open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Milton Friedman

mini|desno|250px|Milton Friedman
**Milton Friedman** (31. juli 1912 – 16. novembar 2006) bio je američki ekonomist, dobitnik Nobelove nagrade za ekonomiju 1976. godine. Friedman i John Maynard Keynes često se smatraju najutjecajnim ekonomistima 20. stoljeća, Keynes prve polovine, a Friedman druge.

Friedman je rođen 31. jula 1912. godine u New Yorku. Doktorirao je na Univerzitetu Columbia, a cijeli radni vijek odradio je na Univerzitetu u Chicagu. Friedman je široj javnosti poznat kao promotor ideja slobode, tačnije slobodnog tržišta i unapređenja ekonomskih sloboda pojedinca. Da bi što bolje objasnio probleme državne intervencije što većem broju ljudi, Friedman je pokrenuo dokumentarni serijal pod nazivom "*Free To Choose*" (bos. "Sloboda izbora"). Tokom emitovanja, ali i kasnije, serijal je doživio ogroman uspjeh, sa gledanosti od nekoliko miliona osoba. Pored tog serijala, Friedman je autor dvije popularne knjige namjenjenje široj javnosti: "Kapitalizam i sloboda" i "Sloboda izbora". Obje knjige su prevedene na južnoslavenske jezike.

Govoreći o državi, Milton Friedman je često spominjao da pravo pitanje nije kako se finansira državna potrošnja, bilo dugom ili porezima, već državna potrošnja uopće. Država je naravno potrebna, pa tako Friedman navodi da *"postojanje slobodnog tržišta svakako ne uklanja potrebu za vladom. Naprotiv, vlada je nužna i kao forum za određivanje "pravila igre" i kao sudija koji tumači i sprovodi dogovorena pravila".* Po pitanju ekonomskih sloboda, Friedman je naglašavao da je ekonomska sloboda nužno sredstvo za političku slobodu, budući je politička sloboda bez ekonomske neodrživa na dugi rok.

## Reference 
## Također pogledajte 
* I, Pencil

Kategorija:Rođeni 1912.
Kategorija:Umrli 2006.
Kategorija:Biografije, New York
Kategorija:Američki ekonomisti
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za ekonomiju
Princ Kaspijan

mini|desno

***Princ Kaspijan*** je roman epske fantastike za djecu kojeg je napisao C. S. Lewis, a objavio ga je Geoffrey Bles u 1951. Bio je drugi po redu objavljen od sedam romana *Narnijskih hronika* (1950-1956) i Lewis ga je završio pisati u 1949., prije nego što je prva knjiga izašla. Četvrti je po redu u posljednjih nekoliko izdanja romana, koji su poredani prema historiji Narnije. Kao ostale, i ovaj roman ilustrirala je Pauline Baynes i njene ilustracije su zadržane u mnogim kasnijim izdanjima.

Telmarinsko osvajanje Narnije, kao što je prikazano u knjizi, je na mnogo načina slično historijskom normanskom osvajanju Engleske. Iako ne postoji precizna paralela u stvarnoj engleskoj historiji na specifične događaje ove knjige, krajnji rezultat - "Stari Narnijanci" i Telmarinci postaju jedan narod i žive zajedno u harmoniji - sličan je historijskom procesu eventualnog spajanja Saksonaca i Normana u jedan engleski narod.

## Reference 
## Reference
Kategorija:Britanska književnost
Kategorija:Fantastika
Brisbane

**Brisbane** je glavni i najnaseljeniji grad australijske države Queensland. Ima 1.857.594 stanovnika (2007) i treći je najveći grad u Australiji. Nalazi se u jugoistočnom dijelu Queenslanda, između ravni rijeke Brisbane i Tihog okeana. Lokalni Aboridžini su ovo područje nazivali *Mian-jin* – "mjesto u obliku špice". Grad je dobio ime po Thomasu Brisbaneu, guverneru Novog Južnog Velsa od 1821. do 1825.

Današnji Brisbane značajan je informatički, finansijski, transportni, naftni i metalurški centar Australije.

## Reference 
Kategorija:Gradovi u Australiji
Kategorija:Brisbane
Belgijski arondismani

**Belgijski arondismani** pripadaju trećem nivou teritorijalne podjele Belgije po standardima ISO 3166-2:BE i NUTS:BE. Belgija je teritorijalno podijeljena u tri regije, od kojih su dvije podijeljene u pet pokrajina. Pokrajine su dalje podijeljene na 43 arondismana.

## Arondismani 
desno|Karta sa podjelom Belgije na arondismane.

### Brisel 
### Flandrija 
### Valonija 
## Vanjski linkovi
* Carte des Arondismans administratifs

## Reference 
*
Kategorija:Treći nivo državnih administrativnih podjela
Kategorija:Administrativna podjela Belgije
Hopman Cup 1989.

**Hopman Cup 1989.** bilo je prvo izdanje *Hopman Cupa*. Održano je od 28. decembra 1988. do 1. januara 1989. u Zabavnom kompleksu "Burswood" u australijskom Perthu. Pobjednik turnira postala je selekcija Čehoslovačke u sastavu Miloslav Mečíř i Helena Sukova koja je u finalu bila bolja od domaće ekipe za koju su igrali Pat Cash i Hana Mandlikova.

## Ekipe 
### Nosioci 
#  **Čehoslovačka – Miloslav Mečíř i Helena Sukova (pobjednik)**
#  Australija – Pat Cash i Hana Mandlíkova *(finalist)*
#  Zapadna Njemačka – Patrik Kühnen i Steffi Graf *(polufinalist)*
#  Švedska – Mikael Pernfors i Catarina Lindqvist *(polufinalist)*

### Nepostavljeni 
*  Francuska – Thierry Tulasne i Pascale Paradis *(1. kolo)*
*  Velika Britanija – Jeremy Bates i Sarah Loosemore *(1. kolo)*
*  Japan – Shuzo Matsuoka i Masako Yanagi *(1. kolo)*
*  Jugoslavija – Slobodan Živojinović i Karmen Škulj *(1. kolo)*

## Žrijeb 
## Četvrtfinale 
### Čehoslovačka-Japan 
### Švedska-Jugoslavija 
### Zapadna Njemačka-Francuska 
### Australija-Velika Britanija 
## Polufinale 
### Čehoslovačka-Švedska 
### Australija-Zapadna Njemačka 
## Finale 
### Čehoslovačka-Australija 
## Vanjski linkovi 
* Hopman Cup 1989. na *HopmanCup.com*

Kategorija:Hopman Cup
Kategorija:1989. u tenisu
Sun He

**Sun He** (223–253), stilsko ime **Zixiao** (子孝), formalno **Car Wen** (文皇帝) bio je krunski princ kineske države Istočni Wu, jednog od Tri kraljevstva. Bio je sin cara Sun Quana i njegove omiljene priležnice, Supruge Wang. Krunskim princom je postao 241. nakon smrti starijeg brata Sun Denga. Međutim, ubrzo nakon toga se razvilo suparništvo između Sun Hea i njegovog brata Sun Baa, oko kojih su se počele stvarati suprotatsvljene klike ministara na carskom dvoru. Njihovi sukobi su sa vremenom toliko paralizirali državnu upravu da ih je ostarjeli Sun Quan na savjet svog pomoćnika Sun Juna 250. odlučio prekinuti drakonskim mjerama - Sun Ba je natjeran na samoubistvo, a Sun Heu oduzeta titula carskog princa te predana najmlađem sinu Sun Lingu. Kada je nakon ubistva regenta Zhuge Kea 253. njegovo mjesto preuzeo Sun Jun, naredio je Sun Heu da izvrši samoubistvo. Godine 264. je na prijestolje došao Sun Heov sin Sun Hao te svom ocu dao posmrtnu titulu cara.

## Također pogledajte 
*Spisak ličnosti Tri kraljevstva

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Istočni Wu
Kategorija:Rođeni 223.
Kategorija:Umrli 253.
ISO 3166-2:DE

mini|300px|desno|Teritorijalna podjela Njemačke na savezne pokrajine po ISO 3166-2:DE

**ISO 3166-2:DE** je međunarodni standard, koji numeričkim oznakama definiše teritorijalnu podjelu Njemačke. Kod se sastoji iz dva dijela, razdvojenih crticom. Prvi dio označava oznaku države po standardu ISO 3166-1 (DE - za Njemačku), a drugi dio oznaka savezne pokrajine. Aktualna verzija koda je definirana 1998. godine. 

## Prvi nivo 
## Također pogledajte 
* Njemačke savezne pokrajine
* NUTS kodovi Njemačke

## Reference 
Kategorija:Administrativna podjela Njemačke
DE
Kineski Taipei

mini|Olimpijska zastava Kineskog Taipeija
**Kineski Taipei** jeste kovanica pod kojom djelomično priznata Republika Kina, poznatija kao Tajvan, učestvuje u radu nekih međunarodnih organizacija te se pod takvim imenom pojavljuje na gotovo svim sportskim takmičenjima. Naziv *Kineski Taipei* smatra se statusno neutralnim te pod tim nazivom Narodna Republika Kina, koja je članica UN-a i koju priznaje najveći broj zemalja svijeta, toleriše prisutnost Tajvana na međunarodnoj sceni.

## Također pogledajte 
*Narodna Republika Kina
*Tajvan
*Politika jedne Kine
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Kina
Politika jedne Kine

thumb|Ljubičasto: pod kontrolom NR Kine  Narančasto: pod kontrolom Tajvana

**Politika jedne Kine** (pojednostavnjeni kineski: 一个中国; tradicionalni kineski: 一個中國 政策) odnosi se na politički stav kako postoji samo jedna kineska država koja se zove Kina bez obzira na postojanje dviju vlada koje svaka za sebe tvrde da predstavljaju kinesku državu. Te dvije vlade su vlada NR Kine i vlada Republike Kine, koja je šire poznata pod nazivom Tajvan, po ostrvu na kojem je ta vlada zadržala svoju vlast nakon uspostave Narodne Republike na *kontinentu*. Kao rezultat ove politike (koja je usaglašena i među predstavnicima dviju vlada), zemlje diplomatske odnose smiju uspostaviti samo s jednom od ove dvije vlade budući da se radi o jednoj državi. Ipak, neke zemlje, u prvom redu SAD, preferiraju dvosmisleno i blaže tumačenje ove politike zbog značajnih ekonomskih odnosa, a u slučaju Tajvana, i interesa za vojnom prisutnošću u regiji. Iako Tajvan službeno prihvata politiku jedne Kine, na ostrvu postoji snažan pokret za stvaranje odvojene države Tajvana i posebnog identiteta koji teži "tajvanizaciji" ostrva.

## Također pogledajte 
* Kineski Taipei
## Vanjski linkovi 
* http://www.taiwanbasic.com/taiwanus/rocinexile.htm
* http://www.ibiblio.org/chinesehistory/contents/03pol/c05s02.html
* http://www.taipeitimes.com/News/taiwan/archives/2008/10/08/2003425320
* http://www.taiwanbasic.com/hansard/uk/uk1955as.htm
* https://web.archive.org/web/20080808143607/http://www.china-embassy.org/eng/zt/twwt/White%20Papers/t36705.htm
* https://web.archive.org/web/20061211233313/http://www.nwc.navy.mil/apsg/communiques.htm#U.S.-PRC%20JOINT%20COMMUNIQUE,%20August%2017,%20198
* http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/content/article/2006/03/13/AR2006031301504.html
* http://www.globalsecurity.org/wmd/library/news/taiwan/2008/taiwan-080528-cna02.htm
Kategorija:Politika Kine
Kategorija:Politika Tajvana
Kategorija:Međunarodni odnosi
ISO 3166-2:CH

mini|300x300piksel|Teritorijalna podjela Švicarske na kantone po ISO 3166-2:CH

**ISO 3166-2:CH** je međunarodni standard, koji numeričkim oznakama definiše teritorijalnu podjelu Švicarske. Kod se sastoji iz dva dijela, razdvojenih crticom. Prvi dio označava oznaku države po standardu ISO 3166-1 (CH - za Švicarsku), a drugi dio oznaka kantona. Aktualna verzija koda je definirana 2003. godine. 

## Prvi nivo 
## Također pogledajte 
* Kantoni u Švicarskoj
* NUTS kodovi Švicarske

## Reference 
Kategorija:Administrativna podjela Švicarske
CH
Georgios Samaras

**Georgios Samaras** (grčki: Γιώργος Σαμαράς; rođen 21. februara 1985) je grčki nogometaš koji igra u škotskoj Premijer ligi za klub Celtic F.C. kao i za grčku nogometnu reprezentaciju. Uglavnom igra na poziciji napadača, a može igrati i kao lijevo krilo.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*
*
*
*
*Georgios Samaras  na calcio.com
*Georgios Samaras na transfermarkt.it

Kategorija:Grčki nogometaši
Kategorija:Rođeni 1985.
Kategorija:Biografije, Heraklion
Kategorija:Nogometaši Heerenveena
Kategorija:Nogometaši Manchester Cityja
Kategorija:Nogometaši Celtica
Kategorija:Nogometaši West Bromwich Albiona
Kategorija:Nogometaši Al-Hilala
Kategorija:Nogometaši Rayo Oklahoma Cityja
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 2008.
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 2010.
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 2012.
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 2014.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Nogometaši Real Zaragoze
Kangchenjunga

**Kangchenjunga** (Nepalski: **कञ्चनजङ्घा** *Kanchanjaŋghā*, Limbu: *Sewalungma* **(सेवालुन्ग्मा)**) treća je planina na svijetu po visini (poslije Mount Everesta i K2) s visinom od 8586 m, a prostire se u dijelu Himalaja poznat kao *Kangchenjunga Himal* ograničenom na zapadu rijekom Tamur a istoku rijekom Teesta. Granična je planina između Nepala i Indije. 
Najviši je vrh u Indiji.
Naziva se još i *Pet blaga velikog snijega*, kao aluzija na pet vrhova te planine, od kojih četiri viših od 8450&nbsp;m. Na lokalnom jeziku Limbu, naziv planine je *Sewalungma* ("Planina kojoj nudimo pozdrav"). Kanchenjunga ili Sewalungma smatra se svetom planinom u religiji Kirata.

Tri od pet vrhova (glavni, centralni i južni) nalaze se na granici okruga Sjeverni Sikkim u Sikkimu, i okruga Taplejung u Nepalu, dok su preostala dva u potpunosti na teritoriju okruga Taplejung. Nepalski dio planine nalazi se u zaštićenom području *Kanchenjunga Conservation Area Project* (KCA) površine  2035&nbsp;km2, kojeg u saradnji s nepalskom vladom vodi World Wildlife Fund. Područje je dom crvenoj pandi i drugim planinskim životinjama, pticama i biljkama. Indijska strana Kangchenjunge također se nalazi u zaštićenom parku *Khangchendzonga National Park*.

Do 1852.godine pretpostavljalo se da je Kangchenjungu najviša planina na svijetu, ali nakon britanskog velikog trigonometrijskog mjerenja 1849. godine potvrđeno je da je Mount Everest (tada poznat kao *Peak XV*) najviša a Kangchenjunga treća najviša planina na svijetu.

## Geografija 
Kangchenjunga Himal kao dio Himalaja se prostire u Nepalu  a obuhvata 16 vrhova iznad 7000 m. Na sjeveru masiv je ograničen sa Lhonak Chu, Goma Chu i Jongsang LA, a na istoku rijekom Teesta.

Pet najviših vrhova Kangchenjunge su prikazani u slijedećoj tabeli.

## Historija ekspedicija 
Planina je prvi put osvojena 25. maja 1955. kada su se na vrh popeli članovi britanske ekspedicije Joe Brown i George Band. Ekspedicija je poštovala Sikkimsko vjerovanje da je vrh planine svet, te su se zaustavili nekoliko metara prije samog vrha. Od tada, većina uspješnih uspona poštuje tu tradiciju.

## Galerija slika 

Datoteka:Kangch-Goechala.jpg|Kangchenjunga s prelaza Goechala La, 4400&nbsp;m
Datoteka:Kangchenjunga PangPema.JPG|Sjeverna strana iz Pang Peme
Datoteka:KANGCHENJUNGA_MAP_by_GARWOOD,_1903.jpg|Karta Kangchenjunge 
Datoteka:Kangchenjunga East Face from Zemu Glacier.jpg|Istočna strana Kangchenjunge

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Historija alpinizma na Kangchenjungi
* Kangchenjunga  na *Peakwareu*
* Članak o Joeu Brownu i Georgeu Bandu 
* Kako doći do baznog kampa Kanchenjunga 

Kategorija:Najviši vrhovi država
Kategorija:Osamhiljadaši
Kategorija:Planine u Indiji
Kategorija:Planine u Nepalu
Slavko Kvaternik

**Slavko Kvaternik** (Komorske Moravice, 25. august 1878 – Zagreb, 13. juni 1947) bio je hrvatski vojnik, političar i ratni zločinac. U Prvom svjetskom ratu je kao oficir služio vojsku Austro-Ugarske Monarhije. Po stvaranju Kraljevine SHS penzionisan je te se priključio Ustaškom pokretu. Po njemačkoj invaziji na Jugoslaviju 10. aprila 1941. je proglasio Nezavisnu državu Hrvatsku u kojoj je držao neke od najviših vojnih i političkih funkcija. Nakon penzionisanja 1942. se povukao u Austriju te je po završetku Drugog svjetskog rata izručen vlastima Jugoslavije koje su ga 1947. osudile na smrt.

## Rani život 
Rođen je u Moravicama (tada Komorske Moravice) u Kraljevina Hrvatskoj i Slavoniji 25. avgusta 1878, od Ljudevita, poštara, i njegove supruge Marije (rođene Frank), koja je Njemica, porijeklom iz Bavarske i katolik po vjeri.

Slavko Kvaternik oženio se Olgom Frank, kćerkom Josipa Franka, hrvatskog nacionalističkog političara jevrejskog porijekla, koji je prešao iz judaizma u rimokatolicizam. Njihov sin Dido je bio pripadnik ustaša. Krajem avgusta 1941. Olga Frank je izvršila samoubistvo, vjerovatno zbog svog jevrejskog porijekla i uloge njenog muža, a (posebno) sina Didone, u NDH.

Školovao se na vojnoj akademiji, Kvaternik je služio u Austrougarskoj vojsci kao ađutant (1914–1916) feldmaršala Svetozara Boroevića za vrijeme Prvog svjetskog rata, a odlikovan je njemačkim Gvozdenim krstom I klase (1918). Godine 1918. pristupio je novoformiranom Narodnom vijeću Slovenaca, Hrvata i Srba, postavši načelnik Glavnog generalštaba. Krajem godine Kvaternik je zapovijedao hrvatskim postrojbama tijekom uspješne okupacije Međimurja 1918.

## Drugi svjetski rat 
Nakon Njemačke invazije na Kraljevinu Jugoslaviju 6. aprila 1941, ustaše su formirale vladu s Ante Pavelićem kao vođom. Četiri dana kasnije Kvaternik je proglasio osnivanje Nezavisne Države Hrvatske (NDH) i formirao prvu ustašku vladu. Istovremeno, na Kvaternikov zahtjev, Vladko Maček (vođa Hrvatske seljačke stranke, koji je odbio saradnju s Nijemcima kada su tražili da vodi novu naciju) poručio je narodu da sarađuje s novim režimom.

Kvaternik je u to vrijeme bio vrhovni zapovjednik Hrvatskih oružanih snaga. Nosio je titulu maršala. Bio je drugi najmoćniji čovjek u državi, iako je bio samo jedan od članova "Doglavnikovog vijeća". Hrvatsko domobranstvo je osnovano 11. aprila. Na ovom položaju je ostao do penzionisanja 4. januara 1943.

## Dodatna literatura 
*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Ustaše
Kategorija:Biografije, Vrbovsko
Kategorija:Rođeni 1878.
Kategorija:Umrli 1947.
Kategorija:Ratni zločinci u Drugom svjetskom ratu
Dražen Žerić

**Dražen Žerić - Žera** (rođen 20. jula 1964) jest bosanskohercegovački muzičar i klavijaturist. Pjevač je i vođa sarajevske pop rok grupe Crvena jabuka s kojom je stekao status jedne od najpopularnijih grupa u bivšoj Jugoslaviji i koja je prodala više albuma od Bijelog dugmeta.

## Biografija i karijera 
Dražen Žerić rođen je u Mostaru u porodici u kojoj su otac Nedžib i majka Šemsa bili profesori , a ima brata Damira koji živi u Rimu.
Odrastao je u sarajevskom naselju Višnjik, gdje je završio osnovnu školu i gimnaziju, a istovremeno je pohađao i muzičku školu, odsjek klavir. Kasnije je diplomirao ekonomiju na Univerzitetu u Sarajevu. Nakon koncertnih nastupa u sarajevskim pop rok grupama, 1984. upoznaje Zlatka Arslanagića, Aljošu Buhu, Darka Jelčića i Dražena Ričla. Godine 1985. dobio je poziv od prijatelja Dražena Ričla da prijeđe u tek nastalu grupu Crvena jabuka. U originalnoj postavi svirao je klavijature, a nakon automobilske nesreće u kojoj su poginuli pjevač Dražen Ričl i basist Aljoša Buha, preuzima ulogu vokalnog soliste Crvene jabuke čiji je i danas pjevač. Crvena jabuka je brzo postala jedan od najuspješnijih muzičkih grupa u bivšoj Jugoslaviji na vrhu top lista iz godine u godinu, od 1985. do 1990. godine. Takozvane jugoslavenske godine Crvene jabuke okončane su 1990. osvajanjem prestižne muzičke nagrade *"Messam"* u Beogradu kojom je krunisan njihov najuspješniji album *"Tamo gdje ljubav počinje"*.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Dražen Žerić Žera: Pred bosanskohercegovačkom publikom nema foliranja

Kategorija:Rođeni 1964.
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Klavijaturisti
Kategorija:Biografije, Mostar
Kategorija:Crvena jabuka
Kategorija:Bosanskohercegovački pjevači
Kategorija:Jugoslavenski pjevači
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Hrvatski muzičari
Kategorija:Hrvatski pjevači
Belgijske pokrajine

**Belgijske pokrajine** (fran: *Province de Belgique*, hol: *Provincies van België*,  njem: *Belgische Provinzen*) pripadaju drugom nivou teritorijalne podjele Belgije po standardima ISO 3166-2:BE i NUTS:BE. Belgija je teritorijalno podijeljena u tri regije, od kojih su dvije podijeljene u pet pokrajina. Pokrajine su dalje podijeljene na arondismane.
Pokrajine su u odnosu na regije, decentralizirani teritorijalni organi. Pokrajinske institucije (*Pokrajinski savjet*, *Pokrajinski kolegijum* i *guverner*), mogu biti ovlašteni za izvršavanje saveznih i regionalnih pitanja. Pokrajine su ujedno i izborni okruzi (sa izuzetkom izbornog okruga Brussels-Halle-Vilvoorde)

## Reference 
*
Kategorija:Drugi nivo državnih administrativnih podjela
Kategorija:Administrativna podjela Belgije
Lan

**Lan** (lat. *Linum usitatissimum*) je jednogodišnja ili dvogodišnja zeljasta biljka sa kratkim vretenastim korijenom.

## Opis biljke 
Stabljika je visoka (30–80&nbsp;cm), uspravna, okrugla, bez dlaka, obrasla listovima, u gornjem dijelu je granata. Listovi su naizmjenično raspoređeni, lancetasti, dugački 2–3&nbsp;cm, široki 2–4&nbsp;mm, bez dlaka, zeleni ili sivozeleni. Liska je zašiljenog vrha, sa osnovom suženom u dršku. Cvjetovi su na vrhu stabljike na dugačkim drškama, nalaze se u cimoznim cvatima. Čašica i krunica su od po pet listića, krunični svjetloplavi, ružičasti ili ljubičasti, na vrhu zaobljeni, a ka osnovi klinasto suženi i žućkasti. Plod je loptasta čahura sa mnogo sjemena, 6–8&nbsp;mm dugačka. Sjem je do 5&nbsp;mm dugo, do 2&nbsp;mm široko, spljošteno, s jedne strane zaobljeno, s druge suženo. Svjetlosmeđe je boje, sluzavog i uljastog ukusa kada se zagrize, bez mirisa. Cvjeta od juna do augusta.

Samoniklo raste u poljima, pored puteva, po obodu šume; česta je biljka, rasprostranjena od ravničarskih do alpskih područja. Lan se uzgaja na plodnom zemljištu umjerenog klimata gdje traži dosta vode.

Lan se kosi ili čupa, a sjeme se odvaja mlaćenjem. Masno ulje se dobija cijeđenjem zrelog sjemena. Treba voditi računa da sjeme, kada se dugo i nepropisno čuva, ne počne da klija, jer tada može biti otrovno.

## Upotreba 
Sjeme lana je jedno od najvažnijih izvora sušivih ulja. Postoje podaci da se lan u tu svrhu uzgajao još prije 6 000 godina. Sadržaj ulja u sjemenu je od 32% do 43%. Laneno ulje se uglavnom koristi za pravljenje boja, lakova, mekanih sapuna i štamparskih boja. Savremene sintetičke podne podloge se prave od plastičnih polimera od kojih se mnogi i danas dobijaju iz sjemenih ulja. Laneno ulje koristi se za izradu pojedinih farmaceutskih preparata. Ostaci poslije cijeđenja ulja se koriste kao stočna hrana bogata bjelančevinama.

Lan se komercijalno, radi sjemena, uzgaja uglavnom u Argentini, Ukrajini, Francuskoj, Bangladešu Etiopiji, Rusiji, Indiji, Kini, Kanadi i u SAD-u. Rusija je najveći proizvođač lanenih tekstilnih vlakana sa 70% učešća u svjetskom tržištu.

Lanena vlakna su izuzetno jaka, čvrsta i istegljiva. Upotrebljavaju se za izradu lanenog sukna, konca, grubog platna, kvalitetnog papira, izolacionih materijala.

## Historija 
Lan je nekada bio najvažnija tekstilna biljka, a sada je po značaju iza pamuka. Porijeklo lana nije sasvim jasno jer je poznat kao kulturna biljka još od prahistorije. Stari Egipćani su nosili odjeću od lana, uvijali mumije u laneno platno, a slike biljke lana se mogu vidjeti na zidovima u grobnicama. Stari Grci su uvozili lan davno prije kršćanstva.

## Također pogledajte 
* Ishrana
* Fitohemijski spojevi

## Vanjski linkovi 
* http://www.ag.ndsu.edu/pubs/yf/foods/fn620-1.gif 

Kategorija:Ljekovito bilje
Kategorija:Vlakna
Velika nagrada Malezije 2013.

Velika nagrada Malezije 2013., (formalno poznata kao "2013 Formula 1 Petronas Malaysia Grand Prix"), je utrka vozila Formule 1, održana 24. marta, 2013., na stazi Sepang International Circuit u Selangoru, Malezija. Pobjednik je Sebastian Vettel koji je startovao sa pole pozicije.
## Rezultati treninga (petak) 
### Prvi trening  
### Drugi trening  
## Rezultati treninga (subota) 
### Treći trening  
### Kvalifikacije 
: Kimi Räikkönen - 3 mjesta grid kazna - usporava Nico Rosberg između krivulja 12 i 15.

## Utrka (nedjelja) 
Malezija
Kategorija:2013. u Maleziji
2013
Omega-3 masna kiselina

[mini|400px|[Alfa-linoleova kiselina.]]
**Omega-3 masne kiseline** su posebna skupina unutar nezasićenih masnih kiselina. Pripadaju esencijalnim nutrijentima i kao takve su potrebne za život, a tijelo ih ne može samo proizvesti.

Naziv dolazi od stare nomenklature masnih kiselina. Prije nego što su bili identificirani kao takvi skupno ih se je nazivalo "Vitamin F".

Imaju pozitivni učinak na ljudsko zdravlje. Smanjuju razinu triglicerida u krvi. Smanjuju krvni tlak. Spriječavaju nastanak krvnih ugrušaka. Poboljšavaju cirkulaciju krvi.

## Namirnice bogate omega-3 masnim kiselinama 
mini|Salvia hispanica sjeme.
* Α-linolova kiselina  
* ulje od chije  (*Salvia hispanica*) - do oko 64% 
* ulje od perille (*Perilla frutescens**) - oko 60% 
* laneno ulje (*linum usitatissimum'') - do više od 50% 
* ulje od sjemenke konoplje - oko 17% (gama-linolenska kiselina (omega-6), oko 4%) 
* orahovo ulje - oko 13% 
* ulje od uljane repice - oko 9% 
* sojino ulje - oko 8% 
* losos, kuhan - 1,8% 
* Inćun - konzervirani u ulju, zasoljeni - 1,7% 
* srdela - konzervirana u umaku od rajčice, s kostima - 1,4% 
* skuša - kuhana - 1%

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.umm.edu/altmed/ConsSupplements/Omega3FattyAcidscs.html 

Kategorija:Organski spojevi sa kiseonikom
Kategorija:Biohemija
Robert S. Mulliken

thumb|220px|Robert Mulliken, Chicago 1929
**Robert Sanderson Mulliken** je bio američki fizičar i hemičar, dobitnik Nobelove nagrade za hemiju 1966. godine.

## Biografija 
Mullikenov otac bio je profesor organske hemije na MIT-u. Robert je još kao dijete imao je odlično (iako selektivno) pamćenje. Naučio je dovoljno njemačkog da nije morao pohađati predavanja iz njemačkog. Diplomirao je hemiju na MIT-u 1917. godine. a doktorirao je 1921. godine u Chicagu temom o separaciji izotopa žive ishlapljivanjem. Od 1926.- do 1928. predavao je fiziku na Univerzitetu New York (NYU), a 1934. godine osmislio je novu skalu elektronegativnosti elementa koja nije potpuno kompatibilna onoj Paulingovoj, ali joj je blisko srodna.

## Reference 
Kategorija:Američki hemičari
Gasherbrum I

**Gasherbrum I** (Urdu: گاشر برم -1‎; simplified Chinese: 加舒尔布鲁木I峰; traditional Chinese: 加舒爾布魯木I峰; pinyin: Jiāshūěrbùlǔmù I Fēng) poznata još i kao *Hidden Peak* ili *K5* je 11. najviša planina na Zemlji, locirana na granici Pakistana (region Gilgit–Baltistan) i Kine (region Xinjiang). Dio je masiva Gasherbrum smještenog na Karakorum lancu Himalaja. Mada se naziv masiva često prevodi kao "Blještavi zid" (Shining Wall), vjerovatno kao aluzija na vrlo istaknuti obližnji vrh Gasherbrum IV; stvarni naziv dolazi iz riječi Balti jezika "rgasha" što znači lijepo i "brum" tj. planina, te tako imamo i naziv "lijepa planina". Planinu je prvi uočio Montgomery 1856. godine, kada je na udaljenosti od oko 200&nbsp;km, za vrijeme velikog trigonometrijskog pregleda Indije, primijetio lanac Karakorum. Pošto je to peti vrh lanca, Gasherbrum I je automatski dobio naziv K5. 1892. godine William Martin Conway dodijelio je planini dodatni naziv Hidden Peak, što na bosanskom jeziku znači "skriveni vrh" a vjerovatno zbog svoje ekstremne udaljenosti. Prvi uspješan uspon na vrh izveli su 5. jula 1958. godine Pete Schoening i Andy Kauffman. Ostali članovi ove osmočlane američke ekspedicije predvođene Nicholasom B. Clinchom bili su Richard K. Irvin, Tom Nevison, Tom McCormack, Bob Swift i Gil Roberts. Jedan dan kasnije, tri Austrijanca predvođeni Hannsom Schellom osvajaju vrh po američkom putu uspona.
*1977: Četvrto uspješno osvajanje vrha izveli su Slovenci Nejc Zaplotnik i Andrej Stremfelj, novom stazom uspona.
*1980: Francuska ekspedicija ostvaruje peti uspješan uspon na vrh pri tome prvi koji su to ostvarili prelaskom preko južne strane.
*1981: Japanci obavljaju šesti uspješni uspon.
*1982: G. Sturm, M. Dacher i S. Hupfauer, članovi njemačke ekspedicije osvajaju vrh novim putem preko sjeverne strane. Iste godine Francuskinja Marie-José Valençot postaje prva žena koja se uspjela popeti na vrh planine, dok je njen suprug, Švicarac Sylvain Saudan, izveo prvi spust skijama sa vrha planine iznad 8000 metara visine do baznog logora.
*1983: Jerzy Kukuczka i Wojciech Kurtyka osvajaju vrh novim putem i to bez pomoći kisika. 
*1983: Alpinistički timovi iz Švicarske i Španije također uspješno osvajaju vrh.
*1984: Reinhold Messner i Hans Kammerlander prelaze vrhove Gasherbrum II i Gasherbrum I bez povratka u bazni logor. 
*1985: Samostalni uspon Benoîta Chamouxa. 14. jula iste godine italijan Giampiero Di Federico otvara novu stazu na sjevero-zapadnoj strani planine.
*2003: 19 ljudi osvaja vrh, 4 poginula.
*2012: 9. marta Adam Bielecki i Janusz Gołąb izvode prvi zimski uspon. Uspon obavljaju bez dodatnog kisika.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Gasherbrum I on Peakware 
* Summit Video of Alex Gavan's First Romanian Ascent of Gasherbrum

Kategorija:Osamhiljadaši
Kategorija:Planine u Kini
Kategorija:Planine u Pakistanu
Simfonija br. 3 (Mozart)

Za tzv. **Simfoniju br. 3** u Es-duru, KV&nbsp;18, nekad pripisivanu Wolfgangu Amadeusu Mozartu, u današnjim se naučnim krugovima smatra da nije Mozartov rad, nego da je djelo Carla Friedricha Abela, vodećeg njemačkog kompozitora ranog klasičnog razdoblja.

## Historija 
Leopold Mozart ohrabrivao je svog sina da prouči simfonije poznatih savremenika (naprimjer: Carl Friedrich Abel, Johann Christian Bach, Johann Gottfried Eckard, Hermann Friedrich Raupach) tokom posjete Londonu (1764 - 65). Wolfgang se posebno bavio simfonijom u E-duru, Opus 7 br. 6 Carla Friedricha Abela, kopiranjem i pravljenjem vlastitog djela (KV 19) prema ovom modelu.
Međutim, Mozartova kopija razlikuje se od Abelovog objavljenog djela, gdje je Mozart "muzičke dionice za klarinete zamijenio sa dionicama za obou".
Pogrešno je bila pripisana Mozartu zbog njegovog svojeručnog zapisa, te je stoga i bila kategorizirana kao njegova *Simfonija br. 3* u Es-duru, KV&nbsp;18. Simfonija je objavljena kao takva u prvom potpunom izdanju Mozartovih radova koje su izdali Breitkopf & Härtel. 

## Simfonijski stavci i muzička instrumentacija 
Simfonija br. 3 u Es-Duru je komponirana za: dva klarineta, dva roga, fagot, dvije violine, violu, violončelo i kontrabas.

Uvod u prvi stavak: Molto Allegro

\relative c' {
  \version "2.18.2"
  \key es \major
  \tempo "Allegro"
 2\f bes'4-. g-. es4.\startTrillSpan( d16\stopTrillSpan es) g4-. bes,-. c2. as''8\p r f r d r as r f r 2\f
}

Simfonija ima tri stavka:
# *Molto Allegro*
# *Andante*
# *Presto*.
 
Kao i kod slično pogrešno pripisane K.17 (i mnogo godina kasnije KV&nbsp;444/425a), KV&nbsp;18 nije uključena u izdanje **Neue Mozart-Ausgabe** (*Nova Mozartova edicija*).

## Reference 
Kategorija:Kompozicije u Es-duru
Kategorija:Mozartove simfonije
Jurij Tepeš

**Jurij Tepeš** nekadašnji je slovenski skijaš-skakač. Njegov otac Miran također se bavio ovim sportom, a istim je putem pošla i njegova sestra Anja, koja se takmičila u Svjetskom kupu za žene.

## Karijera 
Na SP 2011. u Oslu osvojio je bronzanu medalju u ekipnom takmičenju. U sezoni 2010/11. došao je do svog prvog pobjedničkog postolja, također u ekipnom takmičenju. Do prve pojedinačne pobjede, doduše, u Ljetnom Grand Prixu, došao je u kazahstanskom Almatiju.

U sezoni 2011/12. učestvovao je u prvoj pobjedi Slovenaca ikad u ekipnom takmičenju Svjetskog kupa. Na SP u ski-letovima 2012. u norveškom Vikersundu sa svojom reprezentacijom osvojio je još jednu bronzanu medalju. Tada je postavio i novi slovenski rekord doskočivši na 233,5 m, no rekord ipak nije dugo trajao. Zatim je odbranio prošlogodišnju pobjedu u Almatiju u okviru Ljetnog Grand Prixa.

Sezona 2012/13. bila mu je vrlo uspješna. Na Vikersundbakkenu popravio je lični rekord na 237 m. Nakon toga je u češkom Harrachovu došao i do prvog pobjedničkog postolja u Svjetskom kupu, osvojivši treće mjesto. Tada je imao najduži skok takmičenja, ali je pao pri doskoku. Službena dužina skoka iznosila je 220 m (što bi bio novi rekord letaonice), međutim, sistem za mjerenje bio je podešen da mjeri samo do te dužine (neslužbeno, nakon ručnog mjerenja dužina je bila i veća: 225 m). U ovoj sezoni ostvario je tri ekipne pobjede, ali i prvu pojedinačnu u Svjetskom kupu, i to 24. marta 2013, u posljednjem takmičenju sezone, na domaćem terenu u Planici.

Dan prije skočio je 223,5 m s kamerom na kacigi, postavivši tako svjetski rekord u ovoj kategoriji. Taj rekord popravio je 19. marta 2015. u Planici i sad iznosi 237,5 m.

Drugu pobjedu u karijeri ostvario je 22. marta 2015, ponovo u posljednjem takmičenju sezone i ponovo u Planici, popravivši pritom i lični rekord u drugoj seriji (244 m); za ovaj skok dobio je ocjene 5 × 20 i tako postao sedmi skakač u historiji kome je to uspjelo. Dva dana ranije bio je drugi. To mu je na kraju donijelo treće mjesto u ukupnom poretku letača u sezoni 2014/15.

Uslijedilo je nekoliko sezona s prosječnim, odnosno slabim rezultatima, nekad i s potpunim gubitkom forme, pa je u junu 2020. objavio kraj karijere.

## Rezultati u Svjetskom kupu 
### Postolja 
: – održana samo jedna serija zbog jakog vjetra / lošeg vremena

### Ekipna postolja 
### Ukupni poredak 
### Raw Air 
### Willingen Six 
### Novogodišnja turneja 
### Planica 7 
### Nordijska turneja 
### Svjetski kup u letovima 
### Ljetni Grand Prix 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt
* Profil na FIS-u

Kategorija:Rođeni 1989.
Kategorija:Biografije, Ljubljana
Kategorija:Slovenski skijaši-skakači
Kategorija:Slovenski olimpijci
Kategorija:Skijaši-skakači na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Živi ljudi
Anja Tepeš

**Anja Tepeš** slovenska je skijašica-skakačica. Dolazi iz sportske porodice: njen otac Miran također se bavio ovim sportom, osvojivši i ekipnu srebrnu olimpijsku medalju u kanadskom Calgaryju 1988, a i njen brat Jurij takmiči se u Svjetskom kupu.

Prvi nastup u Svjetskom kupu za žene imala je 3. decembra 2011. u norveškom Lillehammeru. Tada je zauzela 41. mjesto skokom od 74 m. 24. novembra 2012. došla je i do prvih bodova u Svjetskom kupu, osvojivši 25. mjesto u Lillehammeru skokovima od 90,5 i 87,5 m.

U septembru 2015. objavila je da zbog povrede koljena okončava skakačku karijeru u 24. godini.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *FIS.com*

Kategorija:Rođeni 1991.
Kategorija:Slovenski skijaši-skakači
Kategorija:Biografije, Ljubljana
Miran Tepeš

**Miran Tepeš** bivši je jugoslavenski, odnosno slovenski skijaš-skakač.

## Karijera 
U Svjetskom kupu takmičio se od 1979. do 1992. Najbolji plasman u ukupnom poretku imao je u sezoni 1986/87, kad je bio četvrti.

Nastupio je na ZOI 1980. u američkom Lake Placidu, a najveći uspjeh ostvario je na ZOI 1988. u kanadskom Calgaryju kad je s reprezentacijom Jugoslavije osvojio srebrnu medalju na velikoj skakaonici.

Nakon završetka skakačke karijere počeo je raditi kao FIS-ov delegat za takmičenja, a godinama je bio pomoćnik direktora skakačkih takmičenja, Waltera Hofera. Više puta dobio je teške kritike, između ostalih, i od Jannea Ahonena. Od 2016. ovu funkciju vrši samo u Svjetskom kupu za žene.

Ima sina Jurija i kćer Anju, a oboje su nastavili njegovim stopama i takmiče se u Svjetskom kupu. Ipak, Anja je zbog povrede morala rano okončati karijeru.

## Ostale aktivnosti 
Tepeš je i strastveni jedriličar; u svojoj jedrilici "Skokici" već je dvaput plovio oko svijeta: prvi put od 2006. do 2008, a drugo putovanje, tokom kojeg je oplovio i rt Horn, trajalo je od 2010. do jeseni 2012.

## Pobjednička postolja 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *FIS.com*

Kategorija:Rođeni 1961.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Ljubljana
Kategorija:Jugoslavenski skijaši-skakači
Kategorija:Slovenski skijaši-skakači
Kategorija:Jugoslavenski olimpijci
Kategorija:Skijaši-skakači na Zimskim olimpijskim igrama 1980.
Kategorija:Skijaši-skakači na Zimskim olimpijskim igrama 1984.
Kategorija:Skijaši-skakači na Zimskim olimpijskim igrama 1988.
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Jugoslavija)
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 1988.
François Bozizé

**François Bozizé** (14. oktobar 1946 – ) je političar i bivši predsjednik Centralnoafričke Republike od 2003. do 2013. godine.

## Biografija 
Rođen je 1946. godine u mjestu Muila, današnji Gabon, u narodu Gbaje. Završio je fakultet za oficire u centralnoafričkoj provinciji Buar. Do 1969. je postao viši poručnik, a 1975. kapetan. Nakon što je Bokasa srušen s vlasti 1979, Bozize je u vladi Davida Dakoa postao ministar odbrane. pa je pobjegao iz zemlje sa još 100 oficira. Tokom egzila je boravio u Francuskoj. Bio je uhapšen u Beninu 1989. i zatvoren. Osuđen je zbog učešća u puču, ali je pomilovan 24. septembra 1991. i pušten 1. decembra iste godine. Poslije toga se vratio u Francusku i tamo živio još dvije godine.

Tokom raspada Istočnog bloka, na vladu Centralnoafričke Republike vršen je pritisak da pokrene demokratizaciju političke klime u zemlji. U međuvremenu je Patase 1993. godine pobijedio na predsjedničkim izborima. Bozize se vratio u CAR i ostao Patasin pobornik, a ovaj ga je unaprijedio u šefa oružanih snaga.

Nakon pokušaja puča 2001, Patase je postao nepovjerljiv prema Bozizeu i smijenio ga s funkcije šefa oružanih snaga. Bozize je kasnije uspješno izmakao njegovim snagama i pobjegao u Čad. Od tamo je nastavio da komanduje pobunjenicima u borbi protiv Patasinih snaga.

Bozizeove trupe osvojile su glavni grad Bangui 15. marta 2003, što je označilo njegovu pobjedu u ratu. Patase je otišao u egzil u Kamerun, a zatim u Togo. Bozize je izabran za predsjednika tek na izborima 2005, a ponovo je pobijedio i 2011. godine.

### Sukob 2012-13 
Krajem 2012. godine, pobunjenička koalicija pod imenom *Seleka* pokrenula je rat protiv Bozizeove vlade. Bozize je zamolio Francuze za pomoć u slamanju pobune, ali su ga odbili. Primirje je potpisano 11. januara 2013, a Bozize je pristao da na mjesto premijera postavi opozicionara Nicolasa Tiangayea.

Međutim, pobunjenici su se ponovno digli na oružje 22. marta 2013, optužujući Bozizea da je prekršio uslove mirovnog sporazuma. Pobunjeničke snage su 24. marta 2013. prodrle u glavni grad i zauzele glavne institucije, uključujući i predsjedničku palaču. Bozize i njegova porodica sklonili su se u susedni DR Kongo.

## Reference 
## Literatura 
* 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1946.
Kategorija:Predsjednici Centralnoafričke Republike
Kategorija:Generali
Ksaver Šandor Gjalski

**Ksaver Šandor Gjalski**, (*Đalski*) pravim imenom *Ljubomir Tito Babić* Studij prava završiti će 1874. godine, ali ne u Zagrebu već u Beču. U vrijeme školovanja susreće se s Eugenom Kvaternikom i s oduševljenjem prihvaća njegove političke stavove i zamisli. Od početne zamisli da se Nagrada K. Š. Gjalski, kao poticaj neafirmiranim autorima za pisanje književne proze, dodjeljuje svake druge godine za rukopis neobjavljenog djela, Nagrada je 1985. godine postala godišnja književna nagrada, ugledno i prestižno priznanje piscu najboljeg objavljenog proznog književnog djela u Hrvatskoj. Kulturna manifestacija održava se svake godine krajem oktobra, u sedmici kada je rođen Gjalski. U okviru manifestacije organiziraju se mnogobrojni kulturni programi — izložbe, koncerti, kazališne predstave, promocije knjiga i, kao najznačajniji program, svečanost dodjele Nagrade.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Dani Ksavera Šandora Gjalskog

Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Hrvatski političari
Kategorija:Hrvatski filolozi
Kategorija:Hrvatski književni kritičari
Kategorija:Članovi HAZU
Kategorija:Biografije, Zabok
Kategorija:Rođeni 1854.
Kategorija:Umrli 1935.
Concerto grosso

**Concerto grosso** (italijanski, množina-concerti grossi) (bosanski, veliki koncert) bio je popularan oblik barokne muzike u kojem je korišten ansambl i obično je imao tri do šest stavaka u kojem je muzički materijal prošao između male grupe solista (concertino) i puni orkestar (ripieno). Muzika koja se izvodi razmjenjuje se međusobno od strane manje grupe solista, koju zatim preuzima veći orkestar.

## Nastanak concerta grossa 
Ovaj muzički oblik je vjerovatno razvijen približno 1680. godine od strane italijanskog baroknog kompozitora Alessandra Stradelle, koji je prvi pisao muziku u kojoj su *concertino* i *ripieno* kombinovani na svojstven način, iako nije koristio naziv "concerto grosso." Prvi veliki kompozitor koji ih naziva concerti grossi bio je Stradellin prijatelj Arcangelo Corelli. Nakon Corellijeve smrti, zbirka od 12 takvih djela bila je objavljena (stavci su vjerovatno izabrani pojedinačno iz većeg opusa) i ubrzo se proširila širom Evrope, pronalazeći mnoge poklonike i imitatore. Kompozitori kao što su Francesco Geminiani i Giuseppe Torelli napisali su koncerte u stilu Corellija, i on je također imao snažan utjecaj na Antonija Vivaldija.

## Concerto grosso oblici 
U vrijeme Corellija, isticala su se dva različita concerto grosso oblika: **crkveni koncert** (concerto da chiesa) i **kamerni koncert** (concerto da kamera). Prvi je više formalan i uglavnom se izmjenjuje sa largo ili adagio (spori) stavak s allegrom (brzim) stavkom, dok je potonji imao više karakter suite, predstavljen sa preludijem i objedinjuje mnoge plesne oblike popularne u to vrijeme. Te razlike kasnije polagano nestaju.
 
Najpoznatiji koncert Arcangela Correlija je nesumnjivo broj 8 u g-molu, tzv. **Božićni koncert**, koji završava sa furioznim allegrom.  
Njegov *concertino* sastojao se od dvije violine i violončela, s gudačkim orkestrom koji je služio kao *ripieno*, i popraćen je sa bassom continuom. U Corellijevo vrijeme za potonji se vjerovalo da je često bio odsviran na orguljama, pogotovo u slučaju *concerto da chiese*, ali u modernim snimkama izvodio se gotovo isključivo na čembalu.

## Kompozitori concerta grossa 
Glavni kompozitori ovog muzičkog oblika bili su George Friedrich Händel, koji je proširio *ripieno* uvodeċi puhačke instrumente. Nekoliko Brandenburških koncerata Johanna Sebastiana Bacha također labavo slijede obrazac concerta grossa, naročito 2. concerto, koji ima concertino od rikordera, oboe, trube, i solo violine.
 
Concerto grosso oblik također se ograničeno koristio od strane kompozitora iz 20. vijeka, koji su bili pod utjecajem barokne muzike, kao što su: Ernest Bloch, Bohuslav Martinu, Alfred Schnittke, i Philip Glass.

## Reference 
Kategorija:Muzika
Kategorija:Muzičke forme
Marko Martinović

**Marko Martinović - Car** (Polje kod Travnika, 8. marta 1933. - 23. oktobra 2003.) bio je hrvatski i bosanskohercegovački pjesnik, novinar i pisac. Radio je kao poštanski službenik u Vitezu.

## Književno djelo 
Uvršten je u antologiju *Hrvatska proza u BiH od Matije Divkovića do danas*" (1995.) priređivača Veselka Koromana. Prema riječima kritičara Željka Grahovca: 

Smatra ga se predvodnikom "Viteškog novog književnog naraštaja" (kamo se ubrajaju Ivo Totić, Željko Kocaj, Ivica Maros, Đurđica Čilić-Škeljo, Anto Zirdum i drugi). Po njemu se zove i književna nagrada "Marko Martinović Car", utemeljena 2007. koja se dodjeljuje u Vitezu

## Nagrade 
***1995**. Zlatna povelja Matice hrvatske  za zbirku priča "*Isus u podrumu*".

## Bibliografija 
* *Zvona i tišine* (pjesme, 1962.)
* *Tražio sam Augusta* (priče, 1981.)
* *Ljudi u vremenu* (reportaže, 1987.)
* *Ljubav i smrt u dolini Lašve* (proza i poezija, 1989.)
* *Vitez i lov* (1990.)
* *Isus u podrumu* (priče, 1995.)
* *Zvona i tišine* (pjesme, 1996. - ponovljeno i dopunjeno izdanje)
* *Propitivanje: post scriptum* (književne kritike i eseji, 1998.)
* *Gutači žaba* (priče, 1999.)
* *Prosinačke kiše* (priče, 2002.)
* *Salon namještaja* (priče, 2003.)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Matica Hrvatska - sjećanje 

Kategorija:Bosanskohercegovački pjesnici
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Hrvatski pjesnici
Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Biografije, Travnik
Kategorija:Rođeni 1933.
Kategorija:Umrli 2003.
Kategorija:Vitez
Anđelko Vuletić

**Anđelko Vuletić** (Zagorac, Trebimlja, Trebinje, 6. februara 1933. Zagreb - 21 oktobra 2021.) bio je hrvatski i bosanskohercegovački pjesnik, romanopisac, dramski pisac, pisac za djecu, književni kritičar i polemičar, prevoditelj s francuskog jezika. Pučku školu završio u rodnom mjestu i Trebinju, Filozofski fakultet, (književnost) u  Beogradu. Dobitnik je Godišnje nagrade Društva pisaca Bosne i Hercegovine 1965. godine za zbirku pjesama *Sedam vječnih pitanja* i brojnih drugih nagrada i priznanja.

## Bibliografija 
* *Gorko sunce* (roman, 1958.)
* *Gramatika ili progonstvo* (pjesme, 1961.)
* *Jedina nada* (pjesme, 1962.) 
* *Drvo s paklenih vrata* (roman, 1963.) 
* *Sedam vječnih pitanja* (pjesme, 1965.)
* *Deveto čudo na istoku* (roman, 1966.) 
* *Kraljica puteva* (pjesme, 1968.) 
* *Zmije odlaze s onu stranu svijeta* (pjesme, 1967.) 
* *Poezija* (izbor, 1971.) 
* *Klesar Tadija Tegoba* (roman za djecu, 1973.) 
* *Putnik na svoju odgovornost* (pjesme, 1985.) 
* *Kad budem velik kao mrav* (pjesme, 1977.) 
* *Čempres u zavičaju* (izbor, 1980.) 
* *Dan hapšenja Vile Vukas* (roman, 1980.) 
* *Jadi mladog karijerista* (roman, 1984.) 
* *Križaljka za čitanje sudbine* (pjesme, 1985.) 
* *Čudotvorna biljka doktora Engela* (roman, 1989.) 
* *Popravni ispit* (pjesme, 1989.) 
* *Andrija Hebrang* (drama, 1990.) 
* *Miljenik partije Buharin* (drama, 1987.) 
* *Pčela i metak* (pjesme, 1995.) 
* *Pisma nebeskom gromu* (pjesme, 1996.) 
* *Sarajevo a zalazi sunce* (pjesme, 1996.) 
* *Tajna večera* (pjesme, 1997.) 
* *Strijeljanje ustaše Broza* (roman, 1998.) 
* *Izabrane pjesme* (1999.)

Neka njegova djela je u antologiji *Zywe zradla* iz 1996. sa hrvatskog na poljski prevela poljska književnica i prevoditeljica Łucja Danielewska.

## Nagrade 
* **1961.** - Godišnja nagrada Društva pisaca Bosne i Hercegovine za najbolju knjigu;
* **1967.** - Šestoaprilska nagrada grada Sarajeva;

## Reference 
## Vanjski  linkovi 
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Bosanskohercegovački prevodioci
Kategorija:Bosanskohercegovački pjesnici
Kategorija:Bosanskohercegovački književni kritičari
Kategorija:Dobitnici Nagrade Društva pisaca Bosne i Hercegovine
Kategorija:Dobitnici Šestoaprilske nagrade
Kategorija:Biografije, Trebinje
Kategorija:Rođeni 1933.
Kategorija:Umrli 2021.
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Branko Miljković"
Ivan Kordić

**Ivan Kordić** (22. februar 1945 – 18. januar 2023) bio je hrvatski i bosanskohercegovački pjesnik, književni kritičar, novinar.

## Biografija 
Osnovnu školu i gimnaziju završio je u Mostaru, a studij hrvatsko-srpskog jezika i književnosti diplomirao na pedagoškoj akademiji u Dubrovniku. Dobitnik je prestižnih književnih nagrada. Supotpisnik je otvorenoga pisma petorice bosanskohercegovačkih i hrvatskih intelektualaca (Ivo Komšić, Miljenko Jergović, Ivan Lovrenović, Mile Stojić i Ivan Kordić) upućenog iz Sarajeva, 6. januara 1992, predsjedniku Hrvatske Franji Tuđmanu kao "odgovornomu za političko uništenje Bosne i Hercegovine". Radi na Bosanskohercegovačkoj radioteleviziji.

## Bibliografija 
* *Rumen* (pjesme, 1964)
* *Rika na razbojištu sunca* (pjesme, 1967)
* *Odbjegla krinka* (pjesme, 1972)
* *Antologija bosanskohercegovačke poezije* (1976)
* *Kuća pod nebom* (pjesme, 1977)
* *Večernje vino* (pjesme, 1980)
* *Veranda prema moru* (pjesme i zapisi, 1984)
* *Iza nekih godina* (pjesme, 1985)
* *Poezija* (izbor, 1987)
* *Jeruzalemski zid* (pjesme, 1990)
* *Kao priče, kao pjesme* (pjesme, 1995)
* *Težina zemlje* (pjesme, 1996)
* *Laž, mržnja, zločin* (eseji, 1997)
* *Cesta izvan krajolika* (2004)
* *Sarajevo post bellum* (2004)

## Nagrade 
* Šestoaprilska nagrada grada Sarajeva (2001)
* Nagrada Društva pisaca Bosne i Hercegovine (2008)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* P.E.N.

Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Bosanskohercegovački novinari
Kategorija:Bosanskohercegovački književni kritičari
Kategorija:Dobitnici Nagrade Društva pisaca Bosne i Hercegovine
Kategorija:Dobitnici Šestoaprilske nagrade
Kategorija:Članovi P.E.N. Centra Bosne i Hercegovine
Kategorija:Biografije, Čitluk
Kategorija:Rođeni 1945.
Kategorija:Umrli 2023.
Kategorija:Dobitnici priznanja "Bosanski stećak"
Ambroz Matić

**Ambroz Matić** bio je bosanski franjevac, bosanskohercegovački i hrvatski pjesnik, pisac i latinist.

## Biografija 
Filozofiju i teologiju je završio u Slavonskoj Požegi. Predavao je latinski jezik u Kraljevoj Sutjesci, a zatim se posvetio pastoralnom radu. Pisao je pjesme, napisao je udžbenik iz matematike i latinsku gramatiku. Značajna je njegova zbirka pjesama *Isitrion* (Doček). Sastavio je i djelo *Raczun za pervu i drugu godinu shkulsku*, prenoseći je "*iz latinskog u bosanski jezik*". Nazivali su ga majstorom verisifikacije. Često je, kao i njegovi suvremenici, pisao prigodnice istaknutijim članovima svoga reda. Smatran je najistaknutijim latinistom 19. stoljeća. Utopio se u rijeci Bosni 1849. godine.
mini|350x350piksel|"Raczun za pervu i drugu godinu shkulsku" (1827.)

## Bibliografija 
* Carmen Adgratulatorium M.V.P. Marianovich (pjesma, 1825)
* Illustrissimo Domino...Gabrieli Barishich (pjesma, 1827)
* Isitiron Illustrissimo...Gabrieli Barishich (pjesma, 1827)
* Račun za prvi i drugu godinu školsku (1827)
* Adgratulatio onomastica M.V.P. Antonio Knezovich (pjesma, 1827)
* Knjižica računa (1832)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Melibej

Kategorija:Rođeni 1795.
Kategorija:Umrli 1849.
Kategorija:Biografije, Pelagićevo
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Bosanskohercegovački pjesnici
Kategorija:Franjevci (svećenici)
Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Hrvatski pjesnici