James L. Tuck

**James Leslie Tuck** OBE (9. januara 1910. – 15. decembra 1980.) bio je britanski fizičar.

Tuck je rođen u Mančesteru, Engleska, a školovao se na Univerzitetu Viktorija u Mančesteru. Zbog svog angažmana u Projektu Manhattan, nije bio u mogućnosti da preda svoju tezu na vrijeme i nikada nije dobio doktorsku diplomu.

Godine 1937. ponuđeno mu je imenovanje za Salterovog istraživača na Univerzitetu Oksford, gdje je radio s Leóom Szilárdom na akceleratorima čestica. Godine 1937. oženio e Elsie Harper, s kojom će kasnije usvojiti dvoje djece.

Po izbijanju Drugog svjetskog rata imenovan je za naučnog savjetnika Fredericka Alexandera Lindemanna, koji je bio u privatnom osoblju Winstona Churchilla. Njegovo istraživanje uključivalo je rad na oblikovanim punjenjima koja se koriste u protivtenkovskom oružju. Za ovaj rad 1944. godine proglašen je za oficira Ordena Britanske imperije.

## Rad na bombi 
Njegova stručnost o oblikovanim nabojima dovela je do toga da je poslat u Los Alamos, gdje je bio član britanske delegacije u projektu Manhattan i pomogao u razvoju eksplozivnog sočiva i inicijator Urchin. &#x5B;''*&#x5D; Ovaj rad je bio presudan za uspjeh plutonijske atomske bombe.

## Snaga fuzije 
U Los Alamosu, Tuck se bavio istraživanjem fuzijske energije, o kojoj je naučio u Velikoj Britaniji. Tuck je predložio da grupa iz Los Alamosa provodi program štipanja sličan onom koji se provodi u Velikoj Britaniji. To je bilo samo nekoliko mjeseci nakon što je Lyman Spitzer počeo raditi na svom dizajnu stelaratora. Obojica su pozvani u Washington kako bi predstavili svoje ideje, gdje je Spitzer osvojio 50.000 dolara od strane Komisije za atomsku energiju. Vrativši se u Los Alamos, dogovorio je za sličnih 50.000 dolara iz diskrecionog budžeta laboratorije i pokrenuo mali projekat pod imenom Perhapsatron.

Kao i svi pinch sistemi, možda je otkazao zbog nestabilnosti u plazmi. Teorijski rad Edwarda Tellera i drugih sugerirao je načine za rješavanje problema nestabilnosti, bilo štipanjem tako brzo da je došlo do fuzije prije nego što su se nestabilnosti formirale, ili korištenjem magnetnih polja sa "šipcima". Prvi je razvijen kao Columbus, dok je drugi postao dizajn reaktora ograde, oba predvođena Tuckovim timovima.

Ostao je u Los Alamosu do svog penzionisanja 1972. Ranije 1972. objavio je recenziju u *Biltenu atomskih naučnika* o knjizi *Beyond the Ivory Tower: The Frontiers of Public and Private Science'' Solly Zuckerman .

Nakon penzionisanja Tuck je postao istaknuti javni pobornik istraživanja termonuklearne fuzije za proizvodnju električne energije.

## Kuglasta munja 
Od kasnih 1960-ih nadalje, Tuck se živo zanimao za fenomen loptaste munje, vjerovatno zbog veze između plazmi i njihove uloge u shemama fuzijske energije. Godine 1980. pojavio se u epizodi Misteriozni svijet Arthura C. Clarkea 'Clarke's Cabinet of Curiosities' gdje je opisao svoje eksperimente u Los Alamosu, izvedene za vrijeme pauze za ručak, za stvaranje loptaste munje koristeći veliku bateriju za skladištenje tipa koji se tada koristio u podmornicama.

## Kasniji život 
Tuck se penzionisao 1973. i umro u Los Alamosu u Novom Meksiku 15. decembra 1980. nakon duže bolesti.

## Reference 
### Citati 
### Izvori 
* 
* 
* 
* 

## Dalje čitanje 
* 
* 
* 

Kategorija:Biografije, Manchester
Kategorija:Nosioci Reda britanskog imperija
Kategorija:Engleski fizičari
Kategorija:Umrli 1980.
Kategorija:Rođeni 1910.