Franz Schubert

**Franz Schubert**  bio je austrijski kompozitor kasnog klasicizma i ranog romantizma. U kratkom stvaralačkom razdoblju od 18 godina stvorio je bogat opus koji se odlikuje romantičarskim sadržajem i izrazom. Komponovao je približno 630 solo pjesama na stihove Goethea, Schillera i mnogih drugih pjesnika, sedam kompletnih simfonija, djela za vokalne sastave i zborove, opere te klavirske sonate, komorna djela i simfonije. Njegova scenska muzika i opere pale su u zaborav.

Veći dio života proveo je u Beču u materijalno skromnim prilikama, a izdržavao se kao učitelj muzike. Afirmisao se u umjetničkom krugu prijatelja koji su od 1823. priređivali privatne koncerte zvane "šubertijade", posvećene njegovoj muzici. Prvi javni koncert na kojem su izvedene isključivo Schubertove kompozicije održan je neposredno pred njegovu smrt 1828.

Njegova glavna djela uključuju umjetničku pjesmu "Erlkönig", "Kvintet 'Pastrmka' u A-duru", nedovršenu Osmu simfoniju u b-molu, "Veliku" simfoniju br. 9 u C-duru, "Gudački kvintet", tri posljednje klavirske sonate, opera *Fierrabras*, scensku muziku za predstavu *Rosamunde* i cikluse pjesama *Die schöne Müllerin* i *Winterreise*.

Rođen u Himelpfortgrundu, predgrađu Beča, od malih nogu pokazivao je neobičan dar za muziku. Njegov otac držao mu je prve časove violine, a stariji brat mu je časove klavira, ali je Schubert ubrzo premašio njihove sposobnosti. Godine 1808, s 11&nbsp;godina, postao je učenik u školi Stadtkonvikt, gdje se upoznao s orkestarskom muzikom Haydna, Mozarta i Beethovena. Napustio je Stadtkonvikt krajem 1813. i vratio se kući da živi s ocem, gdje je počeo učiti za učiteljski poziv. Uprkos tome, nastavio je studije kompozicije kod Antonija Salierija i još plodno komponovao. Godine 1821. primljen je u "Gesellschaft der Musikfreunde". U martu 1828. održao je koncert svojih djela, koji je dobio priznanje kritike, jedini put u karijeri. Umro je osam mjeseci kasnije u 32.&nbsp;godini; uzrok se službeno pripisuje tifusnoj groznici, ali neki historičari vjeruju da je to bio sifilis.

Uvažavanje Schubertove muzike dok je bio živ bilo je ograničeno na relativno mali krug obožavatelja u Beču, ali je interes za njegov rad uveliko porastao u decenijama nakon njegove smrti. Felix Mendelssohn, Robert Schumann, Franz List, Johannes Brahms i drugi kompozitori 19. stoljeća otkrili su i zagovarali njegova djela. Danas se Schubert svrstava među najveće kompozitore u historiji zapadne klasične muzike, a njegovo djelo i dalje se naširoko izvodi.

## Život i karijera 
### Rani život i obrazovanje 
Rođen je u Himmelpfortgrundu (sada dio Alsergrunda), Beč, nadvojvodstvo Austrije, 31. januara 1797, a kršten je u katoličkoj crkvi sljedećeg dana. Bio je dvanaesto dijete Franza Theodora Floriana Schuberta (1763–1830) i Marije Elisabete Katharine Vietz (1756–1812). Schubertovi neposredni preci su porijeklom iz pokrajine Zuckmantel u Austrijskoj Šleskoj. Njegov otac, sin moravskog seljaka, bio je poznati župni upravnik. U Beč je došao iz Zuckmantela 1784, a dvije godine kasnije imenovan je učiteljem. devetero je umrlo u djetinjstvu.

S pet godina počeo je primati redovne lekcije od svog oca, a godinu kasnije upisan je u očevu školu. Iako se ne zna tačno kada je dobio svoje prve muzičke poduke, časove klavira mu je držao brat Ignaz, ali su trajale vrlo kratko jer ga je Schubert nadmašio u roku od nekoliko mjeseci. Ignaz se kasnije prisjetio:
Bio sam zapanjen kada mi je Franz rekao, nekoliko mjeseci nakon što smo počeli, da mu više ne trebaju moje upute i da će u budućnosti krenuti svojim putem. I zaista, njegov napredak u kratkom periodu bio je toliki da sam bio primoran da u njemu priznam majstora koji me potpuno prestigao i koga sam očajnički želio prestići. Holzer je mladom Schubertu dao instrukcije klavira i orgulja, kao i figuralnog basa. Međutim, prema Holzerovim riječima, on mu nije dao nikakvu pravu instrukciju jer bi Schubert već znao sve što ga je pokušao naučiti nego je gledao na njega sa "čuđenjem i šutnjom". Takođe je svirao violu u porodičnom gudačkom kvartetu, sa svojom braćom Ferdinandom i Ignazom na prvoj i drugoj violini i ocem na violončelu. Schubert je napisao svoje najranije gudačke kvartete za ovaj ansambl.

Mladi Schubert prvi je put skrenuo pažnju Antonija Salierija, tada vodećeg muzičkog autoriteta u Beču, 1804. godine, kada je prepoznat njegov vokalni talent. kantata Wer ist groß? za muške glasove i orkestar (D 110, za očev rođendan 1813) i njegovu prvu simfoniju (D 82).

## Reference 
## Dodatna literatura 
*
*
* 
*

## Vanjski linkovi 
* Texts and translations of vocal music by Schubert at The LiederNet Archive
* Franz Schubert Museum in Hohenems/Austria
* 
* Digital reproductions of score manuscripts and letters by Franz Schubert

### Snimci
* Schubertlied.de  – Free recordings of many Lieder by Schubert (mp3)
* Schubert cylinder recordings, from the UCSB Cylinder Audio Archive at the University of California, Santa Barbara Library.

### Notni zapisi
* Schubertline.co.uk  about 250 of Schubert's Songs (Schubertline edition)
* 
* Free digital scores by Franz Schubert in the OpenScore Lieder Corpus

Kategorija:Rođeni 1797.
Kategorija:Umrli 1828.
Kategorija:Biografije, Beč
Kategorija:Austrijski kompozitori
Kategorija:Kompozitori iz perioda romantizma