Status epilepticus

***Status epilepticus*** (**SE**), ili **status epileptičkog napada** jest medicinsko stanje s abnormalno produženim epilepsijskim napadima. Može imati dugoročne posljedice, manifestirajući se kao jedan epileptički napad koji traje duže od definiranog vremena (vremenska tačka 1), ili dva ili više napada u istom periodu bez povratka osobe u normalu između njih. Napadi mogu biti tonusno-klonskog tipa, s pravilnim obrascem kontrakcije i ekstenzije ruku i nogu, također poznat kao konvulzivni *status epilepticus*, ili tipova koji ne uključuju kontrakcije, kao što su apsansni napad ili kompleksni parcijalni napad. Za ostale vrste napada, vremenske tačke mogu varirati. Prethodne definicije koristile su vremensko ograničenje od 30 minuta bez obzira na vrstu napada. Ovi problemi s mozgom mogu uključivati traumu, infekcije ili moždani udar, između ostalog. Ako ovi lijekovi nisu učinkoviti, mogu se koristiti i brojni drugi lijekovi, kao što su fenobarbital, propofol ili ketamin. Intubation may be required to help maintain the person's airway. Osnovni uzrok, godine osobe i trajanje napada važni su faktori koji utječu na ishod. Simptomi se mogu kontrolisati početnim uvođenjem lijeka za suzbijanje napadaja kao prve faze liječenja, koji optimalno djeluje samo u toj fazi jer će svako odlaganje smanjiti efikasnost tih lijekova. Konvulzivni status epilepticus obično pogađa starije osobe i malu djecu, sa stopom smrtnosti do 20-30% starijih pacijenata i 0-3% male djece. Pacijenti koji prežive početni početak često ostaju sa kognitivnim i neurološkim defektima.

Refraktorni *status epilepticus* definira se kao *status epilepticus* koji se nastavlja uprkos liječenju benzodiazepinima i jednim antiepileptikom.

Superrefraktorni *status epilepticus* definira se kao  status koji se nastavlja ili ponavlja 24 sata ili više nakon početka anesteziološke terapije, uključujući i slučajeve kada se *status epilepticus* ponavlja nakon smanjenja ili prekida anestezija.

### Nekonvulzivni 
Nekonvulzivni *status epilepticus* je relativno dugotrajna promjena u nivou svijesti osobe bez velikog savijanja i istezanja udova zbog napada.

U slučaju kompleksnog parcijalnog statusa epilepticus, napad je ograničen na malo područje mozga, obično na temporalni režanj. Absansni *status epilepticus* karakterizira generalizirani napad koji zahvata cijeli mozak. Za razlikovanje ova dva stanja potreban je elektroencefalogram (EEG).

Slučajevi nekonvulzivnog *status epilepticus* karakteriziraju se dugotrajnim stuporom, zurenjem i nereagiranjem. Nedavne studije su pokazale da 50% slučajeva uključuje pacijente koji su polusvjesni na način da mogu reagirati, ali su spontano zbunjeni. Samo 6% je pokazalo usporen misaoni proces. Oko 44% slučajeva nekonvulzivnog *status epilepticus* karakterizira produžena ili fragmentirana koma.

## Uzroci 
Samo 25% ljudi koji imaju napade ili status epilepticus imaju epilepsiju. Slijedi lista mogućih uzroka::
* Moždani udar ili ponavljajući epileptički napadi bez vraćanja svijesti između napadaja duže od pet minuta.

Novonastali refraktorni *status epilepticus* (NORSE) je "klinička prezentacija", a ne specifična dijagnoza, kod pacijenta bez aktivne epilepsije ili drugog relevantnog neurološkog poremećaja, s novonastalim refraktornim *status epilepticus* bez jasnog strukturnog, toksičnog ili metabolitkog uzroka.

## Tretmani 
[thumb|[Diazepam, koji se može umetnuti rektalno, često se propisuje njegovateljima osoba s epilepsijom. To omogućava liječenje višestrukih napadaja prije nego što se može potražiti medicinska pomoć.]]
Benzodiazepini su preferirani početni tretman nakon kojeg se obično daje fenitoin ili fosfenitoin.

=== Benzodiazepini ==
Kada se daje intravenozno, lorazepam izgleda da je superiorniji od diazepama za zaustavljanje epilepsijskog napada. Intramuskularna primjena midazolama čini se razumnom alternativom, posebno kod onih koji nisu u bolnici. Alternativno, lijekovi, poput glukagona, trebaju se davati kroz kost (intraosealno). Navedene prednosti klonazepama uključuju duže trajanje djelovanja od diazepama i manju sklonost razvoju akutne tolerancije u odnosu na lorazepam. Upotreba klonazepama za ovu indikaciju nije priznata u Sjevernoj Americi, možda zato što tamo nije dostupan kao intravenska formulacija. Ponekad se smatra da je neuspjeh samog lorazepama dovoljan da se slučaj SE klasificira kao refraktoran – odnosno, otporan na liječenje.

### Fenitoin i fosfenitoin 
Fenitoin je nekada bio još jedna terapija prve linije, Iako se prolijek fosfenitoin može primijeniti tri puta brže i sa daleko manje reakcija na mjestu injekcije. Ako se koriste ovi ili bilo koji drugi derivati hidantoina, tada je neophodno praćenje srčanog ritma ako se primjenjuju intravenski. Budući da hidantoinima treba 15-30 minuta da počnu djelovati, često se istovremeno primjenjuju benzodiazepin ili barbiturat. Zbog kratkog trajanja djelovanja diazepama, često su se ionako primjenjivali zajedno. Trenutno, ovi lijekovi ostaju preporučeni kao druga linija liječenja, praćenje u akutnim stanjima, prema smjernicama grupa poput Društva za neurocritical njegu (Sjedinjene Američke Države). Uprkos tome, čak i kada su benzodiazepini dostupni, određeni algoritmi – uključujući i one u Sjedinjenim Američkim Državama – ukazuju na upotrebu fenobarbitala kao druge ili treće linije terapije kod SE. Takva upotreba je dodatna terapija. Najmanje jedna američka studija pokazala je da fenobarbital, kada se koristi sam, kontrolira oko 60% epilepsijskih  napada, stoga je njegova preferencija kao dodatna terapija. may be tried; sometimes it is used second after the failure of lorazepam. To bi podrazumijevalo stavljanje osobe na umjetno disanje. Pokazalo se da je propofol učinkovit u suzbijanju trzaja koji se javljaju kod *mioklonus epilepticus*.

Ketamin, lijek NMDA-antagonist, može se koristiti kao posljednje sredstvo za *status epilepticus* otporan na lijekove.

Lidokain se koristi u slučajevima koji se ne poboljšavaju drugim tipičnijim lijekovima. Jedna od briga je da napadi često ponovo počinju 30 minuta nakon što su prestali.

## Epidemiologija 
U Sjedinjenim Američkim Državama, oko 40 slučajeva SE se javlja godišnje na 100.000 ljudi.

**Prevalencija**
Utvrđeno je da je status epilepticus tri puta češći među Afroamerikancima nego među kavkaskim Amerikancima u sjevernom Londonu, te da je kod azijske djece zabilježena relativno veća podložnost razvoju težeg oblika febrilne napade. Ove stope etničke distribucije ukazuju na genetski doprinos podložnosti *status epilepticus*. Također, studije su pokazale da je status epilepticus češći kod muškaraca. ali je utvrđeno da nema koristi od placeba.

## Također pogledajte 
* Status asthmaticus
* Status angiotenzina

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Evidence-Based Guideline: Treatment of Convulsive Status Epilepticus in Children and Adults: Report of the Guideline Committee of the American Epilepsy Society
* 

Kategorija:Hitni medicinski slučajevi
Kategorija:Epilepsija
Kategorija:Tipovi epilepsijskih napada