open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Charles de Coster

**Charles Théodore Henri de Coster** (München, 20. august 1827. - Bruxelles, 17. maj 1879.), belgijski pisac francuskog izraza.

Neko vrijeme bio je službenik Kraljevskog arhiva, zatim profesor književnosti u Vojnoj školi u Bruxellesu. Proučavao je prošlost Flandrije, njezinu pučku književnost i jezik. Pod uticajem toga studija napisao je folklorno obojene "Flamanske legende", a deset godina kasnije objavio je svoje glavno djelo "Legenda o Ulenspiegelu i Lammeu Geodzacku".

Popularni lik starije njemačke književnosti Ulenspiegel postaje u njegovoj verziji narodni junak, simbol flamanskog naroda u borbi za pravdu i slobodu. Oba su djela pisana arhaičnim francuskim jezikom koji svojom patinom i sočnošću podsjeća na jezik Rabelaisova vijekova. Na modernom francuskom jeziku objavio je "Brabantske priče", "Svadbeno putovanje", "Putovanje u Zelandiju". Posmrtno je izdana njegova ljubavna korespodencija "Leteres a Elisa".

Kategorija:Belgijski pisci
Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Biografije, München
Kategorija:Rođeni 1827.
Kategorija:Umrli 1879.
Anne Desclos

**Anne Desclos** (pseudonimi: *Dominique Aury* i *Pauline Réage*; Rochefort-sur-Mer, 23. septembar 1907. - Corbeil-Essonnes, 27. april 1998.), francuska književnica.

Odrasla je u dvojezičnoj porodici (francuski i engleski jezik). Već u ranoj dobi počela je čitati djela napisana na tim jezicima. Nakon završenog studija na Sorbonni, novinarstvom se bavi do 1946. godine, kada uzima pseudonim *Dominique Aury*, te u izdavačkoj kući *Gallimard* počinje raditi kao tajnica urednika. Prevodila je ili predstavljala pisce engleske i američke književnosti (npr. Virginia Woolf, T.S. Elliot, F. Scott Fitzgerald, i drugi).

Nakon šovinističko-seksističke opaske svog poslodavca i ljubavnika Jena Paulhama, da niti jedna žena ne može napisati dobar erotski roman, Anne se strašno razgnjevila. Da bi mu dokazala suprotno, pod pseudonimom *Pauline Reage* je izdala 1954. godine komercijalno uspješan roman: "Priča o djevojci O.". Zbog opscenosti i eksplicitnosti djela, autor i izdavač su završili na sudu. Da je autor tog djela, priznala je tek 40 godina od objave u intervjua u časopisu *New Yorker*.

Bila je članom u nekoliko žirija na dodjeljivanju književnih nagrada, a uspješno se bavila i književnom kritikom. Umrla je u 90. godini u predgrađu Pariza.

Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Biografije, Rochefort-sur-Mer
Kategorija:Rođeni 1907.
Kategorija:Umrli 1998.
Elie Faure

**Jacques Élie Faure** (Sainte-Foy-la-Grande, 4. april 1873. - Pariz, 29. oktobar 1937.), francuski esejist i historičar umjetnosti.

## Djela 
* *Vélasquez* (1903)
* *Formes et Forces* (1907)
* *Les Constructeurs* (1914)
* *La sainte Face* (1917)
* *La Roue* (1919)
* ''La Danse sur le Feu et l'Eau* (1920)
* *Napoléon* (1921)
* *Histoire de l'art* (1919-1921)
* *L'Esprit des formes* (1927)
* *Découverte de l'archipel* (1932)
* *D'autres Terres en vue* (1932)
* *Mon périple suivi de Reflets dans le sillage'' (1931)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://archive.org/details/eliefaurehistory0000elie/page/n7/mode/2up

Faure, Élie
Faure, Élie
Kategorija:Rođeni 1873.
Kategorija:Umrli 1937.
Sidonie Gabrielle Colette

**Sidonie Gabrielle Colette** (Saint-Sauver-en-Pui-Saye, 28. januar 1873. - Pariz, 3. august 1954.), francuska književnica.

Prva djela pisala je sa svojim prvim suprugom piscem i novinarom Willyem. Bila je plesačica u music hallu, pjevačica i glumica. Članicom *Kraljevske akademije u Bruxellesu* i *Goncourtove akademije* postala je 1945. godine. Njena djela su puna senzibiliteta i životne radosti, a simpatije publike stekla je kao sugestivan slikar životinja.

## Djela 
* "Claudine u školi",
* "Claudine u Parizu",
* "Claudine u braku",
* "Mačka",
* "Sido",
* "Cheri",
* "Gigi".

## Također pogledajte 
* Le Mondeovih 100 knjiga 20. vijeka

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.britannica.com/biography/Colette

Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Francuski umjetnici
Kategorija:Biografije, Saint-Sauver-en-Pui-Saye
Kategorija:Rođeni 1873.
Kategorija:Umrli 1954.
Kuršumdži Mehmed-paša

**Kuršumdži Mehmed-paša**, ili kako neki pišu Turundži, bio je ćehaja kod Silahdar Mustafa-paše Sarajlije. 1637. godine postao je vezir i namjesnik Halepa i Sirije. Kasnije je pašovao u Vanu, a 1640. godine ga nalazimo kao namjesnika u Bosni. Dok je bio begler-beg Bosne, dao je sagraditi česme u nekoliko mahala grada Sarajeva i u njih je doveo vodu sa izvora Javornik. Kasnije, 1644. godine imenovan je namjesnikom Rumelije, u kojem je svojstvu i umro.

## Reference 
*Bišćević Vedad, "Bosanski namjesnici Osmanskog doba (1463-1878)" Sarajevo, 2006.

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Bosna i Hercegovina u Osmanskom Carstvu
Kategorija:Paše
Abdulbaki-paša

**Abdulbaki-paša** je bio defterdar, a 1615. godine postao je valija Bosne. Nakon što je smijenjen početkom 1616. godine, opet je postavljen za baš-defterdara i na tom položaju je ostao do kraja života. Umro je 1624. godine. Za njegova namjesnikovanja nije bilo nikakvih važnijih događaja u Bosni.

## Reference 
*Hadžihuseinović Salih Sidki Muvekit, "Povijest Bosne - I Knjiga" Sarajevo, 1999.

Kategorija:Bosna i Hercegovina u Osmanskom Carstvu
Spomenik kulture

mini|200px|Atenska Akropola
**Spomenik kulture** je svjedočanstvo ljudske historije i razvoja, za čije očuvanje postoji javni interes. To znači, da je u svakom slučaju riječ o historijskom objektu.

## Podjela 
Spomenici kulture se dijele na:

* građevinske spomenike - cijela zgrada, njeni dijelovi ili vrsta i način na koji je opremljena. Spomenička vrijednost stvaralaštva vrtne umjetnosti u nekim državama se isto tako svrstava u građevinske spomenike, a u nekim imaju zasebnu kategoriju;
* ukupna područja (ansambli) - sastoje se od ukupnosti pojedinačnih područja, pojedinih zgrada i slobodnog prostora;
* pokretni spomenici kulture - umjetničko djelo (naprimjer slika, skulptura ili nadgrobni spomenik) predmet opreme prostora (dio namještaja), zbirka (naprimjer umjetničkih predmeta, biblioteka, arhiv);
* predmete iskopane ili nađene u zemlji - nalaze se ili su bili u tlu, naprimjer grobovi, keramika, stare kovanice, ostatci naselja, nadgrobni brežuljak.

## Definiranje vrijednosti spomenika 
Spomenik kulture je *svjedodžba proteklih vremena* i svojim izgledom pruža podatke o vremenu svog nastanka i postojanja. *Vrijednost spomenika*, da li objekt ima spomeničku vrijednost, utvrđuje se različito, najčešće zakonskom regulativom pojedinih država.

Kategorija:Društvo
Reggie Miller

**Reginald Wayne Miller** bivši je američki košarkaš. S visinom od 201&nbsp;cm igrao je na poziciji beka šutera.

Na NBA draftu 1987. kao 11. pik izabrali su ga Indiana Pacersi, za koje je odigrao 1389 utakmica do penzionisanja 2005. Bio je poznat po preciznom šutu za tricu (39,5% u karijeri) i do 2011. držao je NBA rekord po broju ubačenih trica u karijeri (2560). (Rekord je nadmašio Ray Allen.) Postigao je ukupno 25.279 poena u karijeri (19. mjesto svih vremena). Još jedna zanimljivost je da je 24 puta iz jednog napada postigao 4 poena (trica plus slobodno bacanje), po čemu je prvi u ligi.

Smatra se najvećim igračem u historiji Pacersa. Nakon penzionisanja Pacersi su povukli iz upotrebe dres sa brojem 31, u Millerovu čast. 7. septembra 2012. postao je član Kuće slavnih.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Millerova biografija na NBA.com
* Millerove statistike  na Basketball Referenceu

Kategorija:Rođeni 1965.
Kategorija:Biografije, Riverside (Kalifornija)
Kategorija:Američki košarkaši
Kategorija:Američki olimpijci
Kategorija:Bekovi šuteri
Kategorija:Košarkaši Indiana Pacersa
Kategorija:Kuća slavnih košarke
Kategorija:Osvajači zlatne medalje na Olimpijskim igrama (SAD)
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Košarkaši na Olimpijskim igrama 1996.
NBA 1993/1994.

**NBA sezona 1993-94** je bila 48. sezona NBA lige.

## Događaji sezone 
*Pred sami početak sezone Michael Jordan je šokirao košarkašku javnost najavivši da napušta aktivno bavljenje košarkom. 
*Denver Nuggets postaju prva osmoplasirana ekipa, u historiji NBA lige, koja je u prvom krugu doigravanja savladala prvoplasiranu ekipu ( Seattle SuperSonicse 3-2).

## Konačni poredak 
#### Istočna konferencija
| width="50%" valign="top" |

|}

#### Zapadna konferencija
| width="50%" valign="top" |

|}

*D - dobivene utakmice
*I - izgubljene utakmice
*% - omjer u procentima
*Z – zaostatak
***Š** – šampioni

## Statistički lideri u sezoni 1993-94 
*ŠI – šut iz igre
*SB – slobodna bacanja
*3PŠ – šut za tri poena

## Reference 
Kategorija:NBA sezone
VK Jug

**Vaterpolo klub Jug** je vaterpolski klub osnovan u Dubrovniku 1923. godine u okviru Sportskog društva Jug. Bio je podsekcija Plivačkog kluba Jug. Bogatu historiju je počeo pisati na utakmici protiv VK Penatur (i dalje se takmiči u dubrovačkoj Divljoj ligi) održanoj 28. juna 1924. godine na legendarnoj Porporeli. Utakmice igraju na Dančama, u Portu i ostalim kupalištima Grada sve dok se 1961. ne useljavaju na bazen u Gružu (bazen je rekonstruiran i natkriven prije nekoliko godina). Jug je bio najtrofejniji vaterpolo klub u bivšoj Jugoslaviji. 

Jug je dao 6 stožernih igrača za reprezentaciju Hrvatske koja je 2007. osvojila Svjetsko prvenstvo u Melbournu.

## Historija 
## Uspjesi 
**Prvenstvo Jugoslavije: 22**
::1925., 1926., 1927., 1928., 1929., 1930., 1931., 1932., 1933., 1934., 1935., 1936., 1937., 1940., 1949., 1950., 1951., 1980., 1981., 1982., 1983.

**Kup Jugoslavije: 2**
::1981., 1983.

**Prvak Evrope: 3**
::1980., 2001., 2006.

**Prvenstvo Hrvatske: 6**
::2000., 2001., 2004., 2005., 2006., 2007.

**Kup Hrvatske: 6**
::1994., 1996., 2000., 2002., 2003., 2004.

**LEN Kup: 1**
::2000.

**LEN Superkup: 1**
::2006

## Igrači 
Igrači VK Jug u sezoni 2006./2007. su:

* Frano Vićan
* Jozef Hrošik
* Miho Bošković
* Đani Pecotić
* Ognjen Kržić
* Mile Smodlaka
* Pavo Marković
* Andro Bušlje
* Paulo Obradović
* Nikša Dobud
* Nikša Drobac
* Elvis Fatović
* Maro Joković
* Davor Car
* Emil Nikolić - glavni trener
* Maro Balić - pomoćni trener
* Miho Bobić - pomoćni trener

## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

Jug
Jug
André Gide

**André Paul Guillaume Gide**, (Pariz, 22. novembar 1869. - Pariz, 19. februar 1951.), francuski književnik čija su se djela protezala različitim stilovima i temama.

Jedna od najkompleksnijih ličnosti u francuskoj književnosti prve polovine 20. vijeka - esejist, kritičar, prevodilac, dramaturg i jedan od najistaknutijih francuskih romanopisaca. Gide se kretao u krugu raznolikih ideja, od kršćanstva i komunizma do hedonističkog individualizma, i svojim je djelom izvršio snažan utjecaj na evropsku književnost između dva svjetska rata. Autor više od pedeset knjiga, opisan je u svojoj nekrologu u The New York Timesu kao "najveći francuski književnik savremenog doba" i "procijenjen književnim poznavaocima o najvećem francuskom piscu ovog vijeka."

Poznat po svojoj fikciji kao i po svojim autobiografskim djelima, Gide je izrazio sukob i konačno pomirenje dvije strane svoje ličnosti (karakterizirane protestantskom strogošću i transgresivnom seksualnom avanturom). On je sugerisao da je strogo i moralističko obrazovanje pomoglo da se ovi aspekti razdvoje. Gideov rad se može posmatrati kao istraživanje slobode i osnaživanja suočenih s moralističkim i puritanskim ograničenjima. Radio je na postizanju intelektualnog poštenja. Kao samozvani pederast, koristio je svoje pisanje da istraži svoju borbu da bude potpuno svoj, uključujući posjedovanje svoje seksualne prirode, bez izdaje svojih vrijednosti. Njegovo političko djelovanje oblikovalo je isti etos. Iako je bio naklonjen komunizmu ranih 1930-ih, kao i mnogi intelektualci, nakon svog putovanja u SSSR 1936. podržao je antistaljinističku ljevicu; tokom 1940-ih pomaknuo se prema tradicionalnijim vrijednostima i odbacio komunizam kao ideju koja raskida s tradicijama kršćanske civilizacije.

1947. godine dobija Nobelovu nagradu za književnost.

## Biografija 
### Rane godine 
Gide je rođen u Parizu 22. novembra 1869. u protestantskoj porodici srednje klase. Njegov otac Jean Paul Guillaume Gide bio je profesor prava na Univerzitetu u Parizu; umro je 1880, kada je dječaku bilo jedanaest godina. Njegova majka je bila Juliette Maria Rondeaux. Ppolitički ekonomista Charles Gide mu je bio ujak. Njegova porodica po ocu vuče korijene iz Italije. Predak Gide sa preselio u Francusku i druge zemlje zapadne i sjeverne Evrope nakon što je prešao na protestantizam tokom 16. vijeka i suočio se sa progonom u katoličkoj Italiji.

Gide je odrastao u izolovanim uslovima u Normandiji. Postao je plodan pisac u ranoj mladosti, objavljujući svoj prvi roman Les Cahiers d'André Walter, 1891, u dobi od dvadeset i jedne godine.

Godine 1893. i 1894. Gide je putovao po sjevernoj Africi. Tamo je razvio svoju privlačnost prema dječacima i omladini.

Gide se sprijateljio sa irskim dramatičarem Oscar Wildeom u Parizu, gde je ovaj bio u egzilu. Godine 1895. njih dvojica su se upoznala u Alžiru. Wilde je imao utisak da je Gidea uveo u homoseksualnost, ali je Gide sam otkrio homoseksualnost.

## Reference 
## Također pogledajte 
* Kolonijalizam

Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za književnost
Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Biografije, Pariz
Kategorija:Rođeni 1869.
Kategorija:Umrli 1951.
Baltimore Monumentals

**Baltimore Monumentals** je bio američki bejzbol klub iz Baltimorea koji je bio među osnivačima nacionalne lige Union Association. Menadžer mu je bio Bill Henderson, a domaće utakmice je igrao na igralištu Belair Lot.

Takmičio se u jedinoj sezoni lige 1884. godine. Njen najveći trenutak je bio 4. jula 1884. kada je Monumentals priredio *double header* - odigravši jednu za drugom utakmicu protiv *Cincinnati Outlaw Reds* i budućih prvaka *St. Louis Maroons*. Tada je bio jedan od rijetkih slučajeva u historiji UA da cijeli stadion bude rasprodan.

Kada se u septembru raspao klub *Pittsburgh Stogies*, *Monumentals* je preuzeo većinu njegovih igrača. Sezonu je završio na 4. mjestu s 58 pobjeda i 47 poraza.

Klub se raspustio zajedno s raspuštanjem lige krajem 1884. i početkom 1885. godine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Baseball Reference Team Index

Kategorija:Bivši bejzbol klubovi
Spalding (sportska oprema)

mini|200px|desno|Logo kompanije Spalding 
**Spalding** je američka kompanija za proizvodnju sportske opreme. Potječe od trgovine koju je godine 1876. u Chicagu osnovao poznati igrač bejzbola A.G. Spalding, i po kome je dobila ime.

Spalding se s vremenom specijalizirao za proizvodnju lopti za različite sportove kao što su bejzbol, fudbal, softball, odbojka, američki fudbal, golf, ali od svih je najpoznatija košarka. Spaldingova lopta za ošarku je službeno prihvaćena od NBA. Od godine 2003. Spalding djeluje kao odjel Russell Corporationa.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.spalding.com/
* http://eisenhower.archives.gov/Research/Finding_Aids/P.html 

Kategorija:Sportska oprema
Češka kruna

**Češka kruna** (*koruna česká*, CZK) je valuta u Češkoj Republici. Po standardu ISO 4217 njena oznaka je CZK. Manja vrijednost su haleri (*haléře*). Češka kruna uvedena je 8. februara 1993. Postoje kovanice od 10, 20, 50 halera i 1, 2, 5, 10, 20 i 50 kruna. Novčanice su od 20, 50, 100, 200, 500, 1 000, 2 000 i 5 000 kruna. CZK izdaje Češka narodna banka.

## Historija
Češka kruna je uvedena 1993. nakon podjele Čehoslovačke. Prethodna valuta je imala naziv čehoslovačka kruna. Od 2010. planirano je uvođenje eura, no od 2007. su svi pokušaji osujećeni zbog političkih nesuglasica.

## Vanjski linkovi
* Češka nacionalna banka (češki i engleski)

Kruna
Kategorija:Evropske valute
Kategorija:Valute u optjecaju
Kategorija:Valute uvedene u 1993.
Poljski zlot

**Zlot** (pl. "zlatan") je zvanična valuta Poljske. Po standardu ISO 4217 oznaka je PLN. Jedan zlot se dijeli na 100 groša.

## Historija
Zlot je već od 14.-19. vijeka bio u upotrebi, kasnije se mijenja poljskom markom. Od 1924. ponovo se uvodi zlot. Nakon upada Wehrmachta u Poljsku 1939 ostaje u opticaju, kako u okupiranim tako i na slobodnim teritorijama. Nakon završetka Drugog svjetskog rata zloti je bio izložen visokoj inflaciji, koja je okončana 1949. privrednom reformom . 80-tih godina inflacija raste ponovo, koja je zaustavljena intervencionizmom. Nakon pada stope inflacije ispod  1% uvodi se denominacija starih zlota za nove u odnosu 10000 : 1. Nakon pristupanaja Evropskoj uniji raste vrijednost zlota u odnosu na euro. Iako je uvođenje eura planirano nisu do sada obavljeni konkretni koraci.

## Vanjski linkovi
* Narodna banka Poljske

Kategorija:Evropske valute
Kategorija:Poljska
Kategorija:Valute u optjecaju
Latvijski lat

**Lat** (let.: *lats*) je bio zvanična valuta u Letoniji (Latviji) do 1. januara 2014. Skraćenica po iso 4217 kodu je **LVL**. Lat je izdavala Banka Letonije (let.: "Latvijas Banka"). Štampanje je vršila njemačka štamparija *Giesecke & Devrient GmbH*. Jedan lat sastoji se od 100 santima (*santīmu*). Lati su prvi put uvedeni 1922. kada su zamijenili letonsku rublju koja je bila valuta od 1919. do 1922, i kasnije ponovo između 1992. i 1993. kada su ponovo vraćeni lati. Od 1. januara 2014. lat je zamijenjen eurom. Postojale su novčanice u iznosima 5, 10, 20, 50, 100 i 500 lata i kovanice 1 i 2 lata kao i od 1, 2, 5, 10, 20 i 50 santima. Postojale su i specijalne jubilarne verzije napravljene od zlata i srebra u vrijednostima 2, 10, 20 i 100 lata.

U 2013. godini inflacija je iznosila -0,6%.

## Historija
Proglašavanjem Republike Letonije 1918. nije postojala i vlastita valuta. Monetarno stanje je bilo haotično, korištene su ruska rublja kao i njemačka istočna marka. Prva nacionalna valuta uvodi se 1924. s latvijskom rubljom. Ministar finansija Ringolds Kalniņš, pod utjecajem bankara Izidora Friedmana, pokušao je uvesti valutu pokrivenu zlatom. Ovaj plan je osujećen od strane  Parlamenta Letonije. 14. novembra se uvodi lat. Novčanice su izdavane u apoenima od 10, 20, 25 ,50, 100 i 500 lata. Manja jedinica je bila santima (let. santīms), koja je nastala iz francuske riječi za 1/100 (centime). Kovanice su kovane od raznih metala: apoeni od 1, 2 i 5 lata od srebra; 1, 2 i 5 santima od bronze; 10, 20 i 50 santima od nikla. Okupacija od strane SSSR-a dovodi do ukidanja lata i uvođenja rublje. Neke porodice su uspjele sačuvati staru valutu koja je kasnije opet dobila na vrijednosti. Od 1988. sve više se traži ponovno uvođenje lata. Ustavni sud Latvije 31. jula 1990 donosi zakon o vlastitoj valuti, u tom trenutku Republika Latvija još nije bila priznata od SSSR-a. Nakon punog sticanja nezavisnoti u augustu 1991 uvodu se latvijska rublja kao privremena valuta. Krajem 1993. izdaje s ponovo latvijski lat. Od 2004., nakon što su ispunjeni kriteriji po ugovoru iz Maastrichta, Latvija postaje članica EU. Euro se uvodi 1. januara 2014.

## Novčanice
Motivi na prvim novčanicama su bili narodni heroji poput Krišjānis Valdemārs i Jānis Čakste. 
Novčanice od 1993. su imale također poznate ličnosti i nacionalne simboli. Na apoenima od 5 lata je naslikano drvo Latvije (hrast), 10 lata prikazuje rijeku Daugavu, 20 lata tipičnu kuću u Latviji, 50 lata jedrenjak i 100 lata portret intelektualca Krišijānisa Baronsa. Novčanica od 500 lata je koristila portret ženske osobe s nadimkom "Milda".

## Kovanice
Prve kovanice od srebra, apoen od 5 lata, imale su kao motiv žensku osobu u narodnoj nošnji. Ovaj motiv je s vremenom dobio nadimak "Milda", i time postao simbol nezavisne Latvije.
## Reference
## Vanjski linkovi 
* Banka Letonije

Kategorija:Ekonomija Latvije
Kategorija:Evropske valute
Kategorija:Historijske valute
Kategorija:Valute zamijenjene eurom
Doplatne marke

**Doplatne marke** su poštanske marke koje se u nekim državama koriste kao doplatna pristojba u poštanskom prometu. Obično se koriste povodom nekih godišnjica, obilježavanja znamenitih događaja, tjednom Crvenog krsta, potrebom za prikupljanjem pomoći za ugrožene od vremenskih nepogoda, zemljotresa ili sl.

U bivšoj Jugoslaviji su postojale i vrijedile su u određenim vremenskim periodima, obično 10 do 20 procenata na vrijednost frankirane pošiljke. Danas su sve rjeđe i gotovo su nepoznate na tržištu. U BiH se mogu naći u izdanju pošte Republike Srpske.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://about.usps.com/what/corporate-social-responsibility/activities/semipostals.htm

Kategorija:Filatelija
Rebelde Way

***Rebelde Way*** (bos. *Buntovnici*) je argentinska tinejdžerska serija, čija se radnja odvija u ekskluzivnoj i elitnoj internacionalnoj školi u kojoj se mladi iz srednje i više klase školuju u idealnim uslovima, stiču znanje i uspostavljaju društvene veze koje im obezbjeđuju sigurnu budućnost. Škola također nudi stipendije za dobre đake i sportiste iz siromašnijih porodica. Nažalost, samo nekolicini takvih polazi za rukom da je završe, jer je tajno udruženje škole sebi dalo za zadatak da očuva "čistoću" klase. Zbog toga oni maltretiraju stipendiste i primoravaju ih da napuste školu. Među učenicima nalaze se i Mia, Manuel, Mariza i Pablo, četvoro tinejdžera koje, i pored svih razlika i predrasuda, sjedinjuje ljubav prema muzici. "Buntovnici" su uzbudljiva priča o djevojkama i mladićima čije se odrastanje odvija u surovom okruženju škole u kojoj su moć, tradicija i ljubav prema novcu sve što je važno. Ali, oni ne bi bili pravi junaci da nemaju snage i duha da se izbore za pravo da vole i budu voljeni bez obzira na porijeklo.

## Glumačka ekipa 
*Luisana Lopilato - Mia Colucci
*Benjamin Rojas - Pablo Bustamante
*Felipe Colombo - Manuel Aguirre
*Camila Bordonaba - Marizza Pia Spirito

Kategorija:Argentinske TV-serije sa početkom prikazivanja 2002.
Kategorija:Argentinske TV-serije iz 2000-tih
Kategorija:TV-emisije na španskom jeziku
Kategorija:Argentinske telenovele
3dfx Interactive

mini|desno|220px|3dfx logo
**3dfx Interactive** je bila firma koja je proizvodila 3D grafičke procesore (GPU) i grafičke kartice. Tokom kraja 1990-ih 3dfx Interactive je smatrana jednom od najinovirajućih firma u svom polje. Poslije više godina kao glavni aktor u polju grafičkih procesora i kartica u 2000. godini firma je stupila u konkurs. Njena nematerijalna imovina i većina zaposlenih su preuzeti od strane tadašnjeg velikog rivala NVIDIE.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://sec.gov/Archives/edgar/data/1010026/000095013402012752/d00519e8vk.txt
* https://web.archive.org/web/20130123050930/http://www.sudhian.com/content/

Kategorija:Kompanije osnovane 2002.
Kategorija:Računarstvo
Nicolas Sarkozy

**Nicolas Paul Stéphane Sarközy de Nagy-Bocsa** (rođen 28. januara 1955) jeste francuski političar i bivši francuski predsjednik od 2007. do 2012. godine

## Biografija
Rođen u Parizu kao sin mađarskog imigranta Pála Sárközyja i Andrée Mallah Židovka iz Francuske. Otac mu je bio pripadnik nižeg mađarskog protestantskog plemstva. Pál Sárközy je, do emigracije u Francusku, posjedovao veći zemljišni posjed i manji dvorac pored mjesta Szolnok u Mađarskoj. Nadiranjem Crvene armije 1944. godine Pál Sárközy izbjegao je preko Njemačke u Francusku gdje je regrutiran u Legiju stranaca u kojoj je bio do 1948. kada se seli u Pariz gdje je upoznao Nicolasovu majku, francusku Židovku Andrée Mallah sa kojom je dobio tri sina: Nicolasa, Guillaumea i Francois.

Tokom djetinjstva otac Pál Sárközy napušta porodicu i ostavlja je bez finansijske pomoći pa je Nicolas bio prisiljen brinuti se sam o sebi. Nakon školovanja i studija prava osniva reklamnu agenciju koja mu je donijela bogatstvo.

## Politička karijera
Politička karijera Sarkozyja počela je u njegovoj 22. godini kada se uključio u neodegolističku stranku i kada je postao vijećnik u bogatom pariskom predgrađu Neuilly-sur-Seine u kojem je kasnije postao i načelnik. U nacionalnim okvirima postao je poznat nakon talačke krize u navedenom predgrađu 1993. godine pri čemu je on odigrao značajnu pregovaračku ulogu prije nego je policija likvidirala otmičara.

Nakon tog događaja, politička karijera Nicolasa Sarkozyja kreće u uzlaznom smjeru. Postaje ministar za budžet u vladi Édouarda Balladura u periodu 1993. do 1995. godine. Godine 1999. na kratko postaje i predsjednik neodegolističke partije, a 2002. nakon što je Jacques Chirac ponovno izabran za predsjednika Francuske ulazi u vladu kao ministar unutrašnjih poslova, nakratko kao ministar finansija da bi se ponovno vratio na položaj ministra unutrašnjih poslova.

Sarkozy je harizmatičan političar poznat po svojim oštrim i jasnim istupima protiv kriminala. Kritičari ga optužuju za demagogiju, populizam i desničarenje.

Tokom 2006. godine izborio je ispred svoje stranke kandidaturu za francuskog predsjednika pa je u prvom krugu predsjedničkih izbora održanih 22. aprila 2007. osvojio najveći broj glasova i ušao u drugi krug koji je održan 6. maja 2007. godine. Sarkozy pobijedio je u drugom krugu predsjedničkih izbora protivkandidatkinju Segolene Royal te je time postao francuski predsjednik i nasljednik Jacguesa Chiraca.

## Vanjski linkovi
*Službena stranica 

Kategorija:Rođeni 1955.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Pariz
Kategorija:Francuski predsjednici
Kategorija:Andorski kneževi (laici)
Edmond de Goncourt

**Edmond Goncourt** (Nancy, 26. maj 1822. - Champrosay, 16. juli 1896.), francuski romanopisac

Tvorac je impresionističkog stila u književnosti. Djela je pisao zajedno s bratom Julesom, a za sebe su tvrdili da su osnivači naturalističke škole. Za junake romana uzimali su konkretne modele iz života, a najbolji je roman "*Manette Salomon*".

Poslije Julesove smrti 1870. godine, Edmond je sam napisao nekoliko romana i pred smrt 1896. godine osnovao književno udruženje koje do 1903. godine nosi ime braće Goncourt.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.artic.edu/artworks/144584/edmond-de-goncourt-french-writer-and-critic-1822-1896
* https://www.oxfordreference.com/viewbydoi/10.1093/oi/authority.20110803095859993

Goncourt, Edmond
Kategorija:Rođeni 1822.
Kategorija:Umrli 1896.
Julien Green

**Julien Green** (Pariz, 6. septembar 1900. - Pariz, 13. august 1998.), francuski književnik američkog porijekla.

Svoju nemirnu, senzibilnu prirodu najbolje je razotkrio u dnevnicima ("Journal"). Opisuje morbidna stanja, izgubljene pojedince, malodušnost i tjeskobe. Pod uticajem je engleske književnosti, posebno W. Blakea, o kome je napisao zanimljiv esej.

## Djela 
* "Mont-Cinere",
* "Adrienne Mesurat",
* "Levithian",
* "Vizionar",
* "Svatko u svojoj noći",
* "Putnik na zemlji",
* "Ključevi smrti",
* "Jug",
* "Neprijatelj",
* "Sjena".

Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Američki pisci
Kategorija:Članovi Francuske akademije
Kategorija:Biografije, Pariz
Kategorija:Rođeni 1900.
Kategorija:Umrli 1998.
Joris-Karl Huysmans

**Joris-Karl Huysmans** (5. februar 1848 – 12. maj 1907) bio je francuski romanopisac flamanskog porijekla.

Sudjelovao je u Francusko-pruskom ratu, a debitirao je zbirkom poema u prozi. Najprije je pisao u Zolinoj maniri, a poslije se udaljava od naturalizma. Njegova proza prožeta je pesimističnim gledanjem na ljudsko društvo, u kojem "prevladavaju podlaci i budale", a zainteresiran je i za okultizam, crnu magiju i "nadnaravne" pojave.

Nakon trogodišnjeg boravka u samostanu i obraćenja na katolicizam piše djela inspirirana religioznošću. Bavio se umjetničkom kritikom, a jedan od prvih je upozorio na vrijednost impresionističkog slikarstva.

## Također pogledajte 
* Julien Viaud

## Reference 
Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Biografije, Pariz
Kategorija:Rođeni 1848.
Kategorija:Umrli 1907.
Michel Houellebecq

**Michel Houellebecq** () francuski je pjesnik, esejist i romanopisac.

Houellebecq je među najkontroverznijim piscima današnjice. Sa svoja tri romana koji se bave tabu temama (seksualni turizam, islamski fundamentalizam, kloniranje, alternativni životni stilovi...) zadao je mnogo muke dežurnim cenzorima i kritici. Neki ga nazivaju slobodnim piscem koji se protivi političkoj korektnosti i zabranama društva dok će mnogima njegovi stavovi biti rasistički, seksistički i, općenito, šokantni.

Svojim djelima te stalnom polemikom po javnim glasilima, Houellebecq je na sebe navukao bijes mnogih, a trenutačno se protiv njega (i njegovih djela) vodi i par sudskih procesa.

Rodio se kao *Michel Thomas* na ostrvu Réunionu. Tamo je proveo najranije dane. Nakon toga je otišao u Francusku živjeti s bakom, od koje je preuzeo prezime Houellebecq koje će mu postati književni pseudonim. Pohađao je osnovnu i srednje školu. Počeo se pripremati da bi mogao pristupiti elitnim školama. 1978. diplomirao je kao agronomski inženjer. Radio je kao kompjuterski administrator, čak i u Francuskoj Nacionalnoj Skupštini. Proslavio ga je prvi važniji rad, Širenje područja borbe. Za to djelo dobio je niz nagrada. Živio je u Alžiru, Irskoj, i na mnogo drugih mjesta. Nema ženu ni djecu. Trenutno živi u Španiji, ali ne namjerava tamo ostati zauvijek.

## Romani 
* *Širenje područja borbe*
* *Elementarne čestice*
* *Platforma*

Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Francuski pjesnici
Kategorija:Biografije, Réunion
Kategorija:Rođeni 1958.
Kategorija:Dobitnici Austrijske državne nagrade za evropsku književnost
Kategorija:Živi ljudi
Leconte de Lisle

**Charles-Marie-René Leconte de Lisle** (22. oktobar 1818 – 17. juli 1894) bio je francuski pjesnik.

Bio je pristaša Fourierova utopijskog socijalizma, radikalni demokrat i republikanac. Razočaran događajima poslije 1848., povlači se iz politike i posvećuje književnosti. Tražio je motive u antici i mitologiji. Bio je pesimist i fatalist, uvjeren da čovjek ne može mijenjati svoju sudbinu. Poznat je i kao prevodilac grčkih klasika na francuski jezik. Bio je vođa škole pjesnika koji su o almanahu "Parnasse" prozvani parnasovci.

## Djela 
* "Antičke pjesme" 
* "Barbarske pjesme" 
* "Tragične pjesme"

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Pjesnici
Kategorija:Biografije, Saint-Paul
Kategorija:Rođeni 1818.
Kategorija:Umrli 1894.
Frédéric Mistral

**Frédéric Mistral** (Maillane, 8. septembar 1830. – Maillane, 25. mart, 1914.), je bio francuski pjesnik i Nobelovac.

Mistral je rođen 8. septembra 1830. u blizini mjesta Maillane. Godine 1854. Mistral je zajedno sa grupom njegovih savremenika osnovao *Félibrige*, društvo koje je trebalo oživiti upotrebi oksitanskog jezika. Njegova pastoralna poema *Mirèio* (1859.), koju je napisao na oksitanskom, donijela mu je nagradu pjesnika Francuske Akademije. Napisao je i uredio Francusko-oksitanski rječnik (1878.-86.) i izdao je mnoge zbirke pjesama, uključujući i *Zlatna ostrva*  ('' Lis isclo d'or*, 1876.) i dramatičnu poemu *Kraljica Ivana* (*La Reino Jano'', 1890.). Godine 1904. podijelio je Nobelovu nagradu za književnost sa španskim piscem  Joséom Echegarayom y Eizaguirreom. Mistral je umro 25. marta, 1914. u Maillaneu.

## Vanjski linkovi 
* Frédéric Mistral Biography

Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za književnost
Kategorija:Rođeni 1830.
Kategorija:Umrli 1914.
François Rabelais

**François Rabelais** (Poitou, oko 1494. - Pariz, 9. april 1553.), francuski pripovjedač

Prvi je veliki francuski prozaist, uz Montaignea najkrupnija figura francuske renesanse. U mladosti je bio redovnik (franjevac pa benediktanac). Već rano je pokazao interes za antičke jezike (grčki, latinski, hebrejski) i prirodne znanosti. Osumnjičen da čita "heretičke" knjige, napušta samostan ("brlog lijenosti i pohote"), studira medicinu i sprijateljuje se s istaknutim humanistima. Rabelais je imao bezgranično povjerenje u prirodu i nauku. Poklonik je antike, erudit, uvijek žedan novih spoznaja. Epikurejski je zaljubljen u život i zemaljske radosti, slavi dobrotu prirodu te vjeruje u napredak i divne mogućnosti koje stoje pred čovjekom.

Godine 1532. je liječnik u Lyonu i profesor anatomije. Tu objavljuje u prijevodu Hipokratove aforizme i "Medicinska pisma" Giovannija Manardija, te zapažen šaljivi almanah ("La Pantagrueline prognostication"). Životno mu je djelo fantastično - satirični roman *"Gargantua i Pantagruel"* kojim je izrazio ideje pravde, dobrote, čovječnosti, kulture i tolerancije. Kao osobni liječni kardinala Jeana du Bellaya, ambasadora pri Vatikanu, boravi u više navrata u Rimu, gdje proširuje svoje znanje studijem arheologije, botanike i arhitekture.

Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Rođeni 1494.
Kategorija:Umrli 1553.
Romain Rolland

**Romain Rolland** (Clamecy, 29. januar 1866. - Vezelay, 30. decembar 1944.), francuski romanopisac, dramatičar i muzikolog

Objavio je mnogo radova o muzici i muzičarima, a u središtu njegova interesa je Ludwig van Beethoven. Pisao je romansirane biografije i drugih velikih ljudi. Godine 1915. dobio je Nobelovu nagradu. Zaoštravanjem političkih prilika u Evropi sve više se priklanja ljevici i deklarira se kao pristaša komunizma. Ostavio je golemu korespodenciju (s Tolstojem, Gandhijem, Gorkim, Rilkeom, Zweigom i drugim istaknutim savremenicima.

## Djela 
* "Muzičari prošlosti"
* "Život Beethovena"
* "Tolstoj"
* "Jean Christophe"
* "Iznad svjetine"
* "Očarana duša"

## Reference 
Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za književnost
Kategorija:Biografije, Clamecy
Kategorija:Rođeni 1866.
Kategorija:Umrli 1944.
Jean Racine

**Jean Racine** (kršten 22. decembra 1639.- 21. april 1699.), francuski dramatičar, jedan od "velike trojice" 17. vijeka u Francuskoj (ostala dva su Molière i Pierre Corneille). Pisao je uglavnom tragedije, a potkraj života i jednu komediju.

## Biografija 
Rodio se u La Ferté-Milon, ostao je bez roditelja s četiri godine i klasično obrazovanje ljubaznosti je primio od svoje bake, Marie des Moulins, koja ga je odvela u samostan Port-Royal. Maturirao je u Port-Royalu, kršćanskoj ustanovi koja je imala veliki uticaj na njegove savremenike, uključujući i Blaisea Pascala. Očekivalo se da će studirati teologiju, ali se posvetio pozorištu i preselio se u Pariz. Njegova prve dvije tragedije, *Thébaide* (1664.) i *Alexandre* (1665.), su imale klasične teme, ali su već bile kontroverzne, napadajuće optužbe da zagađuje umove svoje publike. Nastavio je s tragedijom *Andromaque* (Andromaha,1667.) u kojoj piše o Andromahi, Hektorovoj udovici, i njenoj sudbini nakon Trojanskog rata. Dotada je stekao mnoge neprijatelje, uključujući Pierrea Corneillea i njegovog brata Thomasa. Dramatičari su se često takmičili pišući različite verzije iste teme: na primjer, Michel le Clerc je napisao *Iphigénie* (Ifigeniju) iste godine kad i Racine (1674.);Jacques Pradon je također napisao *Phedre* (Fedru) kad i Racine (1677.). Uspjeh Pradonova djela je uzrokovao prekid Racineovog dramskog rada.

Ipak, incident, zbog kojeg je Racine otišao iz javnog života, je imao zaplet skandalom na sudu 1679. U to vrijeme se oženio. Kad se vratio pozorištu, na zahtjev Madame de Maintenon, ljubavnice Luja XIV, napisao je moralne priče *Esther* (1689.) i *Athalie*(1691.), obje temeljene na starozavjetnim pričama, a izvedene pred učenicima škole Saint-Cyr.

Jean Racine je umro 1699. i pokopan je u crkvi St. Etienne-du-Mont u Parizu.

## Reference 
* W.H. Lewis, The Splendid Century: Life in the France of Louix XIV. William Sloane Associates, 1953

Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Francuski pjesnici
Kategorija:Članovi Francuske akademije
Kategorija:Biografije, La Ferté-Milon
Kategorija:Rođeni 1639.
Kategorija:Umrli 1699.
Željko Ninčić

**Željko Ninčić**, rođen je 03.05.1959., u BiH, Poklečani, (Posušje). Porijeklom iz Nevesinja. 

Najznačajniji period djetinjstva i odrastanja, proveo u Lištici - Široki brijeg, gdje je završio gimnaziju, u kojoj se i počeo baviti glumom,
(srednjoškolsko takmičenje »Najveseliji razred«, gdje je sam pisao i glumio). U to doba dvije najznačajnije ličnosti , koje su uticale na njega su Čarli Čaplin i M.P. Čkalja. U Sarajevu je konkurisao 1982/83 školske godine, na Akademiju scenskih umjetnosti, gdje je i primljen u klasi prof. Emira Kusturice, te istu završio 1987. god.

Najznačajnije njegove vježbe na Akademiji su bile: »Zapisi iz podzemlja«-F.Dostojevski u sopstvenoj adaptaciji, »Davor Stevanovic«-prijemni Audicija i po sopstvenoj ideji i tekstu, uloga »Kamija« u diplomskoj predstavi »Buba u uhu« Fejdo..., »Pastor Manders« iz »Sablasti«-Ibzen itd.
U vrijeme studiranja glumio je u dva igrana filma-uloga »Meksikanac« u »Strategiji švrake«, Z. Lavanića i u filmu »Život radnika« uloga »Cigre« kod M. Mandića.
Također dvije TV serije »Notna svaštara« (Timoti Bajford), i »Mak i Zak«-D.Marjanović.

Jedan je od autora i tvoraca predstave »Audicija« sa likom Davor Stevanović, kao i idejni tvorac i autor »Nove audicije«, sa svojim kolegama, autor »Najnovija audicija-Željko Ninčić«( »Primi me«) i »Super Nova Audicija 007«.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Ninčić, Željko
Marquis de Sade

**Donatien Alphonse François, marquis de Sade**  (Pariz, 2. juni 1740. - Charenton pokraj Pariza, 2. decembar 1814.), francuski književnik.

Bio je konjanički oficir u Sedmogodišnjem ratu. Proveo je 27 godina u zatvorima, a na kraju u ludnici zbog raznih delikata. U svojim djelima je opisivao mračne porive za psihičkim i fizičkim mučenjem: od čovjekova prava na "apsolutni egoizam" i naslađivanje u tuđim mukama pa do ubistva iz spolnog užitka. Mišljenja o njegovu opusu su podijeljena: za jedne je patološki pornograf, slavitelj nastranosti, bludnik i cinik uvjeren u apsolutni trijumf zla, za druge je pak tragična ličnost u neprestanom sukobu s društvom, rušitelj važečih normi i negator tradicije.

## Djela 
* "Justine ili nesreće vrline"
* "Nova Justine"
* "120 dana Sodome ili Škola razuzdanosti"
* "Filozofija u budoaru"
* "Razgovor između suđenika i samrtnika"

## Vanjski linkovi 
*Marquis de Sade  

Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Rođeni 1740.
Kategorija:Umrli 1814.
Claude Simon

**Claude Simon** (10. oktobar 1913. Antananarivo, Madagaskar - 6. juli 2005. Pariz), bio je francuski književnik. Studirao u Parizu, Oxfordu i Cambridgeu. Nakon njemačkog zarobljeništva 1940. pridružio se francuskom pokretu otpora. Autentični je predstavnik francuskog novog romana, barokno bujnog izraza s težištem na formalnim inovacijama. Nekoliko se motiva pojavljuje u većini njegovih romana: rano izgubljeni roditelji, očeve razglednice iz prekomorskih kolonija, baka i ujak s kojima je proveo djetinjstvo, Španski građanski rat i francuski poraz 1940. Kroz njih promišlja o općim temama: destruktivnosti, samoći, starosti i smrti, nepokretnosti u protjecanju vremena i sl. Dobitnik je Nobelove nagrade za književnost 1985.

## Djela 
* Vjetar
* Trava
* Flandrijska cesta
* Georgike
## Reference 
Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za književnost
Kategorija:Biografije, Antananarivo
Kategorija:Rođeni 1913.
Kategorija:Umrli 2005.
George Sand

**George Sand** (Rođena kao *Aurore Dupin Dudevant*; Pariz, 1. juli 1804. - Nohant, 8. juni 1876.), francuska književnica

Bila je nesretna u braku, a nakon razvoda odlazi u Pariz, posvećuje se književnosti i živi nezavisno. Pokazuje interes za društvene doktrine, simpatizira sa socijal-utopistima, u Lammenaisu vidi proroka nove religije. Sa Julesom Sandeauom objavljuje svoj prvi roman "*Rose i Blanche*" pod zajedničkim pseudonimom George Sand. Ljubavna veza sa Sandeauom prva je u nizu njenih sentimentalnih avantura (Alfred de Musset, P. Leroux, Frédéric Chopin). Romani su joj podijeljeni na ljubavne, socijalne i rustične, a najbliži su realizmu "*Markiz de Villemer*". Pisala je pozorišne komade ("*Claudie*", "*Marcelle*"), te objavila autobiografiju "*Historija mog života*". Ljubav s Mussetom u Veneciji opisala je u "*Pismima jednog putnika*", intimni "*Dnevnik*" objavljen je 1926. godine, a ostavila je golemu korespondenciju. Ljubav je za nju sinonim života, magični ključić koji rješava sve probleme.

Sand, George
Kategorija:Biografije, Pariz
Kategorija:Rođeni 1804.
Kategorija:Umrli 1876.
Philippe Soupault

**Philippe Soupault** (Chaville, 2. august 1897. - Pariz, 11. mart 1990.), francuski esejist i romanopisac

Bio je aktivan u pokretu Dada te član nadrealističke avangarde. Suosinivač je, zajedno s A. Bretonom i L. Aragnom, revije "Litterature". U saradnji s Bretonom napisao je "Magnetska polja", jedan od privh nadrealističkih tekstova. U njegovoj lirici očit je Apollinaireov uticaj.

## Djela 
* "Apollinaire",
* "Baudelaire",
* "Lautreamont",
* "Braća Durandeau",
* "Na smrt bolesni".

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.nyrb.com/collections/philippe-soupault

Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Biografije, Chaville
Kategorija:Rođeni 1897.
Kategorija:Umrli 1990.
Théophile de Viau

**Théophile de Viau** (Clairac, Francuska 1590. - Pariz, 25. septembar 1626.), francuski barokni pjesnik i dramatičar.

Odgojen kao Hugenot. U vjerskim ratovima učestvovao na protestantskoj strani. Došao u doticaj sa epikurejskim idejama.

Zbog "prljavih i besramnih" pjesama navukao na se mržnju isusovaca. Théophile de Viau je na tužbu patera Garassea zatvoren i zbog "opscenosti i ateizma" osuđen na smrt. Pomilovan i nakon dugogodišnjeg tamnovanja pušten na slobodu (1625.). Njegova sabrana djela — pored oda, stanca, satira i epigrama — sadržavaju itragediju "Piram i Tizba", "Odlomci jedne smiješne pripovijesti", "Traktat o besmrtnosti duše" i korespondenciju.

Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Biografije, Clairac
Kategorija:Rođeni 1590.
Kategorija:Umrli 1626.
Molière

**Jean-Baptiste Poquelin** (15. januar 1622 – 17. februar 1673), poznatiji kao **Molière**, bio je francuski scenarist, književnik, jedan od velikana humorističke satire.

Rođen je u porodici imućnog kraljevog tapetara. Veoma široko i kvalitetno obrazovanje stekao je na Klermonskom koledžu ali se odrekao pravničke karijere i postao glumac. U Parizu je osnovao pozorišnu družinu ''L'Illustre Theatre* (Čuveno Pozorište) za koju je prerađivao italijanske komedije i s kojom 12 godina lutajući obilazio provinciju. U početku piše farse, a prve komedije su mu u stihovima. Napisao je niz komada u prozi i stihu. Predstavnik je klasicizma. Ismijavao je ondašnje društvo, staleške predrasude, pokvarenost aristokracije i gramzivost buržoazije, a nije prezao ni od osude licemjernog katoličkog svećenstva. Moliere je razvio italijansku komediju intrige u društevnu komediju i komediju običaja s tragikomičnom pozadinom u kojima veličina komičnog doseže dimenzije tragičnog. Godine 1660. preuzeo je kraljevsko pozorište u Parizu.

## Djela 
* *Leteći ljekar* (*Le Médecin volant*)
* *Barbouilleova ljubomora* (*La Jalousie du barbouillé*)
* *Vjetropir* (*L'Étourdi ou les Contretemps*)
* *Ljubavne razmirice* (*Le Dépit amoureux*)
* *Kaćiperke* (*Les Précieuses ridicules*, 1659), komedija
* *Sganarelle* (*Sganarelle ou le Cocu imaginaire*)
* *Don Garcia Navarski* (*Dom Garcie de Navarre ou le Prince jaloux*)
* *Škola za muževe* (*L'École des maris*, 1661), komedija karaktera
* *Nametljivac* (*Les Fâcheux*)
* *Škola za žene* (*L'École des femmes*, 1662) 
* *Kritika Škole za žene* (*La Critique de l'école des femmes*, 1663)
* *Versailleska improvizacija* (*L'Impromptu de Versailles*, 1663) 
* *Ženidba na silu* (*Le Mariage forcé*)
* *Elidska princeza* (*La Princesse d'Élide*)
* *Tartuffe* (*Tartuffe ou l'Imposteur*, 1664)
* *Don Juan ili kamena gozba* (*Dom Juan ou le festin de pierre*, 1665)
* *Ljubav kao liječnik* (*L'Amour médecin*)
* *Mizantrop* (*Le Misanthrope ou l'Atrabilaire amoureux*, 1666) 
* *Depresivni doktor* (*Le Médecin malgré lui*, 1666)
* *Balet Muza: Mélicerte* (*Ballet des Muses: Mélicerte*), nedovršena herojska pastoralna komedija
* *Balet Muza: Komična pastorala* (*Ballet des Muses: Pastorale comique*)
* *Balet Muza: Sicilijanac* (*Ballet des Muses: Le Sicilien ou l'Amour peintre*)
* *Amfitrion* (*Amphitryon*, 1668)
* *George Dandin* (*George Dandin ou le Mari confondu*, 1668)
* Škrtac (*L'Avare*, 1668)
* *Plemeniti gospodin Pourceaugnac* (*Monsieur de Pourceaugnac*)
* *Sjajni ljubavnici* (*Les Amants magnifiques*)
* *Građanin plemić* (*Le Bourgeois gentilhomme*, 1670), komedija-balet
* *Psiha* (*Psyché*)
* *Scapinove spletke* (*Les Fourberies de Scapin*, 1671)
* *Grofica d' Escarbagnas*
* *Učene žene* (*Les Femmes savantes*, 1672) 
* *Umišljeni bolesnik* (*Le Malade imaginaire'', 1673) 
* Umišljeni kralj

## Reference 
Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Francuski pjesnici
Kategorija:Biografije, Pariz
Kategorija:Rođeni 1622.
Kategorija:Umrli 1673.
Paul Valéry

[mini|desno|270px|Grob Paula Valérija u mjestu [Sète]]
**Paul Ambroise Valéry** (30. oktobar 1871 – 20. juli 1945) bio je francuski pjesnik i esejist.

Studirao je pravo u Montpellieru. Godine 1892. nastanjuje se u Parizu. Na njega su uticali Edgar Allan Poe i Stephane Mallarme, no napušta pjesništvo i posvećuje se studiju matematike, arhitekture i filozofije. Tek je 1913. godine na nagovor Andrea Gidea pristao srediti za tisak svoje mladenačke strofe te je sljedeće četiri godine pisao poemu (514 stihova) "Mlada Parka". Stihovi su mu teško razumljivi, dok mu je proza zanimljivija i jasnija. U svojim esejima raspravlja o najrazličitijim temama: o književnosti, arhitekturi, o lažima historiografije i zločinima politike, o čeliku i elektricitetu, o ženama i parfemima i dr.

## Djela 
* "Album starih stihova"
* "Raznovrsnost"
* "Duša i ples"
* "Analecta"

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1871.
Kategorija:Umrli 1945.
Kategorija:Francuski pisci
Kategorija:Članovi Francuske akademije
Ibibio

**Ibibio** je naziv za pleme koje živi u jugoistočnoj Nigeriji. Srodni su Annang i Efik narodima. "Ibibio" se također može odnositi na ljude koji govore Ibibio jezikom. Narod Annang govori Ibibio, a jezik Efika je srodan Ibibio jeziku.
mini|Ibibio plesači

Ibibio žive u istoj državi gdje i Efik i Annang - Cross River, nazvanoj prema rijeci Cross River. Država je nadavno bila podijeljena na dvije nove države - Akwa-Ibom i Cross River. Akwa-Ibom državu čine srodna Annang i Ibibio plemena. Postoje još dva plemena koja žive u obalnim područjima i govore jezicima koje Annanzi i Ibibio ne mogu razumijeti.

S obzirom na svoju veću brojnost Ibibio dominiraju političkim životom Akwa-Ibom države, ali je vlast podijeljena s the Annanzima. Politički sistem je temeljen na tradicionalnom odlučivanju putem konsenzusa. Iako se formalno održavaju redovni izborni, praktički sve političke funkcije su popunjene nakon prethodne rasprave u tradicionalnim političkim tijelima.

Ibibio znači "niski ljudi".

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* NIGERIAN ARTS AND CULTURE DIRECTORY 
* Ibibio people
* Mboho Mkparawa Ibibio (USA), Inc.
* Mboho Mkparawa Ibibio International 
* Online Ibibio Dictionary
* Works by Ibibio artists at the University of Michigan Museum of Art 
* Works by Ibibio artists at the Seattle Museum of Art
* Evaluating the Place of the Ekpe Traditional Institution as a Tool for Nation-Building in Pre-Colonial Cross River Region

Kategorija:Afrički narodi
Cape Canaveral

mini|290px|Cape Canaveral iz svemira u augustu 1991.
**Cape Canaveral** (*Cabo Cañaveral* na španskom) je zemljište u Okrugu Brevard u Floridi u SAD, blizu središta atlantske obale u toj državi. Predstavlja dio regije zvane Svemirska obala i na njemu se nalazi Svemirski centar Kennedy i Stanica ratnog zrakoplovstva Cape Canaveral. S obzirom na to da je glavna američka svemirska luka, većina američkih svemirskih letjelica je lansirana iz jednog od ta dva lansirališta. Nalazi se istočno od otoka Merritt, od kojeg je razdvojena rijekom Banana.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* City of Cape Canaveral, FL
* The Straight Dope: Why did they change the name of Cape Kennedy back to Cape Canaveral?
* Nautical Chart of Cape Canaveral 
* Cape Canaveral iz *Encyclopedia Astronautica*

Kategorija:Florida
Kategorija:Okrug Brevard
Kategorija:Istraživanje svemira
Kategorija:Svemirska luka
Huginn i Muninn

[250px|desno|mini|Huginn i Muninn na [Odinovim ramenima.]]

**Huginn** (**Hugin** ili *Misao*) i **Muninn** (**Munin** ili *Sjećanje*) su stvorenja iz nordijske mitologije, odnosno dva Odinova gavrana koje on šalje svaki dan u svijet, vraćaju se i pričaju mu što se događa u svijetu.

Udruženje studenata islandskog koledža Akureyri se zove *Huginn*.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Nordijska mitologija