Crna rupa

mini|desno|300p|Umjetnička reprezentacija crne rupe

**Crna rupa** je nebesko tijelo koncentrisano od mase s gravitacionim poljem tako jakim da čak i izlazna brzina iz najbližih tačaka prekoračuje brzinu svjetlosti. To znači da ništa, pa čak ni svjetlost, ne može izaći iz njene gravitacije, te joj otuda i naziv *crna*. Termin "crna rupa" je široko rasprostranjen, čak iako se ne odnosi na *rupu* u svakidašnjem smislu riječi, već prije na kosmičku oblast iz čega se ništa ne može vratiti. Teoretski crne rupe mogu biti bilo koje veličine, od mikroskopskih do onih veličine opservabilnog Svemira. Nastaju iz ostataka umrlih zvijezda sa više 3 Sunčeve mase (granica za neutronske zvijezde). Pod utjecajem sopstvene gravitacije zvijezda doživljava kolaps i povećava svoju gustinu čime gravitacija dalje raste. Osim mase dodatni faktor je snaga koja utječe na zvijezdu. Ukoliko se zvijezda pretvori u supernovu moguće je isto tako nastajanje crnih rupa čak i kad joj je masa manja od 3 Sunčeve.

Postojanje crnih rupa je predviđeno u teoriji opće relativnosti. Njemački fizičar Albert Einstein je pretpostavljao da je gravitacija u stanju saviti prostor i vrijeme. Prema klasičnoj općoj relativnosti ni informacije niti materija ne mogu stići iz unutrašnjosti crne rupe do vanjskog posmatrača. Naprimjer, nije moguće iznijeti ništa od njene mase napolje ili primiti odraz natrag od sijajućeg izvora svjetlosti poput džepne lampe ili doći do bilo kakve informacije o materijalu koji je ušao u crnu rupu. Efekti kvantne mehanike mogu dopustiti da materija i energija zrače iz crnih rupa. Ipak, smatra se da priroda zračenja ne zavisi od toga šta je upalo u crnu rupu u prošlosti.

Postojanje crnih rupa u Svemiru je dobro podržano astronomskim opservacijama i djelimično studijama supernovih i emisijom X-zraka iz aktivnih galaktičkih jezgara. Britanski astronom Andrew King odredio je prirodnu granicu crnih rupa od 50 milijardi masa Sunca.

## Kvalitativna fizika 
Crne rupe iziskuju opći relativistički koncept zakrivljenog prostora-vremena (prostorno-vremenskog kontinuuma), a njihove najuočljivije karakteristike se oslanjaju na izobličenje (distorziju) geometrije prostora koji ih okružuju.

### Horizont događaja 
"Površina" crne rupe je tzv. horizont događaja, a to je ustvari imaginarna površina koja okružuje masu crne rupe. Koristeći Gauss-Bonnetovu teoremu, Stephen Hawking je dokazao da je topologija horizonta događaja četverodimenzionalne crne rupe dvodimenzionalna sfera. U horizontu događaja, izlazna brzina je jednaka brzini svjetlosti. Tako sve što se nalazi u horizontu događaja, pa čak i foton, sprečava ekstremno jako gravitaciono polje da ga napusti. Čestice s vanjske strane ove oblasti mogu pasti u nju, preko horizonta događaja, i nikada je više napustiti. Istraživanjem masivne galaksije NGC 1600 otkrivena je 2016. u njenom centru crna rupa koja ima 16 miljardi masa Sunca. Najveća do sada otkrivena je 2011. u NGC 4889 sa 21 milijardu masa Sunca. Obe su locirane u sazviježđu Eridan.

Astronomi Event Horizon Telescope-a su sačinili prvi snimak (M-87) crne rupe. Otkriće je objavljeno 10. aprila 2019. godine.

## Također pogledajte 
* Opća teorija relativnosti

## Reference
## Vanjski linkovi 
* Nauka 50: Crna rupa (RTS Obrazovno-naučni program - Zvanični kanal)
*Farlexova Enciklopedija-poglavlje Crne rupe
*Kako rade stvari-članak o crnim rupama
*Neobično otkriće: Crne rupe su "savršeno poravnane" iako ih dijele velike udaljenosti
*https://www.youtube.com/watch?v=lnJi0Jy692w

Kategorija:Crne rupe
Kategorija:Astronomski objekti
Kategorija:Relativnost
Kategorija:Koncepti u astronomiji