Mehmed-Razi Velihodžić

**Hadži Mehmed Razi Velihodžić** (Sarajevo, 1722 – Mekka, 1785), bio je bosanskohercegovački alhamijado pisac, astronom i pjesnik epigrafičar. Spada među pionire alhamijado literature u Bosni i Hercegovini, koji je prvi počeo pisati vjerska djela na bosanskom jeziku. 

## Biografija 
Rođen je u Sarajevu u Havadže Kemuludinovoj (Ćemaluši) mahali oko 1722. godine. Sin je Velijudin hodže (1696 – 1745.), koji je bio mualim mekteba Gazi Husrev-begove džamije i imam Sarač Alijine džamije u Sarajevu. Osnovno obrazovanje je stekao u Sarajevo, a daljne školovanje je nastavio u Carigradu. Nakon povratka u Sarajevu bio je mualim Gazi Husrev-begova mekteba od 1756. do 1777. godine. Kasnije je obavljao dužnost šejha i muderisa Gazi Husrev-begova hanikaha i pisara sudnice. Detaljni opis Velihodžića je ostavio sarajevski ljetopisac Mula Mustafa Bašeskija za kojeg kaže: „*Hadži Mehmed-Razi Velihodžić (Velihocaogli), muderis Husrev-begova hanikaha, također mještanin. Bio je vješt i sposoban u šerijatskom nasljednom pravu. Zapravo se može reći da je u toj nauci bio veliki znalac i pravi majstor. Bio je pisar u mehkemi i kao spomenuti Ćesrija* ''vrlo vješt u pisanju. Dobro je poznavao pitanja iz šerijatskog prava, a bio je sposoban i u drugim granama nauke. Njegov pjesnički pseudonim je Razi, jer je pjevao i sastavljao kronograme. Ništa ne bi čitao sporo i teško. Kada bi mu neko dao kakvo djelo, knjigu u ruke, on bi je čitao sasvim brzo i tečno, kao vodu. Zbog svega toga prozvaše ga Marifeti = vještak. U matematici je bio brz i tačan. Svake godine je na osnovu kretanja zviježđa sastavljao kalendare-takvime, pa mu kao astronoma nije bilo premca u Bosni. Učio je pred Begimamom'**, ali je i njega nadmašio, jer poznavaše još i perzijski jezik. Imao je sasvim lijep i dopadljiv rukopis. Svojom rukom je prepisao Vankulin rječnik**'. I on je, kao i dvojica naprijed spomenutih hodža, imao preko pedeset godina. Najprije je bio pripravnik. Njemu je ime hadži Mehmed-efendija. Predavao je dječacima i učenicima Hanikaha. Ne bi išao po džamijama i nije se pravio licemjer. Bio je bogat i dva puta je išao u Meku.*“

On spada među pionire alhamijado literature u Bosni i Hercegovini, jer je on prvi počeo pisati vjerska djela na bosanskom jeziku. Sačuvano je nekoliko njegovih radova; didaktička pjesma, koja glasi „*Čujte djeco svikoli: Pravim putem idite, moji dragi sokoli, pravim putem idite*.“, brošura o lijepim ćudima i još tri brošure na bosanskom jeziku, prva o uzorcima da se bez imana (vjere) umre, druga je prijevod Kunut-dove, a treća govori o daru Boga, poslanika Muhammeda, i slično. Spomenuti radovi se čuvaju u Gazi Husrev-begovoj biblioteci u rukopisu i još uvijek nisu objavljeni.

Velihodžić je pod pseudonimom „Razi“ sastavljao i kronograme u stihu. Danas su poznata svega dva kronograma sa ovim pseudonimom, a to su: epitaf (natpis) na nišanu Hadži Hasana, Oručeva iz 1167. (1753/54.) godine i kronogram Mevlevijske tekije iz 1196. (1782.) godine. Pretpostavlja se da je napisao epitaf na nišanu svoga oca Velijudin efendije, sina hadži Duraka.

Godine 1784. godine uvakufio je svoju kuću u Havadže Kemaludinovoj mahali (Ćemaluši) za ženski mekteb. Umro je 1785. godine u Mekki u 63. godini života. Njegovu smrti je također zabilježio Bašeskija: „*Iz Medine je došao glasonoša i javio da je umro... bedel (zamjenik) hadži Mehmed-efendija, astronom, veliki učenjak, pjesnik, pravnik, jako učeni moj prijatelj. On je po treći put otišao u Meku i, ne izašav na Arefat, umro je. Neka se na njega izlije velika Božja milost! Dugo vremena je bio mualim djeci, zatim pisar u mehkemi i šejh Hanikaha. U nasljednom pravu odlično je rješavao najteža pitanja. Bio je malo nesređen i zatvorene naravi; bio je bez djece, nije naginjao misticizmu.''“ Budući da je Velihodžić umro prije izlaska na Arefat, to znači da je umro nekad prije 14. oktobra 1785. godine, a vijest o njegovoj smrti je stigla nakon nekoliko mjeseci kada se se hadžije vratile u Sarajevu.

Posjedovao je privatnu biblioteku koja je sadržavala 199 naslova u 149 kodeksa. Najviše knjiga je imao iz šerijatskog prava i astronomije, a ostala djela su iz hadisa, dogmatike, historije, geografije, muzike, filologije, misticizma, logike itd. Bavio se prepisivanjem knjiga. Poznavao je turski i arapski jezik. 

## Reference 
Kategorija:Umrli 1785.
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Alhamijado književnost
Kategorija:Rođeni 1722.