Sabah (Malezija)

**Sabah** je federalna država Malezije koja se nalazi u sjevernom Borneu, u regiji Istočne Malezije. Sabah graniči s malezijskom državom Sarawak na jugozapadu i pokrajinom Sjeverni Kalimantan u Indoneziji na jugu. Federalna teritorija Labuan je ostrvo nedaleko od zapadne obale Sabaha. Kota Kinabalu je glavni grad države, ekonomski centar države i sjedište vlade Sabaha. Ostali veći gradovi u Sabahu su Sandakan i Tawau. Popis stanovništva iz 2020. zabilježio je 3.418.785 stanovnika u državi. Ima ekvatorsku klimu s tropskim prašumama, bogatim životinjskim i biljnim svijetom. Država ima duge planinske lance na zapadnoj strani koji čine dio Nacionalnog parka Crocker Range. Kroz Sabah protječe Kinabatangan, druga najduža rijeka u Maleziji. Najviši vrh Sabaha, Mount Kinabalu, ujedno je i najviši vrh Malezije.

Najranije ljudsko naselje u Sabahu može se pratiti unazad od prije 20.000-30.000 godina duž područja zaljeva Darvel u pećinama Madai-Baturong. Država ima trgovinske odnose sa Kinom počevši od 14. vijeka. Sabah je došao pod uticaj Brunejskog carstva u 14. i 15. vijeku. Državu je potom preuzela kompanija North Borneo Chartered Company sa sjedištem u Britaniji u 19. vijeku. Tokom Drugog svjetskog rata, Sabah su tri godine okupirali Japanci. Postao je britanska krunska kolonija 1946. Sabah je dobio samoupravu od Britanaca 31. augusta 1963. Nakon toga, Sabah je postao jedan od osnivača Federacije Malezije (osnovane 16. septembra 1963) uz Sarawak, Singapur (protjeran 1965.) i Federaciju Malaya (Poluostrvo Malezija ili Zapadna Malezija). Formiranju Federacije se protivila susjedna Indonezija, što je dovelo do sukoba Indonezije i Malezije tokom tri godine. Pored ovoga došlo je do prijetnji aneksijom od strane Filipina zajedno sa Sultanatom Sulu, prijetnje koje traju i danas.

Sabah pokazuje značajnu raznolikost u etničkoj pripadnosti, kulturi i jeziku. Šef države je guverner, poznat i kao Yang di-Pertua Negeri, dok je šef vlade glavni ministar i njegov kabinet. Sistem vlade je usko modeliran po Vestminsterskom parlamentarnom sistemu i ima jedan od najranijih državnih zakonodavnih sistema u Maleziji. Sabah je podijeljen na pet administrativnih jedinica i 27 okruga. Malajski je službeni jezik države; i islam je državna religija, ali druge religije se mogu prakticirati u miru i harmoniji u bilo kojem dijelu države. Sabah je poznat po svom tradicionalnom muzičkom instrumentu, sompotonu. Sabah ima bogate prirodne resurse, a njegova ekonomija je snažno izvozno orijentisana. Primarni izvoz uključuje naftu, gas, drvo i palmino ulje, ostale velike industrije su poljoprivreda i ekoturizam.

## Etimologija 
Porijeklo imena Sabah je nepoznato, a postoje mnoge teorije koje su se pojavile. Jedna teorija je da se tokom vremena kada je Sabah bio dio Brunejskog Sultanata, nazivala Saba zbog prisustva vrste banane koja se zove pisang saba (također poznata kao pisang menurun), a koja se široko uzgaja na obali regije i popularna je u Bruneju. Zajednica Bajau je to zvala pisang jaba. Ime Saba se također odnosi na razne banane na tagaloškom i vizajskom jeziku, riječ na vizajskom jeziku ima značenje "bučno", što je zauzvrat izvedeno od sanskritskog Sabhā (što znači 'skupština, gomila' u vezi sa 'bučnom ruljom'). nisu imali nikakva specifična imena za to područje. Umjesto toga, za vrijeme dinastije Song, cijelo ostrvo su nazivali Po Ni (takođe se izgovara Bo Ni), što je isto ime kojim su označavali Sultanat Brunej u to vrijeme. Zbog lokacije Sabaha u odnosu na Brunej, sugerirano je da je Sabah bila brunejska malajska riječ koja znači uzvodno ili "u sjevernom smjeru". Druga teorija sugerira da potiče od malajske riječi sabak što znači mjesto gdje se vadi palmin šećer. Sabah (صباح) je također arapska riječ koja znači "jutro". Prisustvo više teorija otežava utvrđivanje pravog porijekla imena. Ima nadimak "Zemlja ispod vjetra" (Negeri Di Bawah Bayu) jer država leži ispod pojasa tajfuna u Istočnoj Aziji i nikada nije bila pogođena nijednim tajfunom, osim nekoliko tropskih oluja.

## Politika 
### Vlada 
Sabah (zajedno sa Sarawakom) ima veći nivo autonomije u administraciji, imigraciji i pravosuđu što ga razlikuje od drugih država na Malezijskom poluotoku. Yang di-Pertua Negeri je šef države iako je njegova funkcija uglavnom ceremonijalna. Sljedeći u hijerarhiji su državna zakonodavna skupština i državni kabinet. Glavni ministar je šef vlade i šef državnog kabineta. Zakonodavna vlast se zasniva na Vestminsterskom sistemu i zato se glavni ministar imenuje na osnovu njegove ili njene sposobnosti da upravlja većinom državne skupštine. Lokalne vlasti u potpunosti imenuje državna vlada zbog obustave lokalnih izbora od strane Federalne vlade. Zakonodavstvo u vezi sa državnim izborima je u nadležnosti federalne vlade, a ne države. Skupština se sastaje u glavnom gradu države Kota Kinabalu. Članovi državne skupštine biraju se iz 73 izborne jedinice koje je odredila Izborna komisija Malezije i koje ne moraju nužno imati istu veličinu populacije birača. Opšti izbori za poslanike u državnoj skupštini moraju se održavati svakih pet godina, kada su mandati podložni opštem pravu glasa za sve građane starije od 21 godine. Sabah također u federalnom parlamentu predstavlja 25 poslanika izabranih iz istog broja izbornih jedinica.

Prije formiranja Malezije 1963. godine, tadašnja privremena vlada Sjevernog Bornea podnijela je malajskoj vladi sporazum od 20 tačaka kao uslove prije nego što se Sjeverni Borneo pridruži federaciji. Nakon toga, zakonodavna skupština Sjevernog Bornea složila se o formiranju Malezije pod uslovima da će prava Sjevernog Bornea biti zaštićena. Sjeverni Borneo je tada ušao u Maleziju kao autonomna država s autonomnim zakonima u kontroli imigracije i običajnim pravima domorodaca (NCR), a naziv teritorije je promijenjen u "Sabah". Međutim, pod upravom Ujedinjene sabahske nacionalne organizacije (USNO) koju vodi Mustapha Harun, ova autonomija je postepeno narušena uticajem i hegemonijom federalne vlade uz popularno uvjerenje među Sabahancima da su i USNO i UMNO zajedno radili da se ilegalnim imigranatima iz južnih Filipina i Indonezije omogući da ostanu u državi i postanu građani kako bi glasali za muslimanske stranke. Ovo je nastavljeno pod administracijom Sabahskog narodnog ujedinjenog fronta (BERJAYA) na čelu sa Harrisom Sallehom sa ukupno 73.000 filipinskih izbjeglica sa juga Filipina. Osim toga, ustupanje ostrva Labuan Federalnoj vladi od strane vlade federalne države Sabah pod vladavinom BERJAYA-e i nejednaka podjela i eksploatacija naftnih resursa Sabaha postali su razlogom nezadovoljstva stanovnika Sabaha, što je rezultiralo snažnim antifederalnim osjećajima, pa čak i povremenim pozivima za otcjepljenje od federacije među narodom Sabaha. Oni koji su širili pozive na secesiju često su dolazili u ruke policijskih snaga zbog kontroverznog akta ISA, kao što su politička hapšenja u Sabahu 1991. godine.

Do opštih izbora u Maleziji 2008. godine Sabah su, zajedno sa državama Kelantan i Terengganu, bile jedine tri države u Maleziji kojima su ikada vladale opozicione stranke koje nisu dio vladajuće BN koalicije. Pod Josephom Pairinom Kitinganom, PBS je formirao državnu vladu nakon pobjede na državnim izborima 1985. i vladao Sabahom do 1994. Na državnim izborima 1994., uprkos tome što je PBS pobijedio na izborima, kasnija prelaska članova skupštine PBS-a u stranku koja je sastavni dio BN rezultirala je time da BN imaju većinu mjesta i čime je preuzeo kormilo državne vlade. Jedinstvena karakteristika sabahske politike bila je politika koju je pokrenuo premijer Mahathir Mohamad 1994. godine prema kojoj se mjesto glavnog ministra rotira među koalicionim strankama svake dvije godine, bez obzira na stranku na vlasti u to vrijeme, čime se teoretski daje jednako vrijeme za svaku veću etnička grupa da vlada državom. Međutim, u praksi je ovaj sistem bio problematičan jer je prekratak da bi bilo koji vođa mogao izvršiti dugoročne planove. Ova praksa je tada prekinuta. Političke intervencije federalnih vlasti, na primjer, uvođenje i kasnije ukidanje funkcije glavnog ministra i raniji sukob PBS-BERJAYA 1985., zajedno sa kooptiranjem suparničkih frakcija u istočnoj Maleziji, primjeri su političke taktike koju je koristio tadašnji UMNO - predvodio je federalnu vladu da kontroliše i upravlja autonomnom vlašću država Borneo. Federalna vlada, međutim, ima tendenciju da smatra da su ove akcije opravdane jer ispoljavanje parohijalizma među istočnim Malezijcima nije u skladu sa izgradnjom nacije. Ovaj komplikovani odnos između Federalne vlade i države postao je izvor velikih rasprava u politici Sabaha.

Na opštim izborima 2018., Sabah Heritage Party Shafie Apdal (WARISAN) osigurala je izbornu saradnju sa Partijom demokratske akcije (DAP) i Partijom narodne pravde (PKR) iz koalicije Pakatan Harapan (PH). 9. maja 2018. ova koalicija i Barisan Nasional završili su neriješeno. Međutim, kako je šest izabranih predstavnika BN-a prešlo u WARISAN, i nakon kratkotrajne ustavne krize, koalicija WARISAN-a, DAP-a i PKR-a formirala je većinsku vladu 12. maja 2018. godine i stupio na vlast od tog dana. U vezi sa proslavom Dana Malezije 2018. godine pod novom vladom, premijer Mahathir je obećao da će vratiti Sabahu (zajedno sa Sarawakom) status ravnopravnog partnera Malaji koji zajedno formiraju Malezijsku federaciju u skladu sa Malezijskim sporazumom. Međutim, kroz proces predloženog amandmana na Ustav Malezije 2019. godine, prijedlog zakona o amandmanu nije prošao nakon neuspjeha da postigne dvotrećinsku većinu (148 glasova) u parlamentu, a samo 138 se složilo s tim potezom, dok se 59 se uzdržalo od glasanja.

### Administrativna podjela 
Sabah se sastoji od pet administrativnih jedinica, koje su zauzvrat podijeljene u 27 okruga. Za svaki okrug, državna vlada imenuje poglavara sela (poznatog kao ketua kampung) za svako selo. Administrativne podjele su naslijeđene od britanske administracije, koje su prije bile pod upravom provincije. Tokom britanske vladavine, **Rezident** je bio određen da upravlja svakom okrugom dobio je palatu (Istana). Položaj rezidenta je ukinut i zamijenjen okružnim službenicima za svaki okrug kada je Sjeverni Borneo postao dio Malezije. Kao i u ostatku Malezije, lokalna uprava je u nadležnosti državne vlasti. Međutim, od obustave izbora za lokalne vlasti u jeku malajske vanredne situacije, koja je u Sabahu bila mnogo manje intenzivna nego u ostatku zemlje, nije bilo lokalnih izbora. Lokalne vlasti imaju svoje zvaničnike koje imenuje izvršno vijeće državne vlasti.

### Sigurnost 
Deveti dodatak Ustava Malezije navodi da je malezijska savezna vlada isključivo odgovorna za vanjsku politiku i vojne snage u zemlji. Prije formiranja Malezije, sigurnost Sjevernog Bornea bila je odgovornost Velike Britanije, Australije i Novog Zelanda. U svjetlu prijetnji "aneksijom" s Filipina nakon što je predsjednik Ferdinand Marcos potpisao nacrt zakona kojim je Sabah uključio kao dio Republike Filipini na njenim pomorskim osnovama u aktu Kongresa 18. septembra 1968., Britanci odgovaraju sledećeg dana slanjem svojih borbenih aviona-bombardera Hawker Hunter u Kota Kinabalu sa mlaznim avionima sa zaustavljanjem u vazdušnoj bazi Clark nedaleko od filipinskog glavnog grada Manile. Viši oficir britanske vojske Michael Carver je tada podsjetio Filipine da će Britanija poštovati svoje obaveze prema Anglo-malajskom odbrambenom sporazumu (AMDA) ako izbiju sukobi. Osim toga, velika flotila britanskih ratnih brodova bi doplovila do filipinskih voda u blizini Sabaha na putu iz Singapura uz učešće ANZUS snaga. AMDA sporazum je od tada zamijenjen Odbrambenim aranžmanima pet snaga (FPDA) iako sadašnji ugovor ne uključuje istočnomalezijske države kao svoj glavni prioritet, britanska sigurnosna zaštita i dalje može biti uključena u dvije države. Pozivajući se 1971. kada je britanski premijer Edward Heath upitan u Parlamentu na koje prijetnje Britanci namjeravaju da se suprotstave pod FPDA-om, premijer je odgovorio: "snagama izvan Malezije u južnom Tajlandu i sjeverno od malezijske granice".

Područje u istočnom Sabahu okrenuto prema južnim Filipinima i sjevernoj Indoneziji od tada je stavljeno pod Komandu sigurnosti istočnog Sabaha (ESSCOM) i sigurnosnu zonu istočnog Sabaha (ESSZONE) nakon infiltracije militanata, ilegalnih imigranata i krijumčarenja robe i subvencija u i iz južnih Filipina i Indonezije.

### Teritorijalni sporovi 
Sabah ima nekoliko teritorijalnih sporova sa susjedima Malezije, Indonezijom i Filipinima. 2002. godine Malezija i Indonezija su predale arbitražu ICJ-u o teritorijalnom sporu oko ostrva Ligitan i Sipadan koji je kasnije dobila Malezija. Postoji i nekoliko drugih sporova koje tek treba riješiti s Indonezijom oko preklapanja potraživanja na epikontinentalnom pojasu Ambalat u moru Celebes i kopnene granice između Sabaha i Sjevernog Kalimantana. Pretenzija Malezije na dio ostrva Spratly je također zasnovana na dijeljenju epikontinentalnog pojasa sa Sabahom.

Filipini imaju teritorijalne pretenzije na veći dio istočnog dijela Sabaha. Filipini tvrde da je teritorija povezana sa Sultanatom Sulu i da je iznajmljena samo kompaniji North Borneo Chartered 1878. godine, a da suverenitet Sultanata nikada nije predat. Malezija, međutim, ovaj spor smatra "nepostojećim", jer tumači sporazum iz 1878. kao sporazum o cesiji i da smatra da su stanovnici Sabaha iskoristili svoje pravo na samoopredjeljenje kada su se pridružili u formiranju Malezijske federacije 1963. Filipinska tvrdnja može nastati na osnovu tri istorijska događaja; kao što je građanski rat u Bruneju od 1660. do 1673., sporazum između Holandske istočne Indije i Bulunganskog sultanata 1850. i sporazum između sultana Jamala ul-Azama i Overbeka 1878. godine.

Dalji pokušaji nekoliko filipinskih političara kao što je Ferdinand Marcos da "destabilizuju" Sabah pokazali su se uzaludni i doveli su do masakra Jabidah na ostrvu Corregidor, Filipini. To je za posljedicu dovelo do toga da je malezijska vlada nekada podržala pobunu u južnim Filipinima. Iako se filipinski zahtjev za Sabahom nije aktivno razmatrao nekoliko godina, neki filipinski političari su obećali da će ga ponovo pokrenuti, dok je malezijska vlada zatražila od Filipina da ne prijete po tom pitanju. Kako bi dodatno obeshrabrila tužbu, malezijska vlada je po nalogu kraljevske malezijske policije i potpredsjednika vlade Malezije donijela zabranu trgovine između Malezije i Filipina jer se smatralo da koristi samo jednoj strani dok ugrožava sigurnost država. Zabranu su pozitivno primili mnogi stanovnici Sabaha, iako je bilo protivljenja drugih političkih stranaka, kao i stanovnika susjednih filipinskih ostrva zbog naglog rasta troškova života nakon što je zabrana stupila na snagu. Robna razmjena je nastavljena 1. februara 2017. nakon sporazuma između malezijskih i filipinskih vlasti da ojačaju svoje granice uz pojačani nadzor i provođenje sigurnosti. Uprkos povratku trgovinske razmjene, država Sabah je ostala na oprezu u trgovini sa Filipinima. U 2016. godini, filipinski predsjednik Rodrigo Duterte i malezijski premijer Najib Razak složili su se da u međuvremenu ostave po strani spor dvije zemlje oko Sabaha.

## Geografija 
Ukupna kopnena površina Sabaha je skoro 73.904&nbsp;km2 okružena Južnokineskim morem na zapadu, Suluskim morem na sjeveroistoku i Celebeskim morem na jugoistoku. Sabah ima ukupno 1.743 kilometra obale, od kojih je erodirano 295,5 kilometara. Budući da je obala Sabaha okrenuta na tri mora, država posjeduje velike morske resurse. Godine 1961. Sabah, uključujući susjedni Sarawak, koji je bio uključen u Međunarodnu pomorsku organizaciju (IMO) kroz učešće Ujedinjenog Kraljevstva, postao je pridruženi član IMO-a. Njegova ekskluzivna ekonomska zona (EEZ) je mnogo veća prema Južnokineskom moru i Celebeskom moru nego prema Suluskom moru. Državna obala prekrivena je šumama mangrova i nipaha. Mangrove pokrivaju oko 331.325 hektara državnog zemljišta i čini 57% ukupnih mangrova u zemlji. Na obalama na zapadnoj i istočnoj obali u potpunosti dominiraju pješčane plaže, dok je u zaštićenim područjima pijesak pomiješan s blatom. Sjeverno područje Tanjung Simpang Mengayau ima tip džepne plaže. Područje na zapadnoj obali imaju velike slatkovodne močvare, poluostrvo Klias ima veliku površinu plimno močvarnog  zemljišta , močvarni centar poznat kao Centar za močvare Kota Kinabalua je 2016. godine označen kao Ramsarsko područje. Zapadni dio Sabaha je uglavnom planinski, sa tri najviša vrha. Glavni planinski lanci su Crocker Range sa nekoliko planina različitih visina od oko 1.000 metara do 4.000 metara. U susjedstvu Crocker Range je lanac Trus Madi sa planinom Trus Madi, visine 2.642 metra. Najviši vrh je planina Kinabalu, sa visinom od oko 4.095 metara je jedan od najviših vrhova između Himalaja i Nove Gvineje. Nedaleko od planine Kinabalu nalazi se planina Tambuyukon, na visini od 2.579 metara.

## Bioraznolikost 
Džungle Sabaha dom su raznolikoj lepezi biljnih i životinjskih vrsta. Većina biodiverziteta Sabaha nalazi se u šumskim rezervatima, koji čine polovinu njegove ukupne kopnene mase od 7,34 miliona hektara. Njegov šumski rezervat dio je 20 miliona hektara ekvatorijalnih prašuma razgraničenih u okviru inicijative "Srce Bornea". Šume koje okružuju riječnu dolinu rijeke Kinabatangan su najveće šumom prekrivene poplavne ravnice u Maleziji. Nacionalni park Crocker Range je najveći nacionalni park u državi, koji pokriva površinu od 139.919 hektara. Većina područja parka prekrivena je gustom šumom i važna je kao sliv vode čiji se izvori povezuju s pet velikih rijeka na području zapadne obale. Nacionalni park Kinabalu je UNESCO 2000. godine uvrstio na listu svjetske baštine zbog svog bogatstva biljne raznolikosti u kombinaciji s jedinstvenim geološkim, topografskim i klimatskim uvjetima. U parku se nalazi više od 4.500 vrsta flore i faune, uključujući 326 vrsta ptica i oko 100 vrsta sisara zajedno sa preko 110 vrsta kopnenih puževa.

Ostrvo Tiga je nastalo erupcijom blatnog vulkana 1897. Ostrvo je sada dio Nacionalnog parka ostrva Tiga zajedno sa ostrvima Kalampunian Besar i Kalampunijan Damit kao turističkim atrakcijama, sa turizmom za kupanje u blatu. Nacionalni park Tunku Abdul Rahman je grupa od pet ostrva Gaya, Manukan, Mamutik, Sapi i Sulug. Vjeruje se da su ova ostrva nekada bila povezana s Crocker Rangeom, ali su odvojena kada je nivo mora porastao od posljednjeg ledenog doba. Morski park Tun Mustapha je najveći morski park koji se nalazi na sjeveru Sabaha. Pokriva tri glavna ostrva Banggi, Balambangan i Malawali. Drugi morski park je morski park Tun Sakaran koji se nalazi na jugoistoku Sabaha. Park koji se sastoji od ostrva Bodgaya, Boheydulang, Sabangkat i Salakan, zajedno sa peščanim uvalama Maiga, Mantabuan i Sibuan. Bodgaya se navodi kao šumski rezervat, a Boheydulang kao utočište za ptice. Ova ostrva su formirana od kvartarnog piroklastičnog materijala koji je izbačen tokom eksplozivnih vulkanskih aktivnosti.

Nacionalni park Tawau Hills uspostavljen je kao prirodno područje sliva vode. Park sadrži neravne vulkanske pejzaže, uključujući vrela i spektakularne vodopade. Graničeći sa filipinskim Ostrvom kornjača nalazi se Nacionalni park Ostrva kornjača, koji se sastoji od tri ostrva Selingaan, Bakkungan Kechil i Gulisaan koja su poznata kao gnjezdilište zelenih kornjača i morskih kornjača. Ostale važne regije za divlje životinje u Sabahu uključuju sliv Maliau, dolinu Danum, Tabin, kanjon Imbak i Sepilok. Ova mjesta su ili označena kao nacionalni parkovi, rezervati divljih životinja, rezervati djevičanske džungle ili rezervati zaštićenih šuma. Iza obala Sabaha nalaze se brojna ostrva bogata koralnim grebenima kao što su Ligitan, Sipadan, Selingaan, Tiga i Layang-Layang (Greben lastavice). Ostala glavna ostrva uključujući Jambongan, Timbun Mata, Bum Bum i podijeljeni Sebatik. Državna vlada Sabaha donijela je nekoliko zakona za zaštitu svojih šuma i ugroženih vrsta divljih životinja prema Uredbi o životinjama iz 1962.  Zakonu o šumama iz 1968.  i Zakonu o očuvanju divljih životinja iz 1997., između ostalog. Prema Zakonu o zaštiti divljih životinja, sve osobe koje love unutar zaštićenih područja podliježu zatvoru u trajanju od pet godina i novčanom kaznom od 50.000 malezijskih ringita. Državna vlada također planira implementirati sezonski lov kao dio svojih napora za očuvanje kako bi se spriječio kontinuirani gubitak ugroženih vrsta divljih životinja uz očuvanje tradicije lova u državi.

## Ekonomija 
Privreda Sabaha se uglavnom zasniva na primarnom sektoru kao što su poljoprivreda, šumarstvo i nafta. Trenutno tercijarni sektor igra važnu ulogu u državnoj ekonomiji, posebno u turizmu i uslugama. Svojim bogatstvom bioraznolikosti, država nudi ekoturizam. Iako je posljednjih godina turistička industrija bila pogođena napadima i kidnapovanjem turista od strane militantnih grupa sa sjedištem u južnim Filipinima, ostala je stabilna s povećanjem sigurnosti u istočnom Sabahu i Suluskom moru. Sektor turizma doprinosi 10% udjela u državnom bruto domaćem proizvodu (BDP) i predviđa se još veći rast. Većina turista dolazi iz Kine (60,3%), zatim iz Južne Koreje (33,9%), Australije (16,3%) i Tajvana (8,3%). Turizam igra ključnu ulogu u ekonomiji države jer je treći sektor po ostvarenju prihoda, a sama država je zabilježila ukupno 3.879.413 dolazaka turista u 2018. godini, što je rast od 5,3% u odnosu na 3.684.734 u 2017. godini. Od 1950-ih, kaučuk i kopra su bili glavni izvor poljoprivrede Sjevernog Bornea. Drvna industrija je počela da se javlja 1960-ih godina zbog velike potražnje za sirovinama iz industrijskih zemalja. Međutim, to je zamijenjeno naftom 1970-ih nakon otkrića nafte na području zapadne obale Sabaha.  Iste godine na listu glavnih izvoznih grana su dodani kakao i palmino ulje. Državna vlada Sabaha uspjela je povećati državni budžet sa 6 miliona RM na 12 milijardi RM, a siromaštvo je smanjeno za skoro polovinu na 33,1% 1980. godine.  Brzi razvoj primarnog sektora u državi privukao je one koji traže posao iz susjedne Indoneziji i Filipina jer sama lokalna radna snaga nije bila dovoljna. Državni BDP se u to vrijeme nalazio iza Selangora i Kuala Lumpura, kao treći najbogatiji iako je proizvodni sektor ostao mali. Međutim, do 2000. godine država je počela da postaje siromašnija jer još uvijek ovisi o prirodnim resursima kao primarnim izvorima prihoda u poređenju sa državama proizvođačima sekundarnog sektora. Tako je Sabahski razvojni koridor (SDC) 2008. godine uspostavio premijer Abdullah Ahmad Badawi sa ukupnim ulaganjem od 105 milijardi RM za 18 godina kako bi se državni BDP povećao na 63,2 milijarde RM do 2025. godine. Svake godine se izdvaja oko 5,83 milijarde RM za razvoj infrastrukture uz otvaranje 900.000 radnih mjesta. Federalna vlada je imala za cilj da iskorijeni tvrdokorno siromaštvo do kraja Devetog plana za Maleziju (9MP) sa ukupnim siromaštvom prepolovljenim sa 23% u 2004. na 12% u 2010. i 8,1% u 2012. godini. Od osnivanja 2008. godine, državni BDP je rastao za 10,7% što je više od nacionalnog privrednog rasta od 4,8% i rasta svjetske privrede od 2,7%. Nakon svjetske finansijske krize 2009. godine, BDP Sabaha je zabilježio rast od 4,8% u poređenju sa -1,5% na nacionalnom nivou i -0,4% na svjetskom nivou.

Od 2010. do 2011. godine država je imala sporiji rast zbog slabijeg rezultata u sektoru nafte i gasa. Na osnovu istraživanja iz 2014. godine, BDP Sabaha je zabilježio rast od 5,0% s najvećim doprinosom u sektoru poljoprivrede sa 18,1%, a slijede ga Sarawak, Johor, Pahang i Perak. Međutim, njen BDP po glavi stanovnika je i dalje najniži sa 19.672 RM, treći najniži nakon Kelantana (11.815 RM) i Kedaha (17.321 RM) iz svih 13 država Malezije. Iste godine, vrijednost državnog izvoza iznosila je 45,3 milijarde RM, a vrijednost uvoza 36,5 milijardi RM. Najviše uvezenih proizvoda činile su mašine i transportna oprema, zatim goriva, mineralna maziva i drugo, dok Sabah uglavnom izvozi sirovu naftu i palmino ulje. Država trenutno ima ukupno osam luka od kojih dvije u Sepanggaru, dok je svaka u Kota Kinabaluu, Sandakanu, Tawau, Kudatu, Kunaku i Lahad Datuu kojim je upravljala i održavala Sabah Lučka uprava u vlasništvu Suria Group. Kao dio jedanaestog plana Malezije (11MP), Federalna vlada je odobrila izdvajanje od 800 miliona RM za proširenje rukovanja teretom kontejnerske luke Sapangar Bay sa 500.000 na 1,25 miliona TEU-a godišnje, kao i za smještaj većih brodova poput brodova veličine Panamax . Iste godine su dodijeljena dodatna sredstva od 333,51 miliona RM, što čini ukupno 1,13 milijardi RM, a projekat će započeti 2017. godine. Industrija ribarstva ostaje važan dio privrede primarnog sektora Sabaha sa doprinosom za oko 200.000 metričkih tona ribe koja doprinosi sa 2,8% državnom godišnjem BDP-u. Dok su sektori akvakulture i kaveza za morsku ribu proizveli 35.000 metričkih tona akvakulture u slatkim i slatkim vodama i 360 metričkih tona škarpina i jastoga u vrijednosti od oko 60 miliona RM, odnosno 13 miliona RM. Sabah je također jedan od proizvođača morskih algi, s tim da se većina farmi nalazi u morima oko Semporne, iako je nedavno industrija morskih algi bila jako pogođena nizom otmica koje je počinila militantna grupa Abu Sayyaf sa sjedištem na jugu Filipina.

Od 2015. godine, Sabah je proizvodio 180.000 barela ekvivalenta nafte dnevno i trenutno prima 5% naknade za naftu (procenat proizvodnje nafte koji rudarska kompanija plaća vlasniku zakupa) od Petronasa zbog istraživanja nafte u teritorijalnim vodama Sabaha na osnovu Zakona o razvoju nafte iz 1974. godine. Većina nalazišta nafte i gasa nalazi se u bazenu Sabahskog korita na zapadnoj obali. Sabah je također dobio 10% udjela u Petronas tečnom prirodnom plinu (LNG) u Bintuluu, Sarawak. Nejednakost u prihodima i visoki troškovi života ostaju glavni ekonomski problemi u Sabahu. Za visoku cijenu života okrivljuje se politika kabotaže, iako je uzrok tome bio manji obim trgovine, troškovi transporta i efikasnost luke za obavljanje trgovine. Vlada je odlučila da preispita politiku kabotaže, iako je smatrala da je uzrok bio iz drugih razloga, a Svjetska banka je navela da je rezultat bio zbog slabih kanala distribucije, visokih troškova rukovanja i neefikasnog unutrašnjeg transporta. Konačno je dogovoreno da se izuzme iz politike kabotaže, od 1. juna 2017. strani brodovi će ići direktno u luke u Istočnu Maleziju bez potrebe za odlaskom u zapadnu Maleziju, iako politika kabotaže o pretovaru robe unutar Sabaha i Sarawaka i federalne teritorije Labuan ostaje. Premijer Najib je također obećao da će smanjiti razvojni jaz između Sabaha i poluostrva poboljšanjem i izgradnjom više infrastrukturnih projekata u državi, u kojoj je to nastavljeno pod administracijom Pakatan Harapan (PH), gdje je nova Federalna vlada također izjavila da državu treba razvijati u paru sa kopnenim dijelom zemlje. Federalna vlada će biti dosljedna u opredjeljenju za pomaganje u razvoju države, kao što je izjavio zamjenik premijera Wan Azizah Wan Ismail. Na osnovu najnovijih podataka, ukupna nezaposlenost u državi smanjena je sa 5,1% (2014) na 4,7% (2015), iako je broj nezaposlenih i dalje visok. Sirotinjski kvartovi u Maleziji gotovo da i ne postoje, ali zbog velikog broja izbjeglica koje stižu iz problematičnih južnih Filipina, Sabah je od tada doživio značajan porast u ovom broju. Kako bi se eliminisalo zagađenje vode i poboljšala higijena, vlada Sabaha radi na njihovom preseljenju u bolje stambeno naselje. Kao dio BIMP-EAGA, Sabah je također nastavio da se pozicionira kao glavna kapija za regionalne investicije. Strane investicije su uglavnom koncentrisane u oblasti industrijskog parka Kota Kinabalu (KKIP). Iako su zemlje poput Japana svoje različite razvojne i investicione projekte uglavnom fokusirale na unutrašnjost i ostrva od kraja Drugog svetskog rata. Nakon američkog odustajanja od ekonomskih sporazuma Trans-pacifičkog partnerstva (TPPA) početkom 2017. godine, Sabah je počeo svoju trgovinu usmjeravati na tržišta Kine i Indije. Kako bi dodatno ubrzao svoj ekonomski rast, Sabah također cilja još nekoliko zemalja kao svoje glavne trgovinske partnere, uključujući Njemačku, Južnu Koreju, Tajland i Ujedinjene Arapske Emirate kao destinacije za izvoz prehrambenih proizvoda, zatim Bruneje, Indoneziju, Tajvan, Sjedinjene Države i Novi Zeland kao destinacije za sektor palminog ulja i logistike, Rusiju kao destinaciju za industriju nafte i plina te Japan i Vijetnam kao destinacije za industriju namještaja od drveta.

## Infrastruktura 
## Demografija i religija 
### Etnička pripadnost i imigracija 
Prema popisu stanovništva u Maleziji iz 2020. godine, stanovništvo Sabaha iznosi 3.418.785, što Sabah čini trećom najnaseljenijom državom u Maleziji sa najvećom populacijom nedržavljana od 810.443. Međutim, kako je Malezija jedna od najmanje gusto naseljenih zemalja u Aziji, Sabah je posebno rijetko naseljen s većinom stanovništva koncentrisane u obalnim područjima jer su se gradovi i urbani centri masovno proširili. Ljudi iz Sabaha se općenito nazivaju Sabahancima i tako se izjašnjavaju. Procjenjuje se da postoje 42 etničke grupe sa preko 200 subetničkih grupa sa zasebnim vlastitim jezicima, kulturama i sistemima vjerovanja. Tri najveće autohtone grupe u Sabahu su Kadazan-Dusun, Bajau i Murut. Postoje velike malajske, sulučke i druge etničke manjine Bumiputera, dok Kinezi čine glavnu neautohtonu populaciju. Visoka migracija u državu bila je primjetna 1970-ih, kada su stotine hiljada filipinskih izbjeglica, uglavnom Morosa, počeli dolaziti zbog sukoba Moroa u okrugu. Tu su i indonezijski radnici sa Kalimantana, Sulavesija i Malih Sundskih ostrva. Prema tome, građani koji nisu iz Malezije čine više od petine ukupnog stanovništva Sabaha prema popisu iz 2020. godine. Dolazak nekontrolisanih ilegalnih imigracija izazvao je veliki uticaj na političke, ekonomske i socio-kulturne probleme, posebno na lokalne autohtone narode. Dolazak ovih ilegalnih imigranata i spor ekonomski rast natjerali su Sabahance da emigriraju na poluostrvo Maleziju ili u inostranstvo kako bi pronašli bolje plaćene poslove i veće prihode.

### Religija 
Islam je dominantna religija u Sabahu, iako je njegovo društvo ostalo sekularno. Na popisu iz 2020. godine procenat muslimana je bio oko 69,6%, dok je kršćana 24,7%, a budista 5,1%. Godine 1960. procenat stanovništva muslimana iznosio je samo 37,9%, otprilike isto kao i animisti (33,3%), dok je procenat kršćana bio 16,6%, a pripadnika drugih religija 12,2%. Povećanju je uglavnom doprinijela nekontrolisana visoka stopa imigracije i masovna konverzija u zadnjim decenijama.

Prema  Godišnjem izvještaju kolonije Sjeverni Borneo, 1960., bilježi da su mnoge starosjedilačke grupe zadržale paganska vjerovanja, dok su priobalna područja bila većinom muslimanska. Ostale spomenute religije su tradicionalna kineska vjerovanja i razne kršćanske denominacije. Mnoge domorodačke grupe su doživjele konverzije na kršćanstvo, dijelom zbog kulturološke kompatibilnosti, kao što je nepostojanje zabrane konzumacije svinjetine.

Nekoliko drugih religija, kao što je kineska narodna religija, kao i indijske religije hinduizma i sikhizma, također se praktikuju u državi.

### Jezici 
Malajski je glavni jezik koji se govori u državi, iako sa različitim dijalektima Sarawak malajskog i ostrvskog malajskog jezika . Država ima svoj sleng za malajski koji je nastao ili od autohtonih riječi, brunejski malajski, Suluk, Cocos malajski i indonežanski jezik. Autohtoni jezici Sabaha mogu se podijeliti u četiri jezičke porodice: Dusunic, Murutic, Paitanic i Sama-Bajau. Međutim, autohtoni jezici se suočavaju sa izumiranjem zbog široke upotrebe malajskog jezika, posebno kod kuće, jer roditelji često vide autohtoni jezik kao neprikladan, posebno u vezi sa poslom. Međutim, kako svijest o domorodačkom jeziku postaje sve očiglednija, moderniji roditelji insistiraju na prenošenju svog maternjeg jezika na djecu. Kako Hakka čini većinu Kineza u Sabahu, Hakka dijalekt je najčešći kineski dijalekt u državi, osim kantonskog i Hokkien dijalekata.

Promjenom vlasti nakon općih izbora 2018. godine, nova vlada Sabaha izjavila je da nema ograničenja u upotrebi engleskog jezika u državi, dodajući da čak i ako Ministarstvo obrazovanja kaže da je zabranjeno korištenje engleskog jezika u Sabahu, ograničenja neće biti dozvoljena u državi, državna vlada će  poništit prethodni neprikladan zakon jer će ograničenja samo nanijeti veću štetu mladim generacijama, posebno kada trebaju raditi u privatnim firmama ili organizacijama koje zahtijevaju poznavanje engleskog jezika. Nova državna vlada je također navela da će ispitati ako bude potrebe za promjenom državnog zakona.

## Kultura 
Kultura Sabaha je raznolika zbog širokog spektra različitih etničkih pripadnosti. U primorskim područjima, kultura Sabahana je bila pod utjecajem Brunejskih Malajaca i Bajausa sa zapadne obale na zapadnoj obali, dok je na istočnoj obali pod utjecajem ili Bajau, Bugis i Suluk kultura s islamom koji je važan dio njihovog života. Kršćanstvo igra važnu ulogu u autohtonim kulturama u unutrašnjosti u svakodnevnom životu Kadazan-Dusun, Lundayeh, Murut i Rungus pored njihove stare prakse tradicionalnog animizma i paganizma. Međutim, domorodačka kultura je u opasnosti i pred izumiranjem zbog široko rasprostranjene kulturne asimilacije s poluostrva u državu. Kontroverzna malajaca se dešava u državi otkako su političke stranke sa sjedištem u Malaji preuzele vladu Sabaha.

Postoji niz kulturnih sela u kojima se izlažu sabahske autohtone kulture, kao što su Kulturno selo Borneo, Kulturno selo Mari Mari i Kulturno selo Monsopiad, gdje se također izvode kulturne predstave. Muzej Sabaha sadrži brojne zbirke raznih artefakata, mesinganog posuđa i keramike koji pokrivaju raznoliku kulturu Sabaha, prirodnu historiju, istoriju trgovine i islamsku civilizaciju, zajedno sa etnobotaničkom baštom i centrom nauke i tehnologije. Ostali muzeji uključuju Agop Batu Tulug muzej, Agnes Keith House, Sandakan Heritage Museum, Teck Guan Cocoa Museum i 3D Wonders Museum. Tu je i niz očuvanih britanskih, njemačkih i japanskih kolonijalnih arhitektura kao što su Atkinsonova kula sa satom, svjetionik Batu Tinagat, hotel Jesselton, ruševine vile Kinarut, zgrada Turističke zajednice Sabaha, zvonik Tawau zajedno sa brojnim spomenicima i spomenicima. . Ostale jedinstvene turističke atrakcije uključuju Rumah Terbalik (Kuća naopačke) i Borneo Ant House.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Sabah Sabah Tourism Board
* Laws of Sabah 
* Sabah

Kategorija:Borneo
Kategorija:Države i federalne teritorije Malezije
Kategorija:Jugoistočna Azija