open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Katedrala Srca Isusova

**Katedrala Srca Isusova** je rimokatolička katedrala u Sarajevu sagrađena 1889. godine.

Projekat za izgradnju Katedrale uradio je Josip Vancaš kombinujući elemente romanike i gotike i tako stvorio sintezu po kojoj se ovaj objekat izdvaja od ostalih te vrste. Po tom projektu urađen je i dio enterijera. Izgradnja objekta je započela 1884. godine, a 1889. godine objekat je završen i predat na upotrebu sarajevskoj gradskoj općini. Katedrala je izgrađena na mjestu nekadašnjeg janjičarskog logora gdje je austro-ugarska uprava namjeravala sagraditi gradsku tržnicu.

Trg ispred katedrale nosi naziv fra Grge Martića i na njemu je sagrađeno spomen-obilježje papi Ivanu Pavlu II, koji je posjetio Sarajevo 1997. godine.

## Izgled 
mini|180px|left|Katedrala Srca Isusova u Sarajevu
U pročelju katedrale nalaze se dva 43,2 metra visoka zvonika, kvadratičnog presjeka. Unutar njih se nalaze zvona i to u zapadnom jedno zvono teško 2,5 tone, a u istočnom pet manjih zvona. Dužina katedrale iznosi 41,9 m, a širina 21,3 m.

Iznad glavnog ulaza ističe se luk i bogato dekorisana rozeta sa dekorativnim staklenim vitražom, a u sklopu donjeg dijela rozete nalazi se kip Srca Isusova. Iznad glavnih ulaznih vrata nalazi se reljef Presvetog Trojstva.

## Zanimljivosti 
Na grbu kantona Sarajevo nalazi se motiv sa rozete koja se nalazi iznad glavnog ulaza, kobinovan sa alkom sa vrata Svrzine kuće.

## Također pogledajte 
* Historija Sarajeva
* Katoličanstvo u Bosni i Hercegovini
* Bosanskohercegovački Hrvati

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Katedrala Srca Isusova - lokacija i informacije

Kategorija:Rimokatoličke crkve u Sarajevu
Kategorija:Rimokatoličke crkve u Starom Gradu
Kategorija:Katedrale u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1889. u arhitekturi
Kategorija:Vrhbosanska nadbiskupija
Kategorija:Nacionalni spomenici u Sarajevu
Arthur Seyss-Inquart

**Arthur Seyss-Inquart** (22. jula 1892., Stonařov, Austro-ugarska, danas Češka - 16. oktobra 1946., Nürnberg, Njemačka) je bio austrijski i njemački nacistički političar i odvjetnik.

Tokom političke karijere, kao član nacističke partije, obavljao je sljedeće dužnosti u Austriji, Njemačkoj i okupiranim zemljama:

* 1938 - ministar unutrašnjih poslova u Austriji,
* 1938 austrijski kancelar tokom samo jednog dana, 12. marta 1938, neposredno pred Anschluss,
* 1939-1940 vice-guverner u Poljskoj,
* 1940-1945 državni komesar u Holandiji.

Nakon Drugog svjetskog rata osuđen na smrt pri procesu nacistima u Nürnbergu 1946. godine, obješen 16. oktobra iste godine.

## Reference 
Kategorija:Austrijski političari
Kategorija:Drugi svjetski rat
Kategorija:Njemački političari
Kategorija:Ratni zločinci u Drugom svjetskom ratu
Kategorija:Članovi NSDAP-a
Kategorija:Biografije, Stonařov
Kategorija:Rođeni 1892.
Kategorija:Umrli 1946.
TV Guide (magazin)

desno|150p|mini|TV Guide Logo
***TV Guide*** je ime dva sjevernoamerička sedmična magazina o TV programu, jedan u SAD-u, a drugi u Kanadi. Iako ova dva magazina dijele isti ime i logo, posjeduju ih različite kompanije, a i sadržaj ova dva magazina nije isti.

Glavni dio magazina je sedmični raspored TV programa. U magazinu se, također, nalaze vijesti o televizijskim dešavanjima, razgovori sa poznatim osobama, itd.

## Sjedinjene Američke Države 
Nacionalni *TV Guide* je prvi put objavljen 3. aprila 1953. godine. Na njegovim prvim koricama nalazile su se fotografije Lucille Ball i novorođenog sina Desi Arnaz, koji se zove Desi Arnaz, mlađi

*TV Guide* je u vlasništvu Gemstara, a kojeg posjeduje komplanija News Corporation.

## Kanada 
Mnogo godina, kanadsko izdanje magazina *TV Guide* dijelilo je identičan sadržaj sa američkom verzijom. Počevši u kasnim 70-tim, kandska verzija magazina totalno se odvojila, te danas objavljuje različite priče , najčešće sa fokusom na kanadska dešavanja. Magazin, koji koristi samo isti logo kao američka verzija, objavljuje Transcontinental Media. 2004. godine, magazin je promijenio format veličine, od standardne veličine za magazin u veći format (sličan formatu stripa).

## Također pogledajte 
* TV Guideov spisak najboljih 50 serija svih vremena

## Vanjski linkovi 
* Službena TV Guide web-stranica

Kategorija:Američki magazini
Führer

mini|150x150piksel|Lični Hitlerov znak

**Führer** (njemački: *der Führer*, množina *die Führer*; vođa, lider) je titula diktatora Adolfa Hitlera. 

Adolf Hitler je uzeo titulu kako bi označio svoju funkciju šefa Nacističke partije; primio ju je 1921. godine kada je, bijesan zbog plana osnivača stranke Antona Drexlera da se spoji s drugom antisemitskom krajnje desničarskom nacionalističkom strankom, dao ostavku na mjesto člana stranke. Drexler i Izvršni odbor stranke su potom pristali na Hitlerov zahtjev da bude predsjednik stranke s "diktatorskim ovlastima" kao uslovom za njegov povratak.

Puni naziv Hitlerove titule je bio *Führer und Reichskanzler*. Poslije Hitlerovog samoubistva, titulu je nakratko preuzeo njegov nasljednik Karl Dönitz koji je ujedno bio i posljednji *Führer*.

Riječ *Führer* je poslije Drugog svjetskog rata skoro potpuno izbačena iz upotrebe u Njemačkoj, često se koristi na primjer engleska verzija *leader*. Neki od rijetkih primjera gdje je ta riječ još uvijek u upotrebi su složenice *Führerschein* (vozačka dozvola) i *Spielführer* (kapiten ekipe).

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://cmsm.co.uk/hitler-becomes-fuhrer-19-august-1934
* https://www.merriam-webster.com/dictionary/f%C3%BChrer

Kategorija:Drugi svjetski rat
Kategorija:Titule
Kategorija:Šefovi država
Žarko Paspalj

**Žarko Paspalj** nekadašnji je jugoslavenski i srbijanski košarkaš rođen u Pljevljima 1966.

Jedan je od najboljih igrača koji je igrao za SFRJ, a poslije za SRJ. Igrao je na krilnoj poziciji, a odlikovao se preciznim šutom i brzim kontrama. U karijeri je igrao za Budućnost iz Podgorice (tadašnjeg Titograda), Partizan iz Beograda, a oprobao se i u NBA ligi (San Antonio Spurs), no bez većeg uspjeha. Najblistavije trenutke doživio je kao član grčkih Olympiakosa i Panathinaikosa.

Ostaju upamćene njegove minijature protiv američkih profesionalaca u dresu reprezentacije 1989. na *McDonaldsovom* turniru i posebno prvo poluvrijeme u finalu Olimpijskih igara u Atlanti.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.basketpedya.com/Acc002InfJug.php?idjug=396&idioma=3
* http://www.nba.com/historical/playerfile/index.html?player=zarko_paspalj

Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Jugoslavenski košarkaši
Kategorija:Crnogorski košarkaši
Kategorija:Srbijanski košarkaši
Kategorija:Jugoslavenski olimpijci
Kategorija:Biografije, Pljevlja
Kategorija:Košarkaši Budućnosti
Kategorija:Košarkaši Partizana
Kategorija:Košarkaši San Antonio Spursa
Kategorija:Košarkaši Olympiacosa
Kategorija:Košarkaši Panathinaikosa
Kategorija:Košarkaši Panioniosa
Kategorija:Košarkaši Paris Basket Racinga
Kategorija:Košarkaši Arisa
Kategorija:Košarkaši Virtus Bologne
Kategorija:Košarkaši na Olimpijskim igrama 1988.
Kategorija:Košarkaši na Olimpijskim igrama 1996.
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Jugoslavija)
Kategorija:Živi ljudi
Veli-dedina džamija

mini|320p|Veli-dedina džamija u stolačkoj tvrđavi krajem 19. ili početkom 20. vijeka
**Veli-dedina džamija** unutar Stolačke tvrđave je bila jedna od najstarijih džamija u Hercegovini. Pretpostavlja se da je bila izgrađena početkom 16. vijeka, "kad je Sandalj još bio u bešici". Ova džamija je od prvih dana bila jurjevsko dovište stolačkih muslimana, vjerovatno jer je napravljena na predosmanlijskom krstjanskom molitvenom mjestu. Poslije njenog rušenja 1906. godine i dalje su je poštovali i obilazili ostatke mihraba (mjesto u džamiji sa kojeg se predvodi molitva).

Brdo na kome se nalazila džamija i na kome se nalazi stolački Stari grad se također zove Veli-dedino.

1993. godine, tokom etničkog čišćenja Stoca sve džamije i muslimanske kulturno-vjerske građevine, kao i neke pravoslavne crkve, u okolini su porušene od strane  HVO-a i Hrvatske vojske. Iznad Veli-dedine džamije 2002. godine podignut je veliki betonsko-kameni križ od 5-7 metara u kojeg je ugrađeno kamenje sa džamije.

Kategorija:Džamije u Stocu
Fethija džamija (Bihać)

**Fethija džamija** se nalazi u Bihaću, a sagrađena je prvobitno kao crkva svetog Ante Padovanskog, 1266. godine, u gotičkom stilu. Pretvorena je u džamiju dolaskom Osmanskog Carstva te je jedna od rijetkih europskih islamskih bogomolja u gotičkom arhitektonskom stilu.

Proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine, skupa sa haremom džamije i devet mezara sa natpisima. Džamija se nalazi u donjem dijelu Bihaća, na trgu, Bosanska ulica.
Današnja džamija Fethija se smatra najstarijom građevinom gotičkog stila na području Bosne i Hercegovine. Svojom arhitekturom utjecala je na oblikovanje džamija u Bosanskoj Krajini (stvaranje nešto izduženijeg prostora za molitvu, primjena izduženih prozora, pravougaoni izduženi prozori).

## Opis 
lijevo|mini|220x220piksel|Glavni ulaz za džamiju
Uz ulazni dio objekta je formiran mahfil dubok 6,00&nbsp;m, u dvije etaže, čime je korisno upotrijebljena velika visina objekta. Mahfil je izveden u drvenoj konstrukciji i oslanja se na šest drvenih stubova sa sedlima postavljenim u tri poprečna reda i u dvije etaže. Ovakav princip postavaljanja dubokog mahfila, dobijen je prostor koji odnosom širine i visine odgovara džamiji.

Munara je izgrađena od kamena od koga je urađen i objekt i podignuta je na mjestu srušenog gotičkog tornja. Osnova postamenta munare je pravougla i njegova visina je nešto manja od visine vijenca objekta. Dimenzije postamenta munare iznose 2,73x1,55&nbsp;m. Svi vijenci su, kao i šerefe munare, bogato dekorirani, a dekoracije su u vidu tordiranog užeta i loptastih istaka. Vrh kace munare je ukrašen.

## Galerija 

Datoteka:Džamija Fethija (30. 4. 2017. - 16-58).jpg|Drugi ugao Fethija džamije
Datoteka:Bihac, mesita Fethija, minaret odspodu.jpg|Munara Fethija džamije
Datoteka:Bihac, vypravne nahrobky u zdi Fethije.jpg|Mezarje uz džamiju

## Literatura 
* Marko Vego,  Crkva sv. Ante (Fethija džamija), Naše starine, str. 255-268, 1954.
* Enisa Jusić, Srednjevjekovna crkva sv. Antuna – sadašnja džamija Fethija u Bihaću, Zbornik krajiških muzeja VII, str. 169. – 177.
* Lopašić, Radoslav, Bihać i Bihaćka krajina, Zagreb 1890.
* Šišić, Ferdo, Vojvoda Hrvoje Vukčić Hrvatinić i njegovo doba, Zagreb, 1902.
* Truhelka, Ćiro, Sredovječni spomenici Bosanske Hrvatske, Hrvatsko kolo XXIII, Zagreb, 1942.
* Dr Ekrem Hakki Ayverdi, AVRUPA 'DA OSMANLY MIMARI ESERLERI, II f.3 kitab, Baha Matabaasi Istambul, 1981.
* Mujezinović, Mehmed, Islamska epigrafika Bosne i Hercegovine, Knjiga 3, 3. izdanje, Biblioteka kulturno naslijeđe, Sarajevo –Publishing, 1998. str. 61 – 65.
* Bećirbegović, Madžida, Džamije sa dvenom munarom u Bosni i Hercegovini, Sarajevo-Publishing, str. 70,71., 1999.
* Izvještaj o arheološkom iskopavanju Fethija džamije 2000., Muzej Pounja Bihać, 2000/2002, Mrgić – Radojčić, Jelena, Donji Kraji. Krajina srednjovekovne Bosne, Beograd, 2002.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanična stranica grada Bihaća
* Zvanična stranica komisije nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine

Kategorija:Džamije u Bihaću
Kategorija:1266. u arhitekturi
Kategorija:Nacionalni spomenici u Bihaću
Niš

**Niš** je najveći grad na jugu Republike Srbije, i treći najveći grad po broju stanovnika u Srbiji (poslije Beograda i Novog Sada) sa 260.237 stanovnika, prema popisu iz 2011.

Niš je privredni i i kulturni centar regije južne Morave. Grad ima univerzitet, akademiju, teatar, bogat kulturni i zabavni život. Sa historijske i kulturološke strane je značajan kako za Srbiju tako i za ostali svijet, jer je rodni grad Rimskog cara Konstantin Veliki. Značajan je industrijski centar i važno prometno središte.

## Historija 
Prvo spominjanje grada je pod rimskim imenom Naïssus.

Naissus pada pod najezdom Slavena i Avara u prvoj polovini 7. vijeka. Tokom narednih nekoliko stoljeća naizmjenično se mijenja bugarska i bizantijska vlast. Tek krajem 12. vijeka prvi put ulazi u sastav Srpske države. Naredna dva stoljeća, takođe, smjenjuje se srpska, bugarska i bizantijska vlast. Osmanlije prvi put osvajaju Niš 1389, ali srpska, turska i križarska vlast se smjenjuju sve do 1459, kada grad konačno pada pod tursku vlast. Narednih nekoliko stoljeća provodi u sastavu Osmanskog carstva, i to do 1878, koja ga mentalno i kulturno prožima i do današnjih dana.

Odlukama Berlinskog kongresa 1878. Niš ponovo ulazi u sastav Srbije.

U Prvom svjetskom ratu, Niš ponovo ulazi u sastav Bugarske države 5. novembra 1915, ali 29. septembra 1918. pada pod Njemačku vlast. Srbija osvaja Niš 12. oktobra 1918, a poslije Niš ulazi u sastav jugoslavenske države.

## Geografija 
## Stanovništvo 
## Privreda i resursi 
## Kulturni spomenici 
mini|alt=tov|Spomenik Šabanu Bajramoviću otkriven 2010.|316x316piksel

## Također pogledajte 
* Aerodrom "Konstantin Veliki" Niš
* Fizizam

## Vanjski linkovi 
* Zvanična stranica


Kategorija:Gradovi u Srbiji
Kategorija:Gradovi u Nišavskom okrugu
Italijani

**Italijani** () romanski su narod, koji kao konstitutivni narod naseljava Republiku Italiju, te kao nacionalna manjina dijelove Slovenije, Hrvatske, Francuske i okolnih mediteranskih zemalja. U Švicarskoj Italijani čine treći po veličini konstitutivni narod (420.000), a kao dijaspora značajna su nacionalna komponenta u Sjedinjenim Državama (9 miliona) i Latinskoj Americi (4,2 miliona).

Kategorija:Italija
Kategorija:Romanski narodi
*
TV Guideov spisak najboljih 50 serija svih vremena

Magazin *TV Guide*, slaveći 2002. 50. godišnjicu, napravio je **spisak najboljih 50 serija svih vremena**.

:*Napomena: Ovo je spisak serija samo s engleskog govornog područja.*

#*Seinfeld* (1989–1998)
#*Volim Lucy* (1951–1960)
#*The Honeymooners* (1955–1956)
#*All In The Family* (1971–1979)
#*Porodica Soprano* (1999–2007)
#*60 minuta* (1968–sadašnjost)
#*The Late Show with David Letterman* (1993–sadašnjost)
#*Simpsoni* (1989–sadašnjost)
#*The Andy Griffith Show* (1960–1968)
#*Saturday Night Live* (1975–sadašnjost)
#*The Mary Tyler Moore Show* (1970–1977)
#*The Tonight Show* (1962–1992)
#*The Dick Van Dyke Show* (1961–1966)
#*Hill Street Blues* (1981–1987)
#*The Ed Sullivan Show* (1948–1971)
#*The Carol Burnett Show* (1967–1978)
#*The Today Show* (1952–sadašnjost)
#*Kafić "Uzdravlje"* (1982–1993)
#*Thirtysomething* (1987–1991)
#*St. Elsewhere* (1982–1988)
#*Prijatelji* (1994–2004)
#*Hitna služba* (1994–2009)
#*Nightline* (1979–sadašnjost)
#*Zakon i red* (1990–sadašnjost)
#*M*A*S*H* (1972–1983)
#*Zona sumraka* (1958–1964)
#*Ulica Sezam* (1969–sadašnjost)
#*Cosbyjev šou* (1984–1992)
#*Donahue* (1969–1996)
#*Your Show of Shows* (1950–1954)
#*The Defenders* (1961–1964)
#*An American Family* (1973)
#*Playhouse 90* (1956–1961)
#*Frasier* (1993–2004)
#*Roseanne* (1988–1997)
#*Bjegunac* (1963–1967)
#*Dosjei X* (1993–2002)
#*The Larry Sanders Show* (1992–1998)
#*The Rockford Files* (1974–1980)
#*Gunsmoke* (1955–1975)
#*Buffy, ubica vampira* (1997–2003)
#''Rowan & Martin's Laugh-In* (1968–1973)
#*Bonanza* (1959–1973)
#*The Bob Newhart Show* (1972–1978)
#*Twin Peaks* (1990–1991)
#*Zvjezdane staze: Sljedeća generacija* (1987–1994)
#*The Rocky & Bullwinkle Show* (1959–1964)
#*Taksi* (1978–1983)
#*The Oprah Winfrey Show* (1986–2011)
#*Bewitched'' (1964–1972)

TV-serije
+
Maglić

**Maglić** je dinarska planina na granici Bosne i Hercegovine i Crne Gore, dvadesetak kilometara jugozapadno od Foče. Maglić je planina s najvišim vrhom u Bosni i Hercegovini. Najviši mu je vrh Veliki vitao (2.396 m) u Crnoj Gori, dok je na bosanskohercegovačkoj strani planine najviši vrh Maglić na 2.386 m nadmorske visine. Po drugim izvorima, najviši vrh planine jest Maglić.

Planina je omeđena rijekom Sutjeskom na zapadu, planinom Volujak na jugozapadu, rijekama Drinom i Pivom na sjeveroistoku te planinom Bioč na jugoistoku.

Maglić je izgrađen od permskih stijena, mezozojskih krečnjaka, dijabaza i malafira, a vidljivi su i lednički tragovi. Obrastao je bukovom i crnogoričnom šumom. Gornja šumska granica je na približno 1.600 m, a iznad te visine je plato s pašnjacima i brojnim grebenima i visovima. Najpoznatije visoravni su Vučevo (s Crnim vrhom), Rujevac, Snježnica, Prijevor i Mratinjska Gora. Na Magliću je i Perućica, zaštićeni rezervat u okviru Nacionalnog parka Sutjeska, koja je najstarija i jedna od dvije posljednje preostale prašume u Evropi. U parku se također nalazi veliki cirk Urdeni dolovi s Trnovačkim jezerom na 1.517 m. Podnožje planine i sve padine bogati su vodom, s brojnim izvorima, od kojih je najizdašniji Carev do, koji nikad ne presušuje.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* "Maglić", *Vrhovi Balkana*, Al Jazeera Balkans, 24. 3. 2016.

Kategorija:Dvohiljadaši u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Dvohiljadaši u Crnoj Gori
Kategorija:Granica između Bosne i Hercegovine i Crne Gore
Kategorija:Najviši vrhovi država
Jasna Fetahagić

**Jasna Fetahagić**, pijanistkinja, rođena je u Tuzli 1975. gdje je završila osnovnu muzičku školu u klasi Azre Azabagić i srednju muzičku školu u klasi prof. Planinke Jurišić.

Studij klavira nastavilia je u Italiji na Konservatoriju "G.B. Pergolesi" u Fermu u klasi prof. Enrica Bellija, jednog od najviđenijih italijanskih pijanista mlađe generacije
koji je bio učenik čuvenih pijanista i pedagoga Franca Scale i Lazara Bermana.

Kao solista i kamerni muzičar vrlo uspješno nastupa po italijanskim muzičkim centrima, a angažirana je i na Konzervatoriju "Luka Marenzio" u Bresci.

## Reference
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20140311221755/http://www.perpianosolo.com/frameset_Educational_soloists.html (ital.)

Kategorija:Biografije, Tuzla
Kategorija:Bosanskohercegovački pijanisti
Kategorija:Rođeni 1975.
Armenija

**Armenija** (), službeno **Republika Armenija** (), jest suverena kavkaska država. Nalazi se između Crnog mora i Kaspijskog jezera. Klima u Armeniji je kontinentalna s malo padavina, najviše u proljeće i jesen.

Kontinentalna je država jer nema izlaz na more ili okean.

## Historija 
Armenija je do 1454. godine bila moćno carstvo s bogatom kulturom i u jednom je razdoblju vladala čitavim područjem između Crnog mora i Kaspijskog jezera. Godine 301. postala je prva država koja je formalno preuzela kršćanstvo kao službenu državnu vjeru, 12 godina prije Rima. Izmjenjivale su se razne dinastije. Ipak, nakon što su je osvajali Parti, Rimljani, Mongoli, Arapi, Egipćani i Perzijanci, Armenija je oslabjela, pa su je 1454. podijelili Osmansko Carstvo i Safavidska Perzija. Osmanske carske, vojne i republikanske vlade između 1895. i 1923, zbog straha što kršćanski Armeni, pogotovo u I. svjetskom ratu, pomažu carskoj Rusiji, počinile su pokolje poznate kao genocid nad Armenima, u kojima je život izgubio više od milion Armena.

Perzijski je dio Armenije 1828. pripojen Ruskom Carstvu, a 1920. Armenija unutar Sovjetskog Saveza dobija status socijalističke republike. Spor sa susjednim Azerbejdžanom zbog armenske enklave Gorski Karabah potječe još od sovjetskog doba (1988.), a pojačao se nakon što je Armenija postala neovisna država 1991. U maju 1994 potpisano je primirje, ali status Nagorni Karabaha nije razriješen.

Kako se nije moglo ostvariti mirno rješenje i zbog turske blokade Armenije, oslabila je privreda obiju država. Armenija je i nakon raspada SSSR-a ostala članica Saveza nezavisnih država.

Armenija je nastala 1988. izdvajanjem iz SSSR-a, odnosno referendumom 1991, a Ustavom iz 1995. postala je predsjednička republika. Zemljotres 1988, privredna kriza početkom devedesetih, rat s Azerbejdžanom i ekonomska blokada od Turske i Azerbejdžana obilježili su noviju armensku historiju i ostavili posljedice na privredu, koja se nakom 1992. počela oporavljati uvođenjem tržišne ekonomije i vraćanjem većine obradive zemlje seljacima.

## Vlada 
Armenija je višestranačka republika s jednim zakonodavnim domom.

## Političke podjele 
desno|200p|Provincije Armenije
Armenija je administrativno podijeljena na 11 pokrajina:

# Aragacotn
# Ararat
# Armavir
# Gegharkunik
# Kotajk
# Lori
# Širak
# Sjunik
# Tavuš
# Vajoc Dzor
# Jerevan

## Geografija 
## Privreda 
## Stanovništvo 
## Kultura 
## Također pogledajte 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Sajt vlade
* Sajt predsjednika
* Sajt parlamenta
* https://www.gov.am/en/

Kategorija:Države svijeta
Kategorija:Armenija
Kategorija:Države i teritorije osnovane 1991.
Kategorija:Kontinentalne države
Kategorija:Države članice Vijeća Evrope
Kategorija:Države nastale raspadom Sovjetskog Saveza
Laktaši

**Laktaši** su grad i banjsko lječilište u sjeverozapadnom dijelu Bosne i Hercegovine, 19km sjeverno od Banje Luke.

## Kultura 
### Nacionalni spomenici 
Na listi nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine za grad Laktaši nalazi se sljedeći spomenik:
* Pravoslavna crkva brvnara sa pokretnom imovinom i ostacima nekropole u naselju Malo Blaško (graditeljska cjelina).
* Arheološko nalazište Bakinci (Laktaši)

### Arheološki lokaliteti 
* Arheološko nalazište Brdašce (Laktaši)

## Stanovništvo 
### Nacionalni sastav stanovništva – grad Laktaši 
### Nacionalni sastav stanovništva – naseljeno mjesto Laktaši 
## Historija 
### Prahistorija i antika 
Na prostoru Laktaša potvrđen je kontinuitet naseljenosti kroz više epoha, a među najvažnijim svjedočanstvima prošlosti izdvajaju se arheološko područje u Gornjim Bakincima, ostaci rimskih i kasnoantičkih lokaliteta te više zaštićenih sakralnih i graditeljskih cjelina.

Šire područje Laktaša pripada sjevernoj Bosni, gdje su registrirani tragovi naseljenosti još iz paleolita. U stručnim radovima o arheologiji sjeverne Bosne i Hercegovine lokaliteti na području Laktaša navode se među važnim nalazištima za proučavanje prahistorijskih i ranohistorijskih procesa u dolini Vrbasa i susjednim ravničarskim zonama.

### Kasna antika 
Jedan od najznačajnijih lokaliteta na području Laktaša nalazi se na Gradini u Gornjim Bakincima, gdje su evidentirani ostaci kasnoantičkog odnosno ranobizantijskog grada i triju ranohrišćanskih bazilika. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine proglasila je taj lokalitet nacionalnim spomenikom, ističući njegovu historijsku, arheološku i naučnu vrijednost.

### Srednji i novi vijek 
Za područje današnjih Laktaša očuvani su i tragovi kasnijih historijskih slojeva, naročito u vidu sakralnih objekata i grobaljanskih cjelina. Među zaštićenim dobrima na području grada nalazi se pravoslavna crkva brvnara sa pokretnom imovinom i ostacima nekropole u selu Malo Blaško, koja je proglašena nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine.

Na području Laktaša Komisija je evidentirala i druga dobra od historijskog značaja, među kojima su lokaliteti u Slatini, Romanovcima i Mahovljanima. Ti lokaliteti pokazuju da je prostor Laktaša i u kasnijim stoljećima imao kontinuitet naseljenosti, vjerskog života i lokalne saobraćajne važnosti.

### Savremeni period i rat 1992–1995. 
Tokom rata u Bosni i Hercegovini i područje Laktaša bilo je zahvaćeno progonom i zločinima nad nesrpskim stanovništvom. U presudi Međunarodnog krivičnog tribunala za bivšu Jugoslaviju u predmetu protiv Momčila Krajišnika navedeno je da su oko marta 1992. policija, srpski vojnici iz Laktaša i Veljko Milanković naredili stanovnicima bošnjačkog sela Lišnja da napuste svoje kuće, nakon čega je većina odvedena u pilanu u Vijaci. I žalbena presuda u istom predmetu ponovila je činjenični nalaz o učešću policije i vojnika iz Laktaša u prisilnom uklanjanju stanovništva Lišnje.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt grada Laktaša

Kategorija:Općine Bosne i Hercegovine
Kategorija:Općine Republike Srpske
*
Kategorija:Naselja banje u Bosni i Hercegovini
Ksenon

**Ksenon** je hemijski element sa simbolom **Xe** i atomskim brojem&nbsp;54. On je bezbojni, gusti plemeniti gas bez mirisa, a javlja se u tragovima u Zemljinoj atmosferi. Ovako velika zastupljenost ksenona na Jupiteru je i dalje nepoznanica a možda je uzrokovana ranijim, brzim nastankom planetezimala, malehnih subplanetarnih tijela, prije nego što se protosolarna maglica počela zagrijavati.

}}

## Vanjski linkovi 
* Xenon na *The Periodic Table of Videos* (Univerzitet u Nottinghamu)
* WebElements.com – Ksenon
* USGS Periodic Table – Xenon 
* EnvironmentalChemistry.com – Ksenon
* Ksenon kao anestetik
* Sir William Ramsay's Nobel-Prize lecture (1904)

Kategorija:Hemijski elementi
Kategorija:Opći anestetici
Miljacka

**Miljacka** je rijeka u središnjoj Bosni i Hercegovini, a najvećim dijelom protiče kroz Sarajevo. Duga je 35,9 kilometera.

## Tok rijeke 
Paljanska Miljacka (12,9&nbsp;km) izvire na Palama (Begovina, nadmorska visina 1010 m). Mokranjska Miljacka (20,5&nbsp;km) izvire u Kadinom Selu (nadmorska visina 1135 m).

Izvor je pećina poznata pod imenom pećina Izvor Mokranjske Miljacke. Do 2009. godine, znalo se samo za 60 metara dužine ove pećine.  Te godine speleolozi su ustanovili da se radi o impozantnoj pećini dužine 7.200 metara sa mnoštvom pećinskog nakita.

Nekoliko kilometera istočno od Sarajeva u selu Dovlići, ove dvije rijeke se spajaju u Miljacku. Dalje Miljacka teče (21,2&nbsp;km) na zapad, u Sarajevo, odakle nastavlja svoj put prema rijeci Bosni u koju se uliva (Butile, nadmorska visina 490 m).

## Mostovi 
Na Miljacki se nalazi više desetina mostova među kojima su najpoznatiji:

* Kozija ćuprija
* Šeher-Ćehajina ćuprija
* Careva ćuprija
* Latinska ćuprija (Principov most)
* Ćumurija most
* Drvenija most
* Čobanija most
* Ajfelov most
* Most Suade i Olge (Vrbanja most)
* Bosmalov most

## Galerija 

Datoteka:Brana na Miljacki.jpg|Brana na Bentbaši
Datoteka:Miljacka.jpg|Miljacka između Careve ćuprije i Latinske ćuprije
Datoteka:Sarajevo Miljacka 01.jpg|Miljacka između Čobanije i Skenderije
Datoteka:Miljacka at night.jpg|Miljacka noću

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20160305111854/http://www.centar.ba/upload/documents/dokumenti/Rijeka%20Miljacka%20IZVJE%C5%A0TAJ%20O%20OBILASKU%20TERENA.pdf

Kategorija:Rijeke u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Sarajevo
Kategorija:Zaštićeni pejsaži u Bosni i Hercegovini
Goranci (Mostar)

**Goranci** su naseljeno mjesto u gradu Mostaru, Bosna i Hercegovina.

## Stanovništvo 
## Dijelovi naselja 
Bašića Guvno, Ćorići, Drežnjaci, Elibuše, Goranci, Hamzevine, Knezovići, Krešići, Kulašin, Male Bile, Marići, Miljevci, Modrave, Nučjaci, Podčabulja, Podgradina, Podivače, Potklenjak, Popratine, Poževina, Raići, Staro Selo, Strge, Škutari, Tomići i Trnovnici.

## Susjedna mjesta 
Cim, Bogodol, Vrdi, Raška Gora, Bile, Gornji Crnač, Drežnica, Grabova Draga, Polog.
## Nekropola stećaka 
Sa lijeve strane ceste koja vodi prema Bogodolu, u pravoslavnom groblju, malazi se nekropola stećaka. Orijentisani su u pravcu sjeverozapad-juigoistok. Prostor oko nekropole obrastao je mješovitom šumom. U nekropoli je 26 stećaka (ploče, sanduci i amorfni oblici). Ukrasi su: bordura ca cik cak linijama, bordirano uže, vodenica (stilizirana), mač, polumjesec, zatim predstavama iz lova, kolo, konjanik s mačem i simbolima krsta sa trolisnim završecima krakova. GPS koordinate: 43.4145518, 17.7409472

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt grada Mostara
Soliter

mini|Soliter
**Soliter** (fr. solitaire) je dugo vremena označavao nebodere ili posebno visoke višespratnice od devet i više spratova, u internacionalnom i domaćem građevinarstvu (do 1960-ih i 1970-ih godina). Stambeni neboder ili "toranj" bio je obično osamljena građevina, uglavnom u središtu grada ili na nekom posebno markantnom mjestu, smještena između drugih, mahom nižih zgrada.

Klaić u svom Rječniku stranih riječi (1990) za **soliter** navodi i sljedeća značenja:
* trakavica, parazitski trakasti crv u crijevu čovjeka i životinje
* veliki briljant (uglavljen u prstenu)
* u američkom engleskom isto što i pasijans, dakle kartaška igra, koju igra pojedinac sam sa sobom
* životinja, koja živi sama za sebe (isür. npr. "vuk samotnjak")
* u prenesenom značenju i: visok muškarac, dugajlija

## Također pogledajte 
* Neboder

Kategorija:Arhitektura
Spisak muzičkih festivala

## Tradicionalni festivali 
* Splitski festival
* Festival Opatija
* Zagrebfest
* Beogradsko proleće
* Vaš šlager sezone
* Melodije Istre i Kvarnera
* Karnevalfest
* MESAM
* Makfest

## Nove festivalske smotre (od 1990-ih do danas) 
* Melodije Mostara
* Bihaćki festival
* Festival Forte - Sarajevo
* Etnofest Neum
* Melodije Jadrana
* Večeri dalmatinske šansone - Šibenik
* Zadarfest
* Dora
* Ena
* Brodfest
* Pjesma Mediterana - Budva
* Sunčane skale - Herceg Novi

## Internacionalni festivali 
* Festival San Remo - San Remo
* Eurosong

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Festivali
Zagrebfest

**Festival Zagreb,** **Zagrebfest**, odnosno Zagrebački festival, jeste uz "Opatiju" i "Split" jedan od najstarijih festivala zabavne muzike u Hrvatskoj. Njegovao je urbani zvuk kasnih 1950-ih i ranih 1960-ih godina, iz kojeg je kasnije nastala prepoznatljiva zagrebačka škola šansone. Festival Zagreb bio je ne samo jedna od najpopularnijih pozornica za velika imena domaće zabavne muzike, nego i festival najznačajnijih domaćih autora šansona i šlagera. Tako su se tokom četrdeset i pet godina zagrebačkog festivala u Koncertnoj dvorani "Vatroslav Lisinski" pojavljivali autori i izvođači kao: Arsen Dedić, Drago Diklić, Hrvoje Hegedušić, Ibrica Jusić, Gabi Novak, Tereza Kesovija, Zdenka Vučković, Miki Jevremović, Oliver Dragojević, Kemal Monteno, Ljupka Dimitrovska, Zrinko Tutić, Seid Memić Vajta, Jasna Zlokić i brojni drugi.
Nakon posustajanja tokom 1990ih godina, uzrokovanoj općom krizom u domaćoj šlageristici i općenito muzici u Hrvatskoj, festival se orijentira prema urbanoj šansoni zagrebačkog, gradskog tipa za poseban, srednje veliki, gotovo elitni krug slušateljstva, mahom srednje i mlađe srednje generacije.

## Značajnije pjesme Festivala 
## Reference 
Kategorija:Hrvatski muzički festivali
Kategorija:Jugoslavenski muzički festivali
Kategorija:Muzika u Zagrebu
Kategorija:Muzika u SR Hrvatskoj
Opatija (Hrvatska)

thumb|260x260px|Opatija, rimokatolička crkva "Navještenje Blažene Djevice Marije"
**Opatija** () jest grad u Hrvatskoj, u Primorsko-goranskoj županiji.

## Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Opatija.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, grad Opatija je imao 11.659 stanovnika, od čega u samoj Opatiji 6.657.

### Grad Opatija 
**Napomena**: *Nastao iz stare općine Opatija. U 1857., 1869., 1880., 1921. i 1931. dio podataka je sadržan u općini Lovran, a u 1857. u općini Mošćenička Draga.*

### Opatija (naseljeno mjesto) 
**Napomena**: *Sadrži podatke za bivša naselja Volosko od 1857. do 1948., Skrbići od 1880. do 1910., Križišće, Lipovica i Slatina u 1910., koja su tih godina iskazivana kao naselja.*

### Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Opatija je imalo 9.073 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

## Kultura
Poznat je kao mjesto održavanja tradicionalnih *Dana jugoslavenske zabavne muzike*, Festivala Opatija, koji se održavao svakog proljeća od 1958. do kraja 1980-ih godina.

## Galerija 

Datoteka:Opatija Hafen.jpg|lučica
Datoteka:Opatija-4.JPG|gradski detalj
Datoteka:Opatija-night.JPG|noć u Opatiji
Datoteka:Setaliste Volosko Opatija F J I 0510.jpg|šetalište u *Voloskom*
Datoteka:Opatija view.jpg|obala
Datoteka:Parkanlage Opatija.JPG|gradski park
Datoteka:Opatija Operaház.JPG|klasična gradska zgrada
Datoteka:Croatia Opatija BW 2014-10-12 16-10-26.jpg|jedna od mnogobrojnih gradskih vila stare *Abbazije*
File:Grand Hotel - Abbázia.jpg|Grand Hotel Opatija
File:Kip Miroslava Krleže, Opatija.3.jpg|Skulptura književnika Miroslava Krleže
File:Hotel Ambasador, Opatija - jug.jpg|Hotel "Ambasador"

## Također pogledajte
* Spisak gradova u Hrvatskoj

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Gradovi u Hrvatskoj
Kategorija:Gradovi u Primorsko-goranskoj županiji
*
Morseov kod

mini|Međunarodni Morseov kod
**Morseov kod** je sistem u kojem se slova, brojevi i znakovi interpunkcije predstavljaju signalima koji se naizmjenično šalju. Sistem su razvili Samuel Morse i Alfred Vail 1835. godine.

Morzeov kod je rani sistem digitalne komunikacije. On koristi dva stanja (uključeno i isključeno) stvarajući tako pet simbola: tačka (dit (·)), crta (dah (-)), kratki razmak (unutar simbola), srednji razmak (između slova) i dugi razmak (između riječi). Taj sistem možemo gledati kao sistem pet simbola, ili također i kao binarni sistem (sa dva stanja). Oba pogleda su ispravna.

## Znakovi 
Kodiranje slova izvedeno je tako da česta slova engleskog jezika (E, T) imaju kraći zapis pa se ukupna dužina kodirane poruke skraćuje (radi se o nekoj vrsti Huffmanovog koda).

### Slova 
* A: **.-**
* B: **-...**
* C: **-.-.**
* Č: **-..-**
* Ć: **--.-**
* D: **-..**
* DŽ: **-.--**
* Đ: **..-..**
* E: **.**
* F: **..-.**
* G: **--.**
* H: **....**
* I: **..**
* J: **.---**
* K: **-.-**
* L: **.-..**
* M: **--**
* N: **-.**
* O: **---**
* P: **.--.**
* Q: **--.-**
* R: **.-.**
* S: **...**
* Š: **----**
* T: **-**
* U: **..-**
* V: **...-**
* W: **.--**
* X: **-..-**
* Y: **-.--**
* Z: **--..**
* Ž: **.--**

### Brojevi 
* 1: **.----**
* 2: **..---**
* 3: **...--**
* 4: **....-**
* 5: **.....**
* 6: **-....**
* 7: **--...**
* 8: **---..**
* 9: **----.**
* 0: **-----**

## Također pogledajte 
* Guglielmo Marconi
* NATO fonetska abeceda
## Vanjski linkovi
* http://www.dxzone.com/catalog/Operating_Modes/Morse_code/

Kategorija:Kriptografija
Kategorija:Američki izumi
Ferrari 430

thumb|desno|200px|Ferrari F430
**Ferrari F430** je marka sportskog automobila, koji je zamijenjio Ferrari 360. Predstavljen je u septembru 2004. godine na auto-sajmu *Paris Motor Show*.

Dizajnom je F430 temeljito redizajnirani model 360 Modena. Automobil je oblikovan da bude aerodinamičniji i da pruža više potiska pri višim brzinama. Prednji kraj je napravljen po uzoru na trkaće automobile iz 60-ih godina 20. vijeka. Stražnji kraj gotovo je isti kao na modelu Enzo.

## Motor 
Ferrari F430 je dobio novi 4,3L V8 motor. Motor je veliki odmak od prijašnjih Ferrarijevih V8 motora, koji su se uz neke promjene ugrađivali još od 1950-ih. Iz 4,3 litre proizvodi 490 KS pri 8500 okretaja.

## Performanse 
*0–100&nbsp;km/h - 4 s
*Maksimalna brzina - 315&nbsp;km/h

## F430 Scuderia 
Potaknuti uspjehom modela 360 Challenge Stradale, Ferrari je odlučio proizvesti i olakšanu verziju F430 Coupea. Otkrio ga je bivši vozač Formule 1 Michael Schumacher na salonu automobila u Parizu 2007. godine. Olakšan je za 100&nbsp;kg, a motor je ojačan na 510 KS što mu daje još bolje performanse. Ugrađen je i novi poluautomatski mjenjač s dvostrukom spojkom, koji pomoću polugica iza volana omogućuje promjenu brzine u svega 60 milisekundi. Tako F430 Scuderia do 100&nbsp;km/h ubrzava za 3,5 sekundi. Od dizajnerskih detalja, tu su novi prednji i stražnji branik, karbonski retrovizori i specijalno dizajnirani aluminijski naplaci.

## Reference 
Kategorija:Ferrarijevi automobili
Sveti Sava

mini|desno|Lik Svetog Save na srednjovjekovnoj freci
**Sveti Sava**, srpski prosvjetitelj i  srpski arhiepiskop  rodio se kao *Rastko* (Nemanjić) 1169. u mjestu Ras, u blizini današnjeg Novog Pazara. Umro je 1236. u mjestu Veliko Trnovo, glavnom gradu Drugog Bugarskog carstva. Bio je najmlađi sin velikog župana Stefana Nemanje i njegove žene Ane. Pripada uticajnoj vladarskoj lozi Nemanjići, porijeklom iz današnje Hercegovine. Vladali su dugi niz godina manjim prostorom Balkana između Jadranskog mora i Bosne na zapadu, današnje Albanije na jugu. Okosnica tadašnje Srbije je današnji Sandžak (Raška).

Savu je sa petnaest godina otac postavio za humskog župana, no tu ostaje manje od godinu dana. Sa 16 godina odlazi na Svetu Goru (u današnjoj Grčkoj) i postaje monah 1191. Savi će se pridružiti i njegov otac Stefan Nemanja (1196), koji je u međuvremenu abdicirao u korist srednjeg sina Stefana. Stefan Nemanja, u monaštvu Simeon ubrzo umire.

U Srbiji će ubrzo doći do borbe za vlast između Savine braće. On se vraća u Srbiju, kako bi zaustavio građanski rat između svoje braće Stefana i Vukana. Istovremeno Sava se bavi prosvjetiteljskim radom, nastojeći svojim sunarodnjacima približiti osnove vjerske i svjetovne pouke, da bi se 1217. vratio na Svetu Goru.

1219. Savu imenuje nikejski patrijarh za prvog srpskog arhiepiskopa. Tim činom srpska crkva postaje autokefalna. Godine 1221. kruniše brata Stefana za kralja. Sava je sve do 1233. ostao arhiepiskop, da bi ga potom zamijenio njegov učenik Arsenije. Sava više puta putuje u Palestinu. Na povratku ga 1236. smrt  zatiče u bugarskoj prijestonici Velikom Trnovu.

Savina najznačajnija djela za srpsko nacionalnu historiju bila su ne samo crkvenog - književnog karaktera, nego i graditeljska. Tako je na Svetoj Gori osnovao manastir Hilandar (zajedno sa svojim ocem Stefanom Nemanjom/monahom Simeonom), a uz njegovo ime pominje se i osnivanje manastira Žiča u Srbiji (do 1253. sjedište srpsko-pravoslavnog episkopa).

Najznačajnija pisana djela su: *Žitije*, spomen na pokojnog oca Stefana Nemanju (Simeona), *Tipikon*, pravila ponašanja u manstiru Hilandar, kao i *Nomokanon*, vjerovatno prvi srpski zbornik zakona.

## Vanjski linkovi 
* Sabrana djela (na srpskom)
*Stevan Prvovenčani i Sveti sava (na srpskom) 

Kategorija:Historija Srbije
Kategorija:Sveci Srpske pravoslavne crkve
Kategorija:Religija u Srbiji
Kategorija:Rođeni 1169.
Kategorija:Umrli 1236.
Kategorija:Nemanjići
Kategorija:Srbi
Kategorija:Biografije, Gradina u Martinićima
Slovo Ljubavi

**Slovo Ljubavi** je poetska poslanica Stefana Lazarevića, vjerovatno upućena bratu Vuku Lazareviću kao poziv na pomirenje. Neki smatraju da je pjesma napisana ili vjerenici od koje je bio odvojen zbog rata ili sestri u haremu. Djelo je napisano kao akrostih.

## Slovo ljubve 
Stefan despot,
najslađemu i najljubaznijemu,
i od srca moga nerazdvojnome,
i mnogo, dvostruko željenome,
i u premudrosti obilnome,
carstva mojega iskrenome,
(ime rekavši),
u Gospodu ljubazan celiv,
ujedno i milosti naše,
neoskudno darovanje.

Leto i proleće Gospod sazda,
kao što i psalmopevac reče,
i u njima krasote mnoge:
pticama brzo, veselja brzo preletanje,
i gorama vrhove,
i lugovima prostranstva,
i poljima širine;
i vazduha tananog
divnim nekim talasima brujanje:
i zemaljske daronose
od mirisnih cvetova, i travnosne;
ali i same čovekove prirode
obnavljanje i veselost
dostojno ko da iskaže?

Ovo sve, ipak,
i druga čudna dela Božja,
koja ni oštrovidni um
sagledati ne može,
ljubav prevazilazi.
I nije čudo,
jer Bog je ljubav,
kao što reče Jovan sin gromov.

Varanje nikakvo u ljubavi mesta nema.
Jer Kain, ljubavi tuđ, Avelju reče:
"Iziđimo u polje".

Oštro nekako i bistrotečno
ljubavi je delo,
vrlinu svaku prevazilazi.

Ljubav David lepo ukrašava,
rekavši: "Kao miro na glavu,
što silazi na bradu Aronovu,
i kao rosa aermonska,
što na gore silazi Sionske".

Uzljubite ljubav,
mladići i devojke,
za ljubav prikladni;
ali pravo i nezazorno,
da mladićstvo i devstvo ne povredite,
kojim se priroda naša
Božanskoj prisajedinjuje,
da Božanstvo ne uznegoduje.
Jer apostol reče:
"Duha Svetoga Božjega ne rastužujte,
Kojim se zapečatiste
javno u krštenju".

Bejasmo zajedno i jedan drugom blizu,
bilo telom ili duhom,
no da li gore, da li reke
razdvojiše nas,
David da reče: "Gore Gelvujske,
da ne siđe na vas ni dažd, ni rosa,
jer ne sačuvaste Saula,
ni Jonatana"!
O bezloblja Davidova,
čujte, carevi, čujte!
Saula li oplakuješ, nađeni?
Jer nađoh, reče Bog,
čoveka po srcu mome.

Vetrovi da se s rekama sukobe,
i da isuše,
kao za Mojsija more,
kao za Isusa sudije,
ćivota radi Jordan.

Eda bi se opet sastavili,
i videli se opet,
ljubavlju se opet sjedinili
u samom Hristu Bogu našem,
Kome slava sa Ocem
i sa Svetim Duhom
u beskrajne vekove,
AMIN.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Literatura
Volkswagen Golf I

**Volkswagen Golf Mk1** je kompaktni automobil, prva generacija Volkswagen Golfa i nasljednik Bube. Predstavljen je u maju 1974, a njime je Volkswagen težio imati modernu prednjo-pogonsku kompaktnu zamjenu za zastarjelu Bubu.

## Historija 
thumb|left|VW Golf Mk1 poslije fejsliftinga
Poput prethodnika (Volkswagen Buba), **Volkswagen Golf Mk1** se istakao kao utjecajan model. U neprekidnoj proizvodnji od 1974, Golf je bio jedan od prvih nadaleko uspješnih limuzina sa prednjim pogonom. U SAD-u, Morris Mini, Honda N360 i Fiat 128 zapazili su samo ograničeni uspjeh. Bio je to Rabbit (*zec*), zajedno sa Hondom Civic, koji je izazvao sljedeću generaciju evropskih prednjopogonskih američkih kompakta. Primjeri uključuju Dodge Omni, Plymouth Horizon, Ford Escort i Chevrolet tokom 1980tih. Golf je predstavljen Japanu 1975, a uvezen je preko Yanase prodavača u Japanu. Njihove vanjske dimenzije i zamjena motora bili su u saglasnosti sa japanskom vladom o dimenzijama automobila, što je potpomoglo prodaju.

Zamjena Bube bila je vitalni cilj za daljnji opstanak Volkswagena. Do polovine 1970tih, kompanija je pala u finansijsku krizu i prodaja Bube počela je naglo opadati. Prednja mašina na vodeno hlađenje, kao i zadnji pogon malih automobila, bilo je ono što su uživali korisnici ovih modela.

## Također pogledajte 
* Volkswagen Golf

## Reference 
## Vanjski linkovi
*Golf na Volkswagen International
*

Kategorija:Automobili
Ken Thompson

**Ken Thompson** (rođen 4. februara 1943 godine) je naučnik u polju informatike, najviše poznat po svom radu na UNIX operativnom sistemu.

Thompson je rođen u New Orleansu, SAD. Završio je elektrotehniku na University of California, Berkeley.

U 1969 godini, kao zaposlenik u Bell Labsu zajedno sa Dennis Ritchiem stvara UNIX operativni sistem. Također je autor B i Bon programskih jezika. Jedan od najpopularnijih jezika za programiranje danas, C vuče svoje porijeklo iz Thompsonovog B jezika za programiranje.

UNIX nije jedini operativni sistem na kojem je Thompson radio. Početkom 80-ih zajedno sa Rob Pikeom stvara Plan 9 operativni sistem. Za potrebe ovog operativnog sistem također stvara UTF-8 "character set".

Za njegov doprinos u razvitku opće teorije operativnih sistema i za implementaciju UNIX operativnog sistema je zajedno sa Ritchiem dobitnik Turingove nagrade u 1983 godini.

1. decembra, 2000 godine Thompson napušta svog dugogodišnjeg poslodavca Bell Labs, da bi potom prešao u Entisphere, Inc. Danas radi za Google Inc.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1943.
Kategorija:Američki naučnici
Kategorija:Dobitnici Turingove nagrade
Kategorija:Biografije, New Orleans
Kategorija:Živi ljudi
Anka Humo

**Anka Humo** (27. april 1903–5. januar 1962) bila je bosanskohercegovačka pijanistkinja i klavirski pedagog.

Studij klavira je završila 1928. kod Svetislava Stančića na Muzičkoj akademiji u Zagrebu. Od 1931. je u Sarajevu, najprije profesor na gimnaziji i od 1947. do smrti na Srednjoj muzičkoj školi. Bila je udata za Avdu Humu.

Koncertiranjem se zbog slabog zdravlja nije mnogo bavila, ali je kao vrstan pedagog odgojila više dobrih muzičara (pijanisti Jasenka Dimitrijević, Valerija Kubin i Neda Stanković; dirigent Željko Miler, kompozitor Milan Jeličanin i Anđelka Bego-Šimunović).

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1903.
Kategorija:Umrli 1962.
Kategorija:Biografije, Zadar
Kategorija:Jugoslavenski pijanisti
Kategorija:Bosanskohercegovački pijanisti
Izolda Ambrožić

**Izolda Ambrožić** (1932 - 17. juni 2011) bila je hrvatska i bosanskohercegovačka pijanistkinja i klavirski pedagog.

## Biografija 
Rođena je u Novoj Gradiški 1932. Studij klavira završila 1956. na Muzičkoj akademiji u Zagrebu (E. Vaulin, I. Maček). Od 1959. je na Muzičkoj akademiji u Sarajevu profesor klavira i metodike nastave klavira. Poseban afinitet je pokazivala prema komornom muziciranju te je na tom području postigla zapažene rezultate gostujući i na jugoslavenskim muzičkim festivalima. Bila je dugogodišnji saradnik Muzičke omladine. Za rezultate na podizanju muzičke kulture u BiH dobila je više nagrada i priznanja.

Preminula 17. juna 2011. u Zagrebu.

## Reference 
## Vanjski linkovi
*http://www.discogs.com Izolda+Ambrozic
* https://web.archive.org/web/20120318024506/http://www.fortunecity.com/roswell/vanthal/666/index005.htm
* https://open.spotify.com/artist/6mrlR8fPCrySgWfa4R3iXh

Kategorija:Rođeni 1932.
Kategorija:Umrli 2011.
Kategorija:Biografije, Nova Gradiška
Kategorija:Bosanskohercegovački pijanisti
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Jugoslavenski pijanisti
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Zlata Feller

**Zlata Feller** (Zagreb 26. 4. 1932 - Zagreb 16. 1. 1982.), bila je pijanistkinja i klavirski pedagog.
Završila u rodnom gradu Srednju muzičku školu, a zatim 1956. diplomirala na Muzičkoj akademiji u Zagrebu u klasi profesora Marijana Fellera, za kojeg se kasnije i udala. Usavršavala se u Parizu i Rimu kod profesora Carla Zecchija. Koncertnu karijeru započela je u Zagrebu, a potom se sa suprugom preselila u Sarajevo, gdje je uz koncertiranje u periodu između 1958 - 79. bila profesorica na Muzičkoj akademiji u Sarajevu. Od 1976. bila je šefica klavirskog odsjeka. Nastupala je solistički u domovini i inostranstvu: Rumunija, Poljska, tadašnji Sovjetski Savez, Francuska. Zlata Feller bila je pijanistica virtuozne tehnike, snažna udara, a isticala se interpretacijama djela Beethovena i romantičara poput Franza Liszta. Kao pedagog zaslužna je za razvoj pijanizma u Bosni i Hercegovini. Bila je organizator i predavač na klavirskim seminarima za usavršavanje nastavnika u Bosni i Hercegovini.

## Također pogledajte 
*Spisak bosanskohercegovačkih pijanista

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.infobar.ba/k/b/mu/2012/PrvaHistorijaMuzike.php

Feller,Zlata
Feller,Zlata
Feller,Zlata
Feller,Zlata
Feller,Zlata
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Neda Stanković

**Neda Stanković** (28. oktobar 1944 – 12. oktobar 2005) bila je bosanskohercegovačka pijanistkinja i klavirski pedagog.

Rođena je Sarajevu, gdje je završila srednju muzičku školu (Anka Humo) i 1967. studij klavira na Muzičkoj akademiji u Sarajevu u klasi prof. Marijana Fellera. Kao talentirana pijanistkinja je dugi niz godina nastupala solistički i kao klavirski pratilac. Usavršavala se i u bivšem SSSR-u. Jedan je od najuspješnijih pedagoga u historiji Srednje muzičke škole u Sarajevu. Njeni učenici su dobitnici mnogih nagrada na domaćim i inostranim takmičenjime. Od 1992. je kao profesor (u zvanju docenta i kasnije vanrednog profesora) djelovala na Muzičkoj akademiji u Sarajevu. Neda Stanković je bila pedagog velike energije i širokog znanja koje decenijama vrlo uspješno i neumorno prenosila na veliki broj svojih učenika i studenata.

Kao dugogodišnji pedagog je odgojila  veliki broj vrstnih pijanista i pedagoga koji su se afirmirali u zemlji i inostranstvu: Boris Kraljević, Dijana Tanović-Čizmok, Tina Kordić, Irena Koblar, Dragan Opančić, Nihad Krečo, Vedran Arkus, Azra Medić i dr. Za razvoj i promociju pijanističke struke u BiH, Nedi Stanković pripadaju izuzetne zasluge.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1944.
Kategorija:Umrli 2005.
Kategorija:Biografije, Gacko
Kategorija:Pijanisti