pankreas. Te strukture odgovaraju embrionskom prednjem crijevu. (Slično tome, gornja i donja mezenterna arterija prokrvljuju strukture koje proizlaze iz embrionskog srednjeg i zadnjeg crijeva. Ove tri prednje grane trbušne aorte su različite i ne mogu se međusobno  zamijeniti, iako su ograničene vezama između njihovih terminalnih grana.)

Celijačna arterija je osnovni izvor krvi, jer međusobne veze crijeva s ostalim glavnim arterijama nisu dovoljne za održavanje adekvatne perfuzije. Stoga se ne može sigurno podvezati kod žive osobe, a začepljenje celijačnee arterije dovest će do nekroznih struktura koje opskrbljuje. 

### Odvodnja 
Celijačna arterija je jedina glavna arterija koja hrani trbušne probavne organe koja "nema"  odgovarajuću venu.

Većina krvi koja se vraća iz probavnih organa (uključujući iz područja distribucije celijačne arterije) preusmjerava se u jetru, putem portnog venskog sistema radi dalje obrade i detoksikacije u jetri, prije povratka u sistemsku cirkulaciju putem jetrene vene.

Za razliku od odvodnih struktura srednjeg i zadnjeg crijeva kroz gornju mezenternu venu, odnosno donju mezenternu venu, venski odvod iz celijačne arterije odvija se kroz slezinsku venu koja se prazni u jetrenu portnu venu ili putem manjih pritoka portnog venskog sistema.

## Dodatne slike 

 Volume rendered CT scan of abdominal and pelvic blood vessels (smaller).gif| Animirani volumenski prikaz Ct-snimka trbušnih i karličnih krvnih sudova.
Gray985.png| Trbušni dio probavne cijevi i njeno vezanje za primitivnu ili uobičajenu mezenteru. Ljudski embrion od šest sedmica
Gray1099.png|Gušterača i duodenum, stražnja strana 
TIEU_0442.gif|Arterije i vene oko gušterače i slezine

## Također pogledajte
* Sindrom kompresije celijačne arterije
## Vanjski linkovi
*  - "Branches of the celiac trunk."
*  - "Parietal and visceral branches of the abdominal aorta."
* 
* 

Kategorija: Trbušne arterije
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Dub (Kotor)

**Dub** (ćir. *Дуб*) je naseljeno mjesto u sastavu općine Kotor, Crna Gora.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazio se u sastavu stare općine Kotor.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2011. godine Dub je imao 302 stanovnika.

#### Popis 2011.
**Napomena**: *Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.*

#### Raniji popisi
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Boki
Rob Benedict

**Robert Patrick Benedict** američki je televizijski, filmski i pozorišni glumac. U 25-godišnjoj karijeri imao je više od 70 televizijskih i filmskih uloga. Najpoznatiji je po onima u serijama *Lovci na natprirodno*, *Prag*, *Čeka se...* i *Felicity*.

## Biografija 
Rođen je u Columbiji u Missouriju. Diplomirao je scenske umjetnosti na Sjeverozapadnom univerzitetu. Frontmen je i gitarist losanđeleske grupe Louden Swain. Ima kćerku Audrey i sina Calvina te tri starija brata.

## Karijera 
U WB-ovoj seriji *Felicity* pojavio se kao kolega Felicity Porter iz studentskog doma. U *Pragu* je glumio Lucasa Pegga, fizičara i člana tajnog vladinog tima koji istražuje prvi kontakt s vanzemaljskom vrstom. U *Lovcima na natprirodno* glumi pisca Chucka Shurleyja. U 2016. vratio se u *Lovci na natprirodno* na 4. zadnje epizode u 11. sezoni. U 2019. ponovno se vraća u *Lovci na natprirodno* za finale 14. sezone. U 2017. godini napisao je scenarijo, producirao i glumio u 10 epizoda serije *Kings of Con*, sa svojim kolegom Richard Speight Jr.

## Filmografija 
### Filmske uloge 
### Televizijske uloge 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* Louden Swain

Kategorija:Rođeni 1970.
Kategorija:Biografije, Columbia (Missouri)
Kategorija:Američki glumci
Kategorija:Američki muzičari