open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Konferencija Ujedinjenih nacija o međunarodnoj organizaciji

[mini|250px|[Predsjednik SAD-a Harry Truman govori na konferenciji]]
**Konferencija UN-a o međunarodnoj organizaciji** () bila je kongres delegata iz 50 država saveznica održan od 25. aprila do 26. juna 1945. u San Francisku. Na ovom kongresu učesnici su revidirali i preradili dogovore iz Dumbarton Oaksa. Konferencija je rezultirala kreiranjem Povelje Ujedinjenih nacija, koja je bila otvorena za potpisivanje od 26. juna.

Održavana je na različitim lokacijama, prvenstveno u War Memorial Opera Houseu, a Povelja je potpisana 26. juna u Herbst Theatreu. Konferencijom je predsjedavao američki diplomat Alger Hiss.

Trg u centru San Franciska, zvan "UN Plaza", služi kao podsjetnik na ovu konferenciju i nalazi se kod susjedstva Civic Center.

## Zemlje učesnice 
* 
* 
* 
* 25px Bjeloruska SSR
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  Filipini
* 
* 

* 
* 
*  Holandija
* 
* 
* 
* 
* 
*  Južnoafrička unija
* 
*  Kina
* 
* 
* 
* 
* 
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 25px Ukrajinska SSR
* 
* 

## Također pogledajte 
* Konferencije u Drugom svjetskom ratu

## Reference 
## Dodatna literatura 
* 

## Vanjski linkovi 
* The United States and the Founding of the United Nations, August 1941 – October 1945
* Zvučni zapisi s UNCIO-a
* Trumanovo obraćanje na početnoj sjednici UNCIO-a 
* *Istok i Zapad* iz djela *Political and External Affairs* F. L. W. Wooda (službena historija Novog Zelanda u Drugom svjetskom ratu)


Kategorija:Konferencije Ujedinjenih nacija
Kategorija:Diplomatske konferencije u SAD-u
Kategorija:Diplomatske konferencije u 20. vijeku
Kategorija:Konferencije iz 1945.
Kategorija:1945. u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:1945. u međunarodnim odnosima
Kategorija:Historija San Franciska
Markušica

mini|280px|Markušica, srpska pravoslavna crkva "Silazak Svetog Duha na apostole"
**Markušica** je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Vukovarsko-srijemskoj županiji.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Vinkovci.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Markušica je imala 2.555 stanovnika, od čega u samoj Markušici 1.009.

### Općina Markušica 
**Napomena**: *Nastala iz stare općine Vinkovci. U 1991. smanjena izdvajanjem dijela područja koji je pripojen općini Šodolovci (Osječko-baranjska županija), za koju sadrži dio podataka do 1971.*

### Markušica (naseljeno mjesto) 
**Napomena**: *U 1991. smanjeno izdvajanjem dijela naselja koji je pripojen naselju Karadžićevo i dijela područja naselja koji je pripojen naselju Šodolovci (općina Šodolovci, Osječko-baranjska županija), a povećano pripajanjem dijela područja naselja Podrinje. Do 1971. sadrži dio podataka naselja Šodolovci (općina Šodolovci, Osječko-baranjska županija), a dio podataka do 1981. sadržan je u naselju Podrinje.*

### Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Markušica je imalo 1.371 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

### Popis 1910.
## Galerija 

Datoteka:Markušica 4-Маркушица 4.JPG|spomenik žrtvama fašizma
Datoteka:Markušica 5-Маркушица 5.JPG|detalj spomenika

## Također pogledajte
* Spisak općina u Hrvatskoj
* Manjinski jezici u Hrvatskoj

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Općine u Hrvatskoj
Kategorija:Općine u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Kategorija:Naselja u Markušici
*
Kategorija:Arheološki lokaliteti u Hrvatskoj
Bočac

* Bočac (Banja Luka), naselje i mjesna zajednica na području grada Banja Luka, Bosna i Hercegovina
* Bočac (jezero), vještačko jezero na području općina Mrkonjić Grad, Kneževo i Banja Luka, Bosna i Hercegovina
* Hidroelektrana Bočac, hidroelektrana na rijeci Vrbas, u općini Mrkonjić Grad, Bosna i Hercegovina
* Bočac (tvrđava), srednjovjekovni grad-tvrđava iznad lijeve obale Vrbasa, Bosna i Hercegovina
Finale Copa Amérike 1997.

**Finale Copa Américe 1997.** je bila nogometna utakmica koja je odigrana 29. juna 1997. godine na stadionu Hernando Siles u La Pazu. Brazil je u finalnoj utakmici bio uspješniji od Bolivije rezultatom 3-1 te peti put u svojoj historiji osvojio šampionsku titulu Južno-američkog prvenstva u nogometu. Golove u finalu su postigli Edmundo, Ronaldo i Zé Roberto za Brazil te Erwin Sánchez za Boliviju. Utakmica je odigrana pred 46.000 gledalaca.

## Put do finala 
## Finale 
----

|

|}

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* *Copa América 1997, rsssf.com*

Finale
1997.
Kategorija:1997. u nogometu
Ostrovo

* *Ostrovo*, slavensko ime za grčki grad Arnissa (gr. *Άρνισσα*), na obalama jezera Vegoritida (gr. *Βεγορίτιδα*, slavenski: *Ostrovsko jezero*) u sjevernom dijelu zemlje, u oblasti Makedonija

**Hrvatska**:

* Ostrovo (Markušica), naselje u općini Markušica, Vukovarsko-srijemska županija

**Srbija**:

* Ostrovo (ada), najveća ada (rječno ostrvo) u Srbiji
* Ostrovo (Kostolac), naselje u gradskoj općini Kostolac, grad Požarevac, Braničevski okrug
* Ostrovo (Veliko Gradište), naselje u općini Veliko Gradište, Braničevski okrug
Podrinje (čvor)

* Podrinje, geografsko područje oko rijeke Drine

**Hrvatska**:

* Podrinje (Markušica), naselje u općini Markušica, Vukovarsko-srijemska županija
Nijemci (čvor)

ijekavski: *Nijemci*, ekavski: *Nemci*, ikavski: *Nimci*

* Nijemci, narod germanske grane indoevropske porodice

**Hrvatska**:

* Nijemci (Hrvatska), naselje i općina u Vukovarsko-srijemskoj županiji

**Slovenija**:

* Nemci, naselje u gradskoj općini Nova Gorica, regija Goriška
Bočac (tvrđava)

mini|desno|250px|Tvrđava Bočac
**Bočac** je bio srednjovjekovna utvrda na lijevoj obali Vrbasa, na pola puta između Banjaluke i Jajca. Njegove zidine postoje i danas iznad akumulacije Hidroelektrane Bočac i ispod istoimenog naselja (Bočac). Bio je jedan u nizu strateških  odbrambenih objekata u dolini Vrbasa: Banjaluka, tj. današnji Vrbaški Grad, Zvečaj, Greben, Bočac, stari grad Jajce.

Tokom osmanlijske okupacije, dodatno je utvrđivan i dobro održavan, pa su do danas relativno dobro očuvani snažni bedemi i kule koji okružuju prostrano gradsko dvorište.

## Historija
Zidine Bočca je prvi opisao dr. Ćiro Truhelka u svome djelu *"Kraljevski grad Jajce"* (str. 71-72). U pisanim tragovima, Grad se prvi put spominje 1494, a 1516. je pao pod osmanlijsku okupaciju. Turci su ga dodatno utvrdili postavili posadu. Iz anonimnog opisa Bosne Hamdija Kreševljaković je došao do informacije da je Bočac bio za ondašnje prilike tvrdi grad, ali ga je čuvalo malo topova.

Srednjovjekovni Bočac je  napušten nešto prije 1833, 45 godina prije austrougarske okupacije. Uopće nije pomenut u popisu iz 1838. Prema Kreševljakoviću, Jukić je došao do podatka ka da su oko 1850. u njemu bila dva topa, ali je bio napušten prije 1833, jer je u popisu zabilježeno da je prazan.

Prvi poznati dizdar, od sredine maja 1617. do iza marta 1626, bio je *Smailaga*, sin *Muhamedov*. Prije maja 1617, u selu Triskovini (pretpostavlja se svom rodnom selu), sagradio je džamiju, mekteb i tekiju i  uvakufio trideset hiljada akči gotovine, svoj posjed kao milić i dva čifluka: Ponir i Ponikve u istom selu. Od toga su se održavala pomenuta dobra, a na njihovom području je kasnije izgrađeno selo, koje je kasnije prozvano Agići, danas mjesna zajednica.  Tu su za Kreševljakovićeva vremena živili Vakifovi potomci prezimena Smailagić.

## Također pogledajte
*Zvečaj
*Vrbas
*Spomenik kulture

## Reference
Kategorija:Nacionalni spomenici u Mrkonjić Gradu
Kategorija:Tvrđave u srednjovjekovnoj Bosni
Kategorija:Tvrđave u Bosni i Hercegovini
Donje Novo Selo

**Hrvatska**:

* Donje Novo Selo (Nijemci), naselje u općini Nijemci, Vukovarsko-srijemska županija

**Srbija**:

* Donje Novo Selo (Bujanovac), naselje u općini Bujanovac, Pčinjski okrug
* Donje Novo Selo (Đakovica), naselje u općini Đakovica, Pećki okrug

## Također pogledajte
* Novo Selo
Miloš Stojčev

**Miloš Stojčev** (ćirilica: Милош Стојчев; rođen 19.januara 1987. u Beogradu) je crnogorski nogometaš porijeklom iz Srbije.  On trenutno igra za bosanskohercegovački klub FK Sarajevo u Premijer ligi Bosne i Hercegovine.

## Karijera
### Evropa
Miloš je počeo igrati nogomet u mlađim selekcijama bivšeg evropskog prvaka Crvene zvezde. 2006. godine on se pridružio sastavu FK Bežanije koja igra u Superligi Srbije, i također je klub iz Beograda. Sljedeće sezone potpisao je za poznati klub iz Novog Sada FK Vojvodinu gdje je imao veoma male šanse da pokaže svoj kapacitet i odigrao je samo osam utakmica bez postignutog gola. Sljedeći klub iz Superlige, FK Borac Čačak, iz centralne Srbije, je bio njegov sljedeći izazov. U svojoj prvoj sezoni tu bio je veoma uticajan igrač, odigravši 26 utakmica Superlige i postigavši jedan gol. Također je dobio priliku i da zaigra za svoju ekip u Kupu UEFA, nakon što su pobjedili FC Dacia Chişinău i Lokomotivu Sofija u prethodnim rundama, u porazu od Ajaxa Amsterdam. Dok je igrao za Borac Čačak upisao je 58 ligaših nastupa i 2 postignuta gola, prvenstveno igrajući kao lijevo krilo.

### Sjeverna Amerika
U februaru 2011. godine otišao je na probu u Sporting Kansas City. Nakon što je impresionirao vodstvo kluba tokom probnog perioda, 16. marta 2011. godine potpisao je ugovor sa Sportingom. Svoj debitantski nastup za ekipu je napravio 19. marta 2011. godine u njihovoj prvoj utakmici u MLS-u u sezoni 2011, kada su pobjdili ekipu Chivas USA rezultatom 3-2.

Sporting Kansas City se odrekao Stojčeva 23. novembra 2011. godine.

On se pridružio FC Akzhayik za sezonu 2012.

## Uspjesi
**FK Sarajevo**
***Premijer liga Bosne i Hercegovine:**
****Pobjednici (1):** 2014–15
***Kup Bosne i Hercegovine:**
****Pobjednici (1):** 2013–14

## Također pogledajte
*FK Sarajevo - sezona 2013/2014.

## Reference
Kategorija:Biografije, Beograd
Kategorija:Crnogorski nogometaši
Kategorija:Nogometaši Crvene zvezde
Kategorija:Nogometaši FK Bežanije
Kategorija:Nogometaši FK Borca Čačak
Kategorija:Nogometaši Vojvodine
Kategorija:Nogometaši FC Akzhayika
Kategorija:Nogometaši Sarajeva
Kategorija:Nogometaši Sportinga Kansas City
Kategorija:Rođeni 1987.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Nogometaši Tuzla Cityja
Kategorija:Nogometaši Leotara
Cerić

* Cerić (prezime), prezime

**Hrvatska**:

* Cerić (Nuštar), naselje u općini Nuštar, Vukovarsko-srijemska županija
Vinkovački Banovci

mini|280px|Vinkovački Banovci, seoske kuće
**Vinkovački Banovci** su naseljeno mjesto u sastavu općine Nijemci, Vukovarsko-srijemska županija, Republika Hrvatska.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Vinkovci.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Vinkovački Banovci su imali 169 stanovnika.

**Napomena**: *Do 1900. iskazivano pod imenom **Stari Banovci**.*

### Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Vinkovački Banovci je imalo 255 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

### Popis 1910.
## Galerija 

Datoteka:NOB spomenik V. Banovci 01.JPG|spomen-tabla
Datoteka:NOB spomenik V. Banovci 04.JPG|spomenik NOB-u
Datoteka:RodinoGnijezdoVBanovci.JPG|rodino gnijezdo
Datoteka:Ulica Moše Pijade.JPG|seoski detalj
 

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Jankovci

**Hrvatska**:

* Novi Jankovci, naselje u općini Stari Jankovci, Vukovarsko-srijemska županija
* Stari Jankovci, naselje i općina u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Mineralni izvor

[desno|thumb|180x180px|Mineralni izvor kod Breznika, [Bugarska, bogat solima željeza.]]
desno|thumb|180x180px|Izvor Tap tapan u Azaršahru, Iran
**Mineralni izvori** su prirodni izvori gdje izvire voda koja sadrži minerale ili neke druge otopljene supstance, a koje joj mijenjaju ukus ili miris ili joj daju neku terapeutsku vrijednost. Soli, spojevi sumpora i neki gasovi su neke od supstanci koje mogu biti rastvorene u vodi iz mineralnih izvora dok ona protiče kroz podzemne kanale.

Mineralna voda dobijena iz mineralnih izvora je davno postala jedna od važnijih komercijalnih sirovina.

Banjska mineralna lječilišta su ustanove koje su se razvile u neposrednoj blizini mineralnih izvora, gdje ljudi koriste tu vodu za hidroterapiju, liječenje i masaže odnosno piju tu vodu ili se u njoj kupaju.

## Vrste 
Tokom mnogih vijekova, u Americi, Evropi i drugdje, komercijalne kompanije i pojedinci klasificirali su mineralne izvore prema hemijskom sastavu vode koja se iz njih dobija i prema medicinskim učincima za koja se vjeruje da se njome postižu:
* Litijini izvori sadrže soli litija.
* Izvori koji sadrže soli željeza.
* Alunski izvori sadrže alaune.
* Sulfatni izvori sadrže gas vodik sulfid.
* Slai izvori sadrže soli kalcija, magnezija ili natrija.
* Alkalni izvori sadrže neku bazu.
* Kalcični izvori sadrže kalcij-hidroksid.
* Vreli (termalni) izvori mogu sadržavati veliku koncentraciju raznih minerala.
* Sodni izvori sadrže gas ugljik dioksid&nbsp;(soda voda).
* Slatki izvori su bili izvori u kojima nije bilo prisustva sumpora niti soli (vjerovatno uopće nisu biti "mineralni").
* Radioaktivni izvori sadrže tragove neke radioakivne supstance poput radija&nbsp;ili uranija.

## Reference 
* Cohen, Stan (revidirano izdanje 1981), *Springs of the Virginias: A Pictorial History*, Charleston, West Virginia: Quarrier Press.
* 

Kategorija:Geomorfologija
Kategorija:Hidrologija
Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1960.

**Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1960.** je bila nogometna utakmica koja je odigrana 10. jula 1960. godine na stadionu Parc des Princes u Parizu. Sovjetski savez je u finalnoj utakmici nakon produžetaka bio uspješniji od Jugoslavije rezultatom 2-1 te na taj način Sovjetski savez je postao prva ekipa koji je osvojio šampionsku titulu muških nogometnih nacionalnih reprezentacija u Evropi. Rezultat u regularnom dijelu utakmice je bio 1-1 te su se igrali produžeci. Golove u finalu su postigli Slava Metreveli u 49. i Viktor Ponedelnik u 113. minuti za Sovjetski savez te Milan Galić u 43. minuti utakmice za Jugoslaviju. Utakmica je odigrana pred 17.966 gledalaca. Glavni sudija utakmice je bio Arthur Edward Ellis.

## Put do finala 
## Finale 

----

|valign="top"|300px
|valign="top" width="50%"|

|}

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* *1960 UEFA European Championship, uefa.com*
* *European Championship 1960, rsssf.com*

Finale
1960.
1960.
1960.
Kategorija:Odnosi Jugoslavija–Sovjetski Savez
Gazimestan

thumb|250px|right|Spomenik na Gazimestanu.
thumb|250px|Posjetioci iz Beograda obilaze Gazimestan 2014.

**Gazimestan** je uzvišenje na sjeveroistoku Prištine (626 m), pet kilometara od grada, kraj magistrale za Kosovsku Mitrovicu. Na njemu je vođena Kosovska bitka 28. juna 1389. godine.

Na uzvisini je Spomenik kosovskim junacima, koji je podigla Narodna Republika Srbija 1953. godine. Nedaleko, kilometar prema selu Lazarevu se nalazi Muratovo turbe (grob ubijenog sultana Murata), a na jugu, na 500 m, Barjaktarevo turbe.

1989. godine je postavljena i ploča od bijelog mermera (gdje je nekad i bio *Mramorni stub*) na kojoj je ispisan natpis despota Stefana Lazarevića. Na Gazimestanu je, na Vidovdan, 1989. godine održana proslava 600. godišnjice Kosovske bitke kojoj je prisustvovalo oko milion ljudi. Neki historičari i bivši jugoslovenski političari smatraju da je tada Slobodan Milošević u svom govoru najavio raspad SFR Jugoslavije.

Kompleks Gazimestana sa spomenicima i božurima je bio pod zaštitom države do 1999. godine. Sada ga čuvaju međunarodne snage. U blizini spomenika je privatna ergela konja i konjički klub koji terene Gazimestana koristi kao hipodrom.

Srbi se svake godine na Vidovdan okupljaju kod Spomenika kosovskim junacima na Gazimestanu, a Srpska pravoslavna crkva održi spomen.

## Reference 
## Također pogledajte 
* Bitka na Kosovu

Kategorija:Spomenici na Kosovu
Kategorija:Historija Srbije
Kategorija:Građevine i strukture završene 1953.
Kategorija:Spomenici kulture od izuzetnog značaja
Kategorija:Historija Kosova
Jajačka Banovina

**Jajačka Banovina**  je bila administrativna i vojna jedinica na teritoriji današnje države Bosne i Hercegovine. Pripadala je Hrvatsko-ugarskoj personalnoj uniji.
U izvorima na mađarskom jeziku označavana je kao *Jajcei bánság*, a na njemačkom *Banschaft von Jajce*. Kao i u ostalim banovinama njome je vlada ban.

Jajačka Banovina je obuhvatala tri župe srednjovjekovne Bosne:  Vrbas, Sana i Dubica, uključujući gradove:
*Vrbaški Grad ili Banja Luka, 
*Bjelaj ili Bilaj, na Bjelajskom polju  (kod Bosanskog Petrovca), 
*Bočac, 
*Celepirovac, 
*Greben, pri  Vrbasu, 
*Grmeč-grad, 
*Jajce, 
*Jezero, 
*Kamengrad (sjeverozapadno od Ključa), 
*Komotin, 
*Koszoruvar (Vinac), 
*Kotorgrad, 
*Kozarac, 
*Krupa, 
*Oštregrad-Istregrad, 
*Peeg (Perga)?, 
*Prusac, 
*Sokolac (kod današnjeg Jezera), 
*Travnik, 
*Vinčac, 
*Vrbenacgrad (kod Travnika), 
*Zvečaj (u kanjonu Vrbasa).

Mnogi od njih bili su utvrđeni.

Granice ove banovine, prije Mohačke bitke, 1526. su  bile: sjeverne - rijeka Sava, neposredno  do grada Šamca (ne uključujući ga). Granica se zatim pružana duž rijeke Usore, obuhvativši i grad Dobor. Nakon toga se savijala prema jugozapadu sve do gornjeg toka rijeke Vrbanje. Istim pravcem je bila sve do gornjeg toka Vrbasa (iznad Bočca uključujuči i ovu utvrdu). Uzvodno, uz Vrbas se pružala sve do Jajca, koje je bilo centar Banovine. Jajačka tvrđava  je bilo usamljena, kao mostobran sa suprotne, jugoistočne strane pritoke Plive i Vrbasa. Granica je zaobilazila Jajce s juga, uz rijeku Ugar, a grad Vinčac su, u međuvremenu, okupirale Osmanlije.  Zatim je i skretala prema zapadu, do Jezera (koje  su Osmanlije također već bile okupirale). Potom je granica išla prema sjeverozapadu, na Prijedor ili Pridor kod Sanine pritoke Gomjenice, uključujući i njen sliv.

Banovi Jajačke banovine bili su:
*Blaž Raškaj,
*Juraj Vlatković (zarobljen 1493. u krbavskoj bici),
*Franjo Berislavić (1494., skupa  s Baltazarom Baćanom, 1499.-1501. i 1503.),
*Baltazar Baćan (Batthyány) (1494. skupa s Franjom Berislavićem,1502.),
*Ladislav Kaniški (juni 1495., uz Ivana Bebeka),
*Juraj Kanižaj,
*Ivan Bebek (juni 1495., s Ladislavom Kaniškim, 1505.),
*Bartol Berislavić, prior vranski (1507.),
*Juraj Stražemanski (Zthresemley, de Strasemlye, deZthresemlye, Stresemley, Zthresemley), 1505.-1510.) (1508.), ban Srebrničke banovine (1494.-1495.),
*Nikola Székely,
*Baltazar Alapić, Ivan Berislavić, (Ivaniš Berislavić), bratić Franje Berislavića (1511.-1513., Franjo je tada bio zamjenik, a sudionik u banstvu - Juraj Stražemanski),
*Ivan Tahi (1518.-),
*Petar Keglević (1520-1526.).

## Izvori
*Milan Kruhek: *Granice Hrvatskog Kraljevstva u međunarodnim državnim ugovorima*, Povijesni prilozi 10/1991., str.37-79
*Crohis.com Stjepan Srkulj: *Hrvatska uoči bitke na Mohaču* 1526. godine
*Historija župe Podmilačje. 
*Vjekoslav Klaić: Povijest Hrvata: od najstarijih vremena do svršetka XIX. stoljeća, Zavoda 1942 str. 157 
*http://www.scribd.com/doc/24124044/Hrvatska-enciklopedija-Sv-III-Boja-Bra%C5%BE%C4%91enje.

## Reference 
## Također pogledajte
*Jajce
*Srednjovjekovna Bosna
*Donji Kraji

Kategorija:Politički razvoj srednjovjekovne Bosne
Stjepan Babonić

**Stjepan IV. Babonić** († o. 1320.) je bio hrvatski ban Slavonije iz loze Babonića.  Sin je kneza Babonega II, a brat Ivana,  Radoslava II i Ota.

Kralj Andrija III Mlečanin  Stjepanu Baboniću priznaje (1299.) naslov "bana čitave Slavonije" (lat. *banus totius Sclavonie*), što mu  iste godine potvrđuje i napuljski kralj Karlo II. Anžuvinac. Od  1300. poklanja  mu Slavoniju, uključujući teritoriju  "od Njemačke do rijeke Bosne i od Save do planina Gvozd"), ali mu ne priznaje status  bana.

Gubitak banske titule  bio je trajao relativno kratko, jer je već 1309. godine ponovno imenovan banom  čitave Slavonije.
## Reference
## Također pogledajte
*Donji Kraji
*Srednjovjekovna Bosna

Kategorija:Hrvatski banovi
Kategorija:Hrvatsko plemstvo
PFK CSKA Sofija

**PFK CSKA Sofija** (bugarski: *ПФК ЦСКА София*) je profesionalni nogometni klub iz Sofije, Bugarska. Takmiči se u prvoj nogometnoj ligi Bugarske.

Osnovan je 5. maja 1948. godine. Najuspješniji je nogometni klub u Bugarskoj. Osovjio je 31 trofej domaće lige, 19 trofeja nacionalog kupa, dok je 4 puta bio pobjednik superkupa. Najveći uspjesi kluba u evropskim nastupima su polufinala Kupa šampiona i Kupa pobjednika kupova.

Za CSKA su nastupali brojni reprezentativci Bugarske, neki od njih su:  Petar Žekov, Dimitar Jakimov, Dimitar Penev, Hristo Stoičkov, Emil Kostadinov, Ljuboslav Penev, Dimitar Berbatov, Stilijan Petrov i Martin Petrov. Najveći rival kluba je Levski Sofija. Tradicionalne boje su crvena i bijela. Domaće utakmice igra na stadionu Bugarske armije.

## Historija 
U oktobru 1923. godiine nogometni klubovi *Athletic Sofija* i *Slava Sofija* spojile su se u *AS-23*, sportski klub Athletic Slavia. 1931. godine klub osvaja prvenstvo Bugarske i nacionalni kup. Deset godina kasnije dolazi do još jednog trofeja nacionalnog kupa. Domaće utakmice je igrao na stadionu *Athletic Park*. Stadion se nalazio na istom mjestu gdje je danas smješten stadion Bugarske armije.

9. novembra 1944. godine uz podršku Mihaila Mihajlova, računovođe ratnog ministarstva, potpisan je sporazum o spajanju klubova AS-23, Šipka i Spartak u *Čavdar Sofija*. General Vladimir Stojčev iz AS-23, koji se u to vrijeme borio na frontovima u Drugom svjetskom ratu imenovan je za predsjednika kluba. Advokat Ivan Bašev, budući bugarski ministar vanjskih poslova je imenovan za sekretara kluba.

Čavdar je igrao na Athletic Parku, koji je ubrzo promijenio naziv u Stadion Čavdar. Novoformirani klub se u prvoj ligi zadržao tri sezone, da bi 1947. godine ispao u niži rang.

Uz pomoć Mihaila Mihajlov, Čavdar je 1948. godine postao dio Bugarske vojske. Uz naziv je dodao skraćenicu *CDV*. Iste godine se spaja da klubom *Septemvri Sofija* te počinje djelovati pod nazivom *Septemvri pri CDV*. Ugovor je potpisan 5. maja 1948. godine koji se smatra službenim datum osnivanja kluba.

## Uspjesi 
* **Prva liga**
****Datoteka:Cup Winner.png  (31):** 1948, 1951, 1952, 1954, 1955, 1956, 1957, 1958, 1958/59, 1959/60, 1960/61, 1961/62, 1965/66, 1968/69, 1970/71, 1971/72, 1972/73, 1974/75, 1975/76, 1979/80, 1980/81, 1981/82, 1982/83, 1986/87, 1988/89, 1989/90, 1991/92, 1996/97, 2002/03, 2004/05, 2007/08.
* **Kup Bugarske**
****Datoteka:Cup Winner.png  (20):** 1951, 1954, 1955, 1961, 1965, 1969, 1972, 1973, 1974, 1983, 1985, 1987, 1988, 1989, 1993, 1997, 1999, 2006, 2011, 2016.
* **Superkup Bugarske**
****Datoteka:Cup Winner.png  (4):** 1989, 2006, 2008, 2011.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica 
* CSKA Sofija na zvaničnoj stranici UEFA-e

Kategorija:Nogometni klubovi u Bugarskoj
Kategorija:Nogometni klubovi osnovani 1948.
Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1968.

**Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1968.** je bilo nogometno takmičenje koje je odredilo trećeg Evropskog pravaka u nogometu. U finalu su se susrele Italija i Jugoslavija te odigrale dvije finalne utakmice. Ovo je ujedno i jedino finale u historiji svih dosadašnjih finala Evropskih prvenstava u kojem su se odigrale dvije finalne utakmice. Prva utakmica finala se odigrala 8. juna 1968. na stadionu Olimpico u Rimu. Pred 68.817 gledalaca Italija i Jugoslavija su odigrale neriješeno rezultatom 1-1. Golove su postigni Angelo Domenghini u 80. minuti za Italiju i Dragan Džajić u 39. minuti utakmice za Jugoslaviju. U prvoj utakmici su se igrali i produžeci ali bez postignutih golova. Dva dana poslije pomenute ekipe su odigrale i drugu utakmicu finala. Ovog puta Italija je bila uspješnija te golovima Luigi Rive u 12. minuti i Pietro Anastasia u 31. minuti utakmice Italija ostvaruje pobjedu te tako prvi put u svojoj historiji osvaja šampionsku titulu.

## Put do finala 
|style="background:#c1e0ff"|Tabela
|colspan=2 valign=top|

|-
|align=left|
|2–3, 2–0
|style="background:#c1e0ff"|Četvrtfinale
|align=left|
|1–1, 5–1
|-
|- style="background:#00ff7f"
|width=33%|Protivnik
|width=11%|Rezultat
|width=12%|**Prvenstvo**
|width=33%|Protivnik
|width=11%|Rezultat
|-
|align=left|
|0–0
|style="background:#c1e0ff"|Polufinale
|align=left|
|1–0
|-
|}

## Finale 
### Prva utakmica 

----

|valign="top"|300px
|valign="top" width="50%"|

|}

### Ponovljena utakmica 

----

|valign="top"|300px
|valign="top" width="50%"|

|}

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* *1968 UEFA European Championship, uefa.com*
* *European Championship 1968, rsssf.com*

Finale
1968.
1968.
1968.
Eskişehir (pokrajina)

**Pokrajina Eskişehir** (turski: *Eskişehir ili*) je pokrajina koja se nalazi u sjeverozapadnom dijelu Turske.

Prostire se na površini od 13.652&nbsp;km2 a prema podacima iz 2010. godine u pokrajini je živjelo 764.584 stanovnika. Gustoća naseljenosti iznosi 56 stanovnika/km2.

Pokrajina Eskişehir je stara, kulturološki bogata Pokrajina Turske. Sa populacijom od 755.427 Pokrajina ima 2 univerziteta: Univerzitet Eskişehir Osmangazi i Anadolijski univerzitet koji je najveći turski univerzitet sa brojnim odjeljenjima širom Evrope.

Glavni grad pokrajine je Eskişehir.

## Geografija 
Graniči sa slijedećim pokrajinama: Bilecik na sjeverozapadu, Kütahya na zapadu, Konya na jugu, Ankara na istoku i pokrajinom Bolu na sjeveru.

Najveći dio pokrajine leži u geografskoj regiji Centralna Anadolija, sjeverni dijelovi distrikta Mihalıççık, Mihalgazi i Sarıcakaya pripadaju Crnomorskoj regiji dok se dio distrikta Han nalazi u Egejskoj regiji.

## Distrikti 
Pokrajina se sastoji od 14 distrikta: 
* Odunpazarı
* Tepebaşı
* Alpu
* Beylikova
* Çifteler
* Günyüzü
* Han
* İnönü
* Mahmudiye
* Mihalgazi
* Mihalıççık
* Sarıcakaya
* Seyitgazi
* Sivrihisar

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

Eskişehir
*
Stari Mikanovci

mini|280px|Stari Mikanovci, željeznička stanica
**Stari Mikanovci** su naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Vukovarsko-srijemskoj županiji.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Vinkovci.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina Stari Mikanovci je imala 2.956 stanovnika, od čega u samim Starim Mikanovcima 2.383.

### Općina Stari Mikanovci 
**Napomena**: *Nastala iz stare općine Vinkovci.*

### Stari Mikanovci (naseljeno mjesto) 
### Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Stari Mikanovci je imalo 2.612 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

### Popis 1910.
## Također pogledajte
* Spisak općina u Hrvatskoj

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Općine u Hrvatskoj
Kategorija:Općine u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Kategorija:Naselja u Starim Mikanovcima
*
Kategorija:Arheološki lokaliteti u Hrvatskoj
Štitar

**Hrvatska**:

* Štitar (Hrvatska), naselje i općina u Vukovarsko-srijemskoj županiji

**Srbija**:

* Štitar (Šabac), naselje grada Šapca, Mačvanski okrug
Bokšić (Tompojevci)

mini|280px|Bokšić, rimokatolička kapela
**Bokšić** je naseljeno mjesto u sastavu općine Tompojevci, Vukovarsko-srijemska županija, Republika Hrvatska.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu stare općine Vukovar.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Bokšić je imao 126 stanovnika.

**Napomena**: *Iskazuje se od 1921. U 1931. bez stanovnika. U 1921. iskazivano kao dio naselja, a od 1948. kao naselje.*

### Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Bokšić je imalo 234 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

### Popis 1910.
Iskazuje se kao dio naselja od 1921. godine, te ga nema u evidenciji popisa stanovništva 1910. godine.

## Galerija 

Datoteka:Bokšić01-Бокшић01.JPG|centar sela
Datoteka:Bokšić04-Бокшић04.JPG|detalj
Datoteka:Bokšić03-Бокшић03.JPG|detalj
 

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Čakovci

mini|280px|Čakovci, osnovna škola
**Čakovci** (mađ. *Csákovác*) su naseljeno mjesto u sastavu općine Tompojevci, Vukovarsko-srijemska županija, Republika Hrvatska.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Vukovar.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Čakovci su imali 367 stanovnika.

**Napomena**: *U 1991. povećano pripajanjem naselja **Novi Čakovci** koje je prestalo postojati. Za to bivše naselje sadrži podatke od 1857. do 1981. U 1869. dio podataka sadržan je u naselju Banovci (općina Nijemci) (za bivše naselje **Novi Čakovci**).*

### Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Čakovci je imalo 749 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

### Popis 1910.
## Galerija 

Datoteka:Čakovci 2-Чаковци2.JPG|ulaz u naselje
Datoteka:Roman Catholic Church Čakovci.JPG|rimokatolička crkva "Sv. Joakim i Ana"
Datoteka:Serbian Orthodox Church Čakovci-Српска православна црква у Чаковцима-SPC u Crkva u Čakovcima.JPG|srpska pravoslavna crkva "Vavedenje presvete Bogorodice"
Datoteka:Čakovci 4-Чаковци4.JPG|raspelo
Datoteka:Hungarian house Čakovci 2-Magyar haz-Mađarska kuća-Мађарска кућа у Чаковцима.JPG|zgrada Mađarskog doma
Datoteka:Street in Čakovci-Улица у Чаковцима.JPG|ulica
Datoteka:House in Čakovci 1-Kuća u Čakovcima-Кућа у Чаковцима.JPG|stara seoska kuća
Datoteka:House in Čakovci 2-Kuća u Čakovcima-Кућа у Чаковцима.JPG|stara seoska kuća
Datoteka:Čakovci 3-Чаковци3.JPG|dućan
Datoteka:WWII Yugoslav Partisan monument Čakovci-Партизански споменик у Чаковцима.JPG|spomenik NOB-u
Datoteka:Croatian War of Independence monument in Čakovci.JPG|spomenik Domovinskom ratu
 

## Također pogledajte
* Manjinski jezici u Hrvatskoj

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Aucanquilcha

**Aucanquilcha** (čit. *Aukankȉlća*) jest veliki stratovulkan u regiji Antofagasta na sjeveru Čilea, u blizini granice s Bolivijom. Sastoji se od nekoliko kupa koje se preklapaju duž grebena dugog 10&nbsp;km koji formira vrh. U području vrha postoje slaba, sporadična aktivnost fumarola i veće naslage sumpora. Tokom pleistocena padine u gornjem dijelu vulkana pokrivala je velika ledena kapa površine 45&nbsp;km2 koja se spuštala do visine 4600&nbsp;m, ostavljajući za sobom velike morene. Bezvodnost ove regije danas, međutim, znači da ne postoji nijedan lednik iako se Aucanquilcha uzdiže dosta iznad visinske granice kontinuiranog permafrosta.

mini|lijevo|Napušteni rudnik sumpora u blizini vrha Aucanquilche
Rudnik sumpora, u vlasništvu porodice Carrasco, bio je u blizini vrha Aucanquilche i bio je najviši rudnik na svijetu do njegovog zatvaranja 1990-ih, a do njega je vodila možda i najviša cesta na svijetu kojom su mogla ići vozila, ali vozila više ne saobraćaju njom. Najviše stalno ljudsko naselje bile su rudarske barake na približno 5500&nbsp;m visine. Rudarstvo na ovom vulkanu prvobitno je pokrenuto 1913; tada su za transport sumpora korištene ljame i tovarne životinje. Godine 1935. dovršen je sistem sajli dužine 22&nbsp;km kako bi se sumpor spuštao u kantama. Na kraju je i njega zamijenila krivudava cesta do vrha, kojom su mogli saobraćati rudarski kamioni nosivosti do 20&nbsp;tona.

## Također pogledajte 
* Spisak vulkana u Čileu

## Reference 
* 
* 
*  (na španskom; također uključuje vulkane u Argentini, Boliviji i Peruu)
* 
*  (uključuje opis i fotografije puta do vrha Aucanquilche i rudnika)

Kategorija:Planine u Čileu
Kategorija:Vulkani u Čileu
Karpentarijski zaliv

mini|300px|Položaj Karpentarijskog zaliva
**Karpentarijski zaliv** je veliki dio plitkog mora, s tri strane omeđen teritorijom sjeverne Australije a na sjeveru Arafurskim more.
Sjeverna granica se definiše kao linija koja spaja Slade Point na Queenslandu s rtom Arnhem koji se nalazi na australijskoj Sjevernoj teritoriji.

## Karakteristike 
Na sjevernoj granici (usta zaliva) zaliv je širok 590&nbsp;km a dalje južnije širina dostiže 675&nbsp;km. U pravcu sjever-jug dužina zaliva prelazi 700&nbsp;km. Zauzima površinu od oko 300.000&nbsp;km2.

Prosječna dubina se kreće između 55 i 66 metara dok maksimalna ne prelazi 82 metara.
Plimni raspon u ovom zalivu iznosi između dva i tri metra.

U geološkom smislu, zaliv je relativno mladog postanka. Podvodni greben Sahul, koji je podloga kopnu, je iz perioda posljednjeg ledenog doba. Smatra se da je lokacija nastala usljed udara velikog asteroida iz 536. godine.

## Historija 
Prvi poznati evropski istraživač koji je posjetio ovo područje bio je holandski istraživač Willem Janszoon (čije se prezime također piše i kao Jansz), tokom svog putovanja 1606. godine. Njegov zemljak, Jan Carstenszoon (ili Carstensz), posjetio je zaliv 1623. i imenovao ga u čast Pietera de Carpentier, u to vrijeme generalnog guvernera holandske Indije. Abel Tasman je također istraživao obale zaliva 1644. godine. Regija je kasnije istražena i ucrtana od strane Matthewa Flindersa 1802. i 1803. godine.

## Geografija 
### Veće rijeke 
Od većih rijeka koje se ulijevaju u Karpentarijski zaliv su rijeke: Roper, Walker i Wilton. Rijeke Cox, Calvert, Leichhardt, McArthur, Flinders, Norman i Gilbert čine Karpentarijski bazen. Brojne su rijeke koje teku sa poluostrva Cape York ka zalivu, uključujući rijeke: Smithburne, Mitchell, Alice, Staaten, Mission, Wenlock i Archer.

## Reference 
Kategorija:Zalivi
El-Hudžurat

**Sura El-Hudžurat** (arapski: **سورة الحجرات**) je 49. sura Kur'ana. 
Ima 18 ajeta i spada u takozvane medinske sure (sure koje su objavljene u Medini).

## Sadržaj 
Sura je relativno kratka i govori o moralu i ahlaku. Odnosi se na identitet muslimana, pri čemu se govori o načinu ponašanja s naglaskom kakav stav muslimani moraju imati spram Poslanika Muhammeda.

## Također pogledajte 
* Članak Kur'an
* Tefsir Ibn-Kesira

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Tefsir sure El-Hudžurat 
* Sura El-Hudžurat sa prijevodom na bosanski (od Korkuta), na tanzil.net
* Sura El-Hudžurat s audiozapisom

Kategorija:Kur'an
H
H
Ilača

mini|280px|Ilača, rimokatolička crkva "Sv. Jakov"
**Ilača** je naseljeno mjesto u sastavu općine Tovarnik, Vukovarsko-srijemska županija, Republika Hrvatska.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Vinkovci.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Ilača je imala 859 stanovnika.

**Napomena**: *U 1981. povećano pripajanjem dijela područja naselja **Ivanci** koje je prestalo postojati jer je preostali dio područja pripojen naselju Banovci (općina Nijemci). Za to bivše naselje sadrži podatke u 1857. i od 1880. do 1971. U 1991. smanjeno izdvajanjem dijela područja naselja koji je pripojen naselju Banovci (općina Nijemci). Do 1961. sadrži dio podataka naselja Banovci (općina Nijemci).*

### Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Ilača je imalo 1.239 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

### Popis 1910.
## Galerija 

Datoteka:Ilača-Илача 11.JPG|osnovna škola
Datoteka:Ilača-Илача 03.JPG|svetište *Gospe Ilačke*
Datoteka:Ilača-Илача 01.JPG|svetište *Gospe Ilačke*, detalj
Datoteka:Ilača-Илача 05.JPG|kip *Gospa Ilačka*

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Illiniza

**Illiniza** je naziv za par vulkana smještenih južno od Quita, glavnog grada Ekvadora, u sastavu istoimenog ekološkog rezervata. Ove dvije planine razdvojene su sedlom dugim približno kilometar. Ovi vrhovi među najvišima su u Ekvadoru; Južna Illiniza (5248 m) nešto je viša od Sjeverne (5126 m).

U većini vodiča ime planina piše se s jednim L. Ime *Illinizas* (*Illinize*) potječe od riječi iz Kunza jezika koja znači "muško brdo".

Dok je Južna Illiniza teža za uspon zbog svoje glacijalne prirode, Sjeverna zahtijeva malo ili nimalo penjačke stručnosti. Ipak, i dalje se preporučuje unajmljivanje vodiča jer put postaje težak za navigaciju kako se približava vrhu.

Obje Illinize odlične su planine za aklimatizaciju na visinu i često se koriste kao pripremni usponi za veće vrhove, kao što su Cotopaxi, Chimborazo i Cayambe.

Između sjevernog i južnog vrha postoji rustično sklonište. Do njega se može doći za sat automobilom iz El Chaupija, nakon čega slijedi trosatni uspon. Sklonište ima plinske štednjake, lonce, tave i krevete na sprat. Potrebno je ponijeti tople vreće za spavanje i hranu, a voda je dostupna, ali je treba prokuhati.

## Također pogledajte 
* Spiskovi vulkana
** Spisak vulkana u Ekvadoru

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Climbing Trip Report

Kategorija:Planine u Ekvadoru
Kategorija:Stratovulkani
Kategorija:Vulkani subdukcije
Kategorija:Vulkani u Ekvadoru
Kategorija:Uspavani vulkani
Lautaro (vulkan)

**Lautaro** je aktivni ledom pokriveni stratovulkan u čileanskom dijelu Patagonije, u sjevernom dijelu Južnog patagonijskog ledenog polja. Njegov vrh uzdiže se više od 1000&nbsp;m iznad prosječne visine platoa ledene kape. To je najviša planina u nacionalnom parku "Bernardo O'Higgins", a u njenoj je blizini Brüggenov lednik. Vulkan je ovo ime dobio 1952 u čast Lautara, vojnog vođe naroda Mapuche.

Prvi uspon na Lautaro ostvarili su Peter Skvarca i Luciano Pera 29. januara 1964. Penjali su se uz jugoistočni greben, naišavši na mnoge pukotine, strme ledene zidove, naslage nestabilnog snijega i "snježnu pečurku" na vrhu. Našli su aktivni krater i jake emisije sumpora u blizini vrha. Drugi uspon obavili su Eric Jones, Mick Coffey i Leo Dickinson 2. marta 1973, kao dio prelaska Južnog patagonijskog ledenog polja.

## Također pogledajte 
* Spisak vulkana u Čileu
* Spisak ultraprominentnih vrhova u Južnoj Americi

## Reference 
* 

Lautaro
Kategorija:Planine u Čileu
Lautaro
Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1972.

**Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1972.** je bila nogometna utakmica koja je odigrana 18. juna 1972. godine na stadionu Heysel u Briselu. Zapadna Njemačka je u finalnoj utakmici bila uspješnija od Sovjetskog saveza rezultatom 3-0. Golove u finalu su postigli Gerd Müller u 27. i 58. minuti i Herbert Wimmer u 52. minuti za ubjedljivu pobjedu Zapadne Njemačke. Utakmica je odigrana pred 43.437 gledalaca. Glavni sudija utakmice je bio Ferdinand Marschall.

## Put do finala 
|style="background:#c1e0ff"|Tabela
|colspan=2 valign=top|

|-
|align=left|
|0–0, 3–1
|style="background:#c1e0ff"|Četvrtfinale
|align=left|
|3–0, 0–0
|-
|- style="background:#00ff7f"
|width=33%|Protivnik
|width=11%|Rezultat
|width=12%|**Prvenstvo**
|width=33%|Protivnik
|width=11%|Rezultat
|-
|align=left|
|2–1
|style="background:#c1e0ff"|Polufinale
|align=left|
|1–0
|-
|}

## Finale 

----

|valign="top"|300px
|valign="top" width="50%"|

|}

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* *1972 UEFA European Championship, uefa.com*
* *European Championship 1972, rsssf.com*

Finale
1972.
1972.
1972.
Župa Vrbanja

**Župa Vrbanja**  je  bila srednjovjekovna administrativna jedinica u Donjim Krajima Kraljevine Bosne. Obuhvatala je  područje sliva Vrbanje, do jugoistočnih vrhova Vlašića. Njen centar je  bio u tvrđavi – gradu Kotor, a vjerovatno joj je pripadala i utvrda Zmajevac, kod Čelinca. Prema istim izvorima,  vlastela obje ove župe je bila nevjerna bosanskom banu i na strani „hrvatskog gospodara Bapišića", odnosno, Mladena II Šubića i bana Babonića.

Pošto su Babonići još od 1287. vladali župom Zemljanik/Zemunik, a posjedovali su i župe Modran i Ukrinu (u Usori), pretpostavlja se da su vladali i župom Vrbanja, koja je u njihovom međuprostoru. Sjeveroistočne granice župe Vrbanja su bile na Vrbasu do Zvečaja, pa duž planina: Osmača, Tisovac, Čemernica. Prema istim izvorima, na jugu se graničila sa Župom Mel, u srednjem toku Ugra.

Kotor se spominje u povelji od 2. aprila 1412, kojom ga Hrvoje Vukčić Hrvatinić prepisuje svojoj ženi Jeleni kao jamčevinu za ranije pozajmljeni novac.  Kao svjedok tog čina navodi se vojvoda Pripko "iz Vrbanje".

Kotor je bio najomiljenije prebivalište hercega Hrvoja, a u njemu je i umro. Ostaci kotorske kule i tamnice iznad naselja Kotor (u današnjem Kotor-Varoši) su u relativno dobrom stanju, ali je savremeni nemar društva prema ovoj ostavštini Hrvoja Vukčića Hrvatinića primjer nebrige i nepoštivanja vlastite prošlosti.

*Napomena: Dio ostataka grada Kotora su na Privremenoj listi nacionalnih spomenika kulture nadležnih državnih institucija.

## Reference
## Literatura 
* Ferdo Šišić, Vojvoda Hrvoje Vukčić Hrvatinić i njegovo doba (1350.-1416.), Matica hrvatska 4, Zagreb 1902.
* Јелена Мргић-Радојчић, Доњи Краји – Крајина средњовековне Босне, Филозофски факултет, Београд 2002.

## Također pogledajte
*Donji Kraji
*Kotor
*Zmajevac
*Šiprage
*Kotor-Varoš

Kategorija:Donji Kraji
Paul Berg

**Paul Berg** bio je američki biohemičar. Dobitnik je Nobelove nagrade za hemiju 1980. za doprinos biohemiji nukleinskih kiselina i razvoj metoda rekombiniranja DNK.

## Biografija 
Paul Berg je rođen u New Yorku 1926. a do 1948. studirao je na Univerzitetu države Pennsylvanije. Diplomirao je 1952. na Univerzitetu Case Western Reserve u državi Ohio. Postao je profesor biohemije na Univerzitetu Stanford u Kaliforniji 1959. godine.

## Rad 
Dok je zajedno sa Sangerom i Gilbertom podijelio Nobelovu nagradu za svoj rad na sekvenciranju DNK, Berg se uglavnom bavio metodama tehnologije rekombinantne DNK. Od 1965. interesira se za istraživanja Roberta Dulbeccoa o polima-virusu. Nakon provedene godine u Dulbeccosovoj laboratoriji 1967. i 1968, razvio je ideju da je nastanak tumora koje prenose virusi u tijesnoj povezanosti sa integracijom genoma virusa u genom ćelije domaćina te kasnijim djelovanjem viralnih gena u domaćinskoj ćeliji. U narednim godinama donio je zaključak da se za istraživanje tumora i kasniji razvoj takozvanih tehnika rekombinantne DNK upotrijebi SV40 kao model organizma. Godine 1972. objavio je rezultate jednog eksperimenta pri kojem je u svojoj laboratoriji dobio takozvani "hibridni genom" iz hromosoma virusa i plazmidne DNK. Pri tome su dijelovi plazmida zadržali DNK bakteriofaga lambda i tri gena *E. coli*, koji su odgovorni za preradu galaktoze u bakterijama. Godine 1979. objavio je rezultate uspješnih eksperimenata, korištenjem SV40 i β-globin gena iz zeca sa ćelijama bubrega majmuna.

Pored svojih ličnih uspjeha i napretka u istraživanju DNK, Paul Berg je upozorio na rizike u primjeni ove tehnike i bio je glavni zagovornik za međunarodni moratorij o manipulaciji genima na konferenciji Asilomar o rekombinantnoj DNK 1975, a kojom su predložene smijernice o dobrovoljnom sustezanju od određenih istraživanja i eksperimentiranja iz ove oblasti.

## Nagrade 
* 1959: Nagrada Eli Lilly iz biološke hemije
* 1980: Nagrada Albert Lasker za osnovna medicinska istraživanja
* 1980: Nagrada Međunarodne fondacije Gairdner
* 1980: Nobelova nagrada za hemiju
* 1999: Medalja Max Delbrück

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Informacije Nobelove zadužbine pri Dodjeli nagrade 1980 Paulu Bergu  (engl.)
* Literatura o Paulu Bergu u katalogu Njemačke nacionalne biblioteke

Kategorija:Rođeni 1926.
Kategorija:Umrli 2023.
Kategorija:Biografije, New York
Kategorija:Američki biohemičari
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za hemiju
Kategorija:Članovi Francuske akademije nauka
Ćelija

* *Ćelija*, jedinica ili odjeljak okružen zidom ili nekom drugom granicom. Kao pojam, ćelija je postala opći sinonim za gradivne jedinice od kojih nastaju složenije strukture
* Ćelija (biologija), osnovna organizaciono-funkcionalna jedinica svih živih bića, tj. gradivne jedinice tkiva, organe i organskih sistema

## Također pogledajte
* Ćelije
Privlaka (Vukovarsko-srijemska županija)

**Privlaka** je naseljeno mjesto i općina u Hrvatskoj, u Vukovarsko-srijemskoj županiji.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazila se u sastavu stare općine Vinkovci.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, općina, odn. naseljeno mjesto Privlaka je imala 2.954 stanovnika.

### Općina Privlaka 
**Napomena**: *Nastala iz stare općine Vinkovci.*

### Privlaka (naseljeno mjesto) 
### Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Privlaka je imalo 3.501 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

### Popis 1910.
## Galerija 

Datoteka:Привлака-Privlaka.JPG|stara rimokatolička crkva "Sv. Martin"
Datoteka:Nova crkva.jpg|nova rimokatolička crkva

## Također pogledajte
* Spisak općina u Hrvatskoj

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Općine u Hrvatskoj
Kategorija:Općine u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Kategorija:Naselja u Privlaci (Vukovarsko-srijemska županija)
*
Kategorija:Arheološki lokaliteti u Hrvatskoj
Vera

* Vera (ime), *Vjera*, žensko ime

**Hrvatska**:

* Vera (Trpinja), naselje u općini Trpinja, Vukovarsko-srijemska županija
Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1964.

**Finale Evropskog prvenstva u nogometu 1964.** je bila nogometna utakmica koja je odigrana 21. juna 1964. godine na stadionu Santiago Bernabéu u Madridu. Španija je u finalnoj utakmici bila uspješnija od aktuelnog prvaka Evrope Sovjetskog saveza rezultatom 2-1. Golove u finalu su postigli Jesús María Pereda u 6. i Marcelino Martínez u 84. minuti za Španiju te Galimzyan Khusainov u 8. minuti utakmice za Sovjetski savez. Utakmica je odigrana pred 79.115 gledalaca. Glavni sudija utakmice je bio Arthur Holland.

## Put do finala 
## Finale 

----

|valign="top"|300px
|valign="top" width="50%"|

|}

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* *1964 UEFA European Championship, uefa.com*
* *European Championship 1964, rsssf.com*

Finale
1964.
1964.
1964.