Eminagića konak

**Eminagića konak u Tešnju** predstavlja jedan od najstarijih a ujedno i najljepših objekata stambene arhitekture na području općine Tešanj, Bosna i Hercegovina. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika na sjednici održanoj od 27. juna do 2. jula 2005. godine u Istanbulu donijelo je  odluku:  historijska građevina – Eminagića konak u Tešnju proglašava se za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo (predsjedavajuća) i Tina Wik. 
## Lokacija 
Objekt Eminagića konaka se nalazi u središtu grada, u neposrednoj blizini tešanjske čaršije
## Historija 
Prema načinu zidanja, vrsti i kvaliteti vezivnog sredstva, odnosno ostaloga upotrebljenoga građevinskoga materijala, kao i načinu obrade pojedinih konstruktivnih elemenata, pretpostavlja se da je konak nastao u prvoj polovini XIX. stoljeća. Na prvom geodetskom snimku Tešnja iz 1882. godine, nalazi se ucrtan i ovaj objekt. Konak je turska riječ koja označava kuću za stanovanje, a u nekim slučajevima može odnositi se i na objekte visokih državnih službenika. Eminagića konak službeno je napušten prije 1980. godine.
 
Obnovljeni Eminagića konak u Tešnju svečano je otvoren 2011. god. nakon dvogodišnje obnove u okviru MDG-F programa Kultura za razvoj.
 
Prizemni dio kuće je bio funkcionalan i prilagođen svakodnevnim potrebama. Sprat je imao rezidencijalnu svrhu i znatno je luksuznije izgrađen i opremljen. Svaka prostorija u konaku je imala svoju namjenu. Neke prostorije su bile krajnje svrsishodne i funkcionalne, dok su neke bile oličenje komfora i bogatstva, specifične za tadašnje begovske porodice i kulturu življenja. Jedna od soba s elementima komfora je tzv. begova soba. U njoj je sačuvano šiše s rozetom. Pored ove sobe, na spratu konaka još se nalaze divanhana, četiri sobe, mali dimaluk, dva hodnika i abdesthana.

## Opis 
Pripada tipu tzv. *novije spratne dimalučare* iako posjeduje neke od karakteristika tipa spratne kuće sa prepustom.  Novije spratne dimalučare ne posjeduju koncepcijsku čistoću klasične dimalučare, nego su od nje sačuvale samo dimaluk kao funkcionalni element. U mnogim gradskim kućama je radi odvođenja dima cijeli prostor mutvaka provučen od prizemlja kroz spratnu etažu do krovnog prostora.

Spratna dimalučara predstavlja najrazvijeniji tip spratne kuće u Bosni i Hercegovini sa specifičnim načinom odvođenja dima iz prostora ognjišta i iz soba.  Ovaj tip objekta se pojavljuje u enklavama ili u pojedinačnim sačuvanim objektima. Nakon završetka II svjetskog rata i kasnije njihov broj je u znatnoj mjeri smanjen, iako sa današnje tačke gledičta dimolučare pripadaju tzv. ekološkome tipu kuće kako po dispoziciji, tako i po izboru materijala od kojega su građene.
 
Konak se sastoji od magaze, prizemnog dijela i sprata. Cijeli sprat Eminagića konaka, izuzev njegove sjeverne strane, za oko 50&nbsp;cm je smaknut prema vani. U središtu objekta, izgrađena su dva trapezasta doksata, što uz bijelo krečene zidove, veliki broj pravokutnih prozorskih otvora i vrlo strm četverostrešni krov obogaćuje njegove fasade.

Trenutno se u magazi Eminagića konaka nalaze izložene poljoprivredne alatke, kao i alatke i proizvodi keramičkog i kovačkog zanata, koje su zaposleni Muzeja Tešanj uglavnom nabavili skupljanjem na terenu.

U prizemnom dijelu konaka nalazi se sedam prostorija u kojima JU Muzej Tešanj organizira razne kulturne manifestacije.
## Literatura 
* Hamdija Kreševljaković,  Izabrana djela, II, Sarajevo 1991 -GRADOVI U BOSNI I HERCEGOVINI
* Muhamed Kadić, Starinska seoska kuća u BiH, biblioteka "Kulturno naslijeđe", "Veselin Masleša", Sarajevo, 1967. 
* Đorđe Odavić, Tešanj, Srednjovjekovni grad, Arheološki pregled 1985, Savez arheoloških društava Jugoslavije, Ljubljana, 1985, 256.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Eminagića konak 

Kategorija:Nacionalni spomenici u Tešnju
Kategorija:Građevine u Tešnju
Kategorija:Dimalučare