Svjetla velegrada

***Svjetla velegrada*** američka je romantična filmska komedija snimljena 1931. za koju je scenarij napisao, režirao i glumio glavnu ulogu Charlie Chaplin. Priča prati avanture skitnice po imenu Tramp koji se zaljubljuje u slijepu devojku (Virginia Cherrill) i zatim razvija burno prijateljstvo sa alkoholičarem milionerom (Harry Myers).

Iako je zvučni film dobijao na popularnosti, kad je Chaplin počeo raditi na scenariju 1928, odlučio je nastaviti rad s tehnikom nijemog filma. Snimanje je počelo u decembru 1928, a završio u septembru 1930. *Svjetla velegrada* je prvi film za koji je Chaplin komponirao filmsku muziku, a pisao ju je u šest sedmica zajedno sa Arthurom Johnstonom. Glavna tema koja se koristila kao lajtmotiv za slijepu prodavačicu cvijeća je pjesma "La Violetera" ("Ko će kupiti moje ljubičice") španskog kompozitora Joséa Padille. Chaplin je kasnije izgubio sudsku parnicu zato što nije pripisao Padilli zasluge za pjesmu.

*Svjetla velegrada* je odmah po izlasku 30. januara 1931. bio uspješan, uz pozitivne ocjene kritike i zaradom na blagajnama od 5 miliona dolara. Danas, kritičari smatraju da je film ne samo jedan od najviših dostignuća Chaplinove karijere, nego jedan od najvećih filmova koje je ikad napravio. Kongresna biblioteka je 1992. odabrala film za očuvanje u Nacionalnom filmskom registru kao "kulturno, historijski i estetski značajan". Američki filmski institut je 2007. rangirao *Svjetla velegrada* kao 11. najveći američki film svih vremena. Filmski kritičar James Agee je 1949. izabrao konačnu scenu u filmu kao "najbolja gluma ikada zabilježena na celuloidu".

## Radnja 
Zvaničnici grada otkrivaju novi kip, ali tu se skriva Tramp koji spava na njemu. Oni ga tjeraju, i on potom luta ulicama, pošto je siromašan i beskućnik, i onda ga provociraju dva ulična prodavača novina. On nailazi na prekrasnu prodavačicu cvijeća (Virginia Cherrill), ne shvatajući u prvi mah da je ona slijepa, i kupuje od nje cvijet. Baš kada mu je ona pružala kusur, jedan čovjek ulazi u obližnji luksuzni automobil i odvozi se dalje, što je zavarava da misli da je Tramp već otišao. Tramp odlazi tiho na prstima.

thumb|left|200px|Skitnica Tramp prvi prvi put sreće prodavačicu cvijeća, i otkriva da je slijepa kada nije mogla naći cvijet koji joj je ispao.

Te večeri, Tramp nailazi na pijanog milionera (Harry Myers), koji pokušava da izvrši samoubistvo pokraj rijeke. (Kasnije je spomenuto da je njegova supruga odlučila da ga napusti.) Tramp na kraju uvjerava milionera da mu je bolje da je živ. On se zajedno sa Trampom vratio u svoju vilu i daje mu da promijeni odjeću. Oni izlaze u grad, gdje Tramp nehotice uzrokuje dosta nereda. Rano sljedećeg jutra, oni su se vratili u vilu i nailaze na prodavačicu cvijeća koja je bila na putu ka mjestu gdje je obično stajala. Tramp pita milionera da mu da nešto para, koje on koristi da kupi svo cvijeće od djevojke, i zatim je odvozi kući u milionerovom Rolls-Royceu.

Nakon što je otišao, prodavačica cvijeća priča svojoj baki (Florence Lee) o svom bogatom poznaniku. Kada se Tramp vratio u vilu, milioner se otrijeznio i uopšte ga se ne sjeća, i naređuje batleru da ga istjera. Kasnije tog dana, milioner u pijanom stanju ponovo nailazi na Trampa, i poziva ga kući na raskošnu zabavu. Sljedećeg jutra, nakon što se ponovo otrijeznio i sa planovima da ode na krstarenje, milioner ponovo izbacuje Trampa iz vile. Po povratku do stana prodavačice cvijeća, Tramp otkriva da joj je doktor bio u posjeti. On odlučuje da nađe posao i zaradi novac za nju, i postaje čistač ulica. U međuvremenu, baka dobija obavještenje da će ona i djevojka biti iseljeni, ako sutradan ne mognu isplatiti svoju zaostalu stanarinu, ali ona sakriva obavještenje. Tramp posjećuje djevojku na pauzi za ručak, i vidi priču iz novina o jednom bečkom doktoru koji je osmislio operaciju koja liječi sljepilo. On tada pronalazi obavještenje o iseljenju i čita ga naglas na zahtjev devojke. On je uvjerava da će platiti stanarinu za njih. Ali, tog dana on zakašnjava na posao i dobija otkaz.

Dok je išao ulicom, jedan bokser ga nagovara da odglumi lažni boks meč, obećavši mu da će podijeliti nagradni fond od 50 dolara. Neposredno pred meč, čovjek dobija telegram upozoravajući ga da je policija u potjeri za njim. On bježi, ostavljajući Trampa samog sa svojim protivnikom. Uprkos velikih napora, Tramp je nokautiran. Nakon nekog vremena, on ponovo sreće pijanog milionera, koji se upravo vratio iz Evrope. Milioner ga vodi u vilu i nakon što je čuo da je devojka u nevolji, daje Trampu 1000 dolara. Kada su ušli u vilu Milioner i Tramp nisu imali pojma da su se dva provalnika skrivali u kući. Nakon što su provalnici čuli priču o gotovini, oni su nokautirali milionera i uzeli ostatak novca. Tramp je telefonirao policiju, ali pljačkaši bježe prije nego što je policija stigla, a batler pretpostavlja da je Tramp ukrao novac. Milioner se ne može sjetiti da je Trampu dao 1,000 dolara. Tramp zamalo uspijeva da pobjegne i daje novac djevojci rekavši joj da će biti odsutan neko vrijeme. Kasnije, on je uhapšen u prisustvu prodavača novina koji su ga ranije vrijeđali, i završava u zatvoru.

Nakon nekoliko mjeseci, Tramp je pušten. U potrazi za djevojkom, on se vraća na mjesto gdje se obično nalazila na uglu ulice, ali nije uspio da je nađe. Sada kad joj je vid vraćen, djevojka je otvorila uglednu cvjećaru zajedno sa svojom bakom. Kada jedan bogati kupac ulazi u radnju, djevojka ga pita da li je on njen tajanstveni dobročinitelj. Ali kada je on ostavlja bez odgovora, ona opet shvata da je pogriješila. Dok je vadio cvijet iz kante ispred prodavnice, Trampa ponovno napadaju dva prodavača novina. U trenutku kad je trebao da se okrene i da ode, on primjećuje devojku kroz prozor. Njegov očaj se pretvara u zanos, i on zaboravlja na cvijet. Vidjevši da je cvijet koji je pokušavao da dohvati slomljen, djevojka mu ljubazno nudi svježe cvijeće i jedan novčić. Prije nego je Tramp trebao da ode, on prihvata cvijeće. Kada ga je djevojka uzela za ruku da mu stavi novčić, ona prepoznaje dodir ruke i shvata da on nije stranac. "Ti?" ona kaže, a on klima glavom i pita je: "Možeš li vidjeti sada?" Ona odgovara jecajući, "Da, vidim sad." Tramp joj se stidljivo osmjehuje i tako se film završava.

## Uloge 
* Virginia Cherrill - slijepa djevojka
* Florence Lee - baka slijepe djevojke
* Harry Myers - ekscentrični milioner
* Al Ernest Garcia - milionerov batler
* Hank Mann - profesionlni bokser
* Charlie Chaplin - skitnica Tramp]]
:bez kredita:
* Robert Parrish - raznosač novina 
* Henry Bergman - gradonačelnik i komšija slijepe djevojke
* Albert Austin - čistač ulica

## Uvod u snimanje 
Chaplinov igrani film *Cirkus*, objavljen 1928. godine, bio je njegov zadnji film prije nego je filmska industrija prihvatila snimanje zvučnih filmova i tako priveli kraju eru nijemih filmova. Pošto je bio sam svoj producent i distributer (bio je i suvlasnik United Artistsa), Chaplin je mogao da i dalje nastavi sa tehnikom nijemog filma. Tehnički gledano film je uključivao obje tehnologije, pošto je filmska muzika koristila sinhronizovanu muziku, zvučne efekte, i neke nerazumljive zvukove koji su kopirali obrazac zvučnih filmova. Dijalog je bio predstavljen na kartama dijaloga. Chaplina je prvi put kontaktirao izumitelj Eugene Augustin Lauste 1918. godine da ispitaju tehniku zvučnog filma, ali nikada se nije sastao sa Lausteom. Chaplin je bio odbojan prema "tokijima" i rekao je novinaru da će "dati tokijima tri godine, i to je sve.". On je bio također zabrinut kako prilagoditi malog Trampa u zvučni film.

Početkom 1928. godine, Chaplin je počeo da piše scenarij sa Harryjem Carrom. Radnja je postepeno rasla od početnog koncepta koji je Chaplin osmislio nakon uspjeha filma *Cirkus*, gdje cirkuski klaun postaje slijep i mora da sakrije svoj hendikep od svoje mlade kćeri pretvarajući se da je njegova nesposobnost samo mala nezgoda. Ovo je bila inspiracija za slijepu djevojku. Prve scene koje je Chaplin smislio bili su kraj filma, gdje je tek izliječena slijepa djevojka vidjela skitnicu Trampa po prvi put. Vrlo detaljan opis scene je bio napisan, zato što je Chaplin smatrao da je to bio centralni dio čitavog filma.

Za daljnji razvoj radnje, Chaplin je isprva imao na umu lik još niže rangiranog na društvenoj razini, crnoputog prodavača novina. Na kraju se odlučio za pijanog milionera, lika koji je prethodno koristio u svom kratkom filmu iz 1921. *Dokona klasa*. Lik milionera je bio zasnovan na staroj ideji Chaplina koju je imao za svoj kratki film, gdje su dva milionera pokupili skitnicu sa gradske deponije i pokazali mu dobar provod u skupim klubovima, a onda ga ponovo izbacili na deponiju, pa kad se probudio skitnica nije znao da li je sve to bilo stvarnost ili san. Ovo je bilo prepravljeno u milionera, koji je bio Trampov prijatelj dok je bio pijan, ali ga nije prepoznao kada je bio trijezan.

Chaplin je službeno počeo sa pripremama za snimanje filma u maju 1928. i zaposlio je australijskog scenografa Henryja Clivea da dizajnira set tog ljeta. Chaplin je na kraju dodijelio Cliveu ulogu milionera. Iako je film izvorno bio postavljen u Parizu, scenografija je inspirisana mješavinom nekoliko gradova. Robert Sherwood je rekao da je to "čudno mjesto, sa zbunjujućim sličnostima sa Londonom, Los Angelesom, Napuljem, Parizom, Tangerom i Council Bluffsom. To nije nijedan grad na svijetu a ustvari predstavlja sve gradove.." 28. augusta 1928, Chaplinova majka Ana Chaplin je umrla u dobi od 63. Chaplin je bio u žalosti nekoliko sedmica a pripreme za snimanje su bile odložene do sredine jeseni 1928. Psiholog Stephen Weissman je pretpostavio da je film *Svjetla velegrada* bio vrlo autobiografski, sa slijepom djevojkom koja je predstavljala Chaplinovu majku, a pijani milioner predstavljao je Chaplinovog oca. Weissman je također uporedio mnoge filmske setove sa mjestima iz Chaplinovog djetinjstva, poput kipa u sceni otvaranja filma koji je bio nalik na crkvu svetog Marka iz ulice  Kennington Park Road. Set na rivi je postavljen kao da je na obalama rijeke Temze.

Chaplin je intervjuisao nekoliko glumica da igraju slijepu djevojku, ali nije bio impresioniran ni sa jednom od njih. Dok je gledao film koji je snimao žene kako se kupaju na plaži u Santa Monici, upoznao je Virginiju Cherrill. Cherrill ga je pitala da li bi ikad mogla dobiti priliku raditi sa njim. Nakon niza loših audicija sa drugim glumicama, Chaplin ju je na kraju pozvao na audiciju. Ona je bila prva glumica koja je suptilno i uvjerljivo odglumila slijepu osobu pred kamerom zbog njene kratkovidnosti. Cherrill je potpisala ugovor 1. novembra 1928.

## Snimanje 
Snimanje filma je službeno započelo 27. decembra 1928. godine, nakon što su Chaplin i Carr zajedno radili na scenariju gotovo cijele godine. Kao filmski autor, Chaplin je bio poznat kao perfekcionist; bio je poznat po tome što je mnogo više ponavljao snimanje scena u odnosu na druge režisere tog doba. Snimanje je počelo sa prvom scenom na mjestu gdje je Tramp prvi put susreo slijepu prodavačicu cvijeća. Scena se snimala cijelu sedmicu dana, a Chaplin je počeo da se predomišlja da li da zadrži Cherrill. Nakon mnogo godina kasnije, Cherrill je izjavila: "Nikad nisam voljela Charlieja niti je on ikada volio mene." U svojoj autobiografiji, Chaplin je preuzeo odgovornost za sve tenzije  sa Cherrill na setu, pravdajući to stresom zbog sukoba oko snimanja filma. Snimanje scene se nastavilo u februaru 1929 godine, zatim ponovo za deset dana prije nego što je početkom aprila Chaplin odložio za kasnije snimanje scene. Zatim je snimio scenu otvaranja filma sa Trampom koji se budi na novom tek otkrivenom spomeniku. Ova scena je uključivala oko 380 statista, i posebno je bila stresna za Chaplina. U ovom dijelu snimanja, izgradnja setova se vršila u Chaplin Studiosu, jer je grad Los Angeles odlučio proširiti ulicu La Brea Avenue i Chaplin je bio prisiljen da pomjeri nekoliko zgrada dalje od ceste.

Chaplin zatim snima scenu gdje Tramp prvi put susreće milionera i spriječava ga da ne počini samoubistvo. Tokom snimanja, Henry Clive je iznenada odlučio da ne želi da skoči u rezervoar hladne vode u sceni, zbog čega je Chaplin ljutito napustio snimanje i dao otkaz Cliveu. Njega je ubrzo zamijenio Harry Myers, koji je Chaplina poznavao dok je još bio pod ugovorom sa Keystone Studiosom. Chaplin je završio snimanje sekvence 29. jula 1929. godine, sa eksterijerima na Pasadena mostu. Chaplin je zatim snimao scenu koja je na kraju bila izbačena iz filma a prikazivala je Trampa kako pokušava dohvatiti štap koji se zaglavio u zidu. Scena je uključivala mladog Charlesa Lederera; Chaplin je kasnije pohvalio rad na sceni, ali je istakao da je ipak potrebno da se scena izbaci iz filma. Zatim je nastavio da snima scene sa milionerom do 29. septembra 1929.

U novembru, Chaplin je počeo da radi sa Cherrill na nekim njenim manje dramatičnim scenama. Dok je nekoliko mjeseci čekala da snima scene, Cherrill je postalo dosadno i otvoreno se žalila Chaplinu. Tokom snimanja jedne scene, Cherrill je pitala Chaplina, da li bi mogla izaći ranije sa snimanja, kako bi mogla ići da frizira kosu. Chaplin joj je odmah dao otkaz i zamijenio je sa Georgijom Hale, koja je bila glumica u Chaplinovom filmu * Zlatna groznica * 

U julu i augustu, Chaplin je završio još šest sedmica snimanja manjih scena, uključujući i dvije scene Trampa kojeg maltretiraju prodavači novina, od kojih je jedan bio mladi Robert Parrish. U septembru 1930. godine Chaplin je završio snimanje konačne scene  za šest dana. Chaplin je rekao da je bio zadovoljan sa nastupom Cherrill i da je ona na kraju shvatila ulogu. Kada je govorio o svom stilu režiranja na setu, Chaplin je izjavio: "Sve što radim je ples, mislim u smislu pravog plesa. Nešto kao u filmu *Svjetla velegrada*..."

Od oktobra do decembra 1930. godine, Chaplin je montirao film i uradio naslovne kartice. Kada je završio film, nijemi filmovi više nisu bili popularni. Ali *Svjetla velegrada* je bio jedan od velikih finansijskih i umjetničkih uspjeha u Chaplinovoj karijeri, a to je ujedno bio i njegov najomiljeniji od svih njegovih filmova. Sa posebnim osvrtom na konačnu scenu on je rekao: "U *Svjetlu velegrada* samo zadnja scena ... Ja ne glumim .... Gotovo apologetski, stojim izvan sebe i gledam ... To je lijepa scena, prekrasna, zato što se nije pretjerano glumilo."  Sve je bilo odrađeno za šest sedmica zajedno sa kompozitorom Arthurom Johnstonom i uključivalo je preko stotinu muzičkih sekvenci. Chaplin je rekao jednom novinaru da "ih ja u stvarnosti nisam ni napisao. Ja sam samo pjevušio a Arthur Johnston je sve zapisivao, i odao bih mu priznanje jer je napravio vrlo dobar posao. To je sve jednostavna muzika, znate, u skladu sa mojim karakterom." Namjera je bila da to bude filmska muzika koja će dočarati emocije likova kroz melodije. Muzika je snimljena za pet dana sa muzičkim aranžerom Alfredom Newmanom.

Glavna tema koja se koristila kao lajtmotiv za slijepu prodavačicu cvijeća je pjesma "La Violetera" ("Ko će kupiti moje ljubičice") španskog kompozitora Joséa Padille. Chaplin nije bio u mogućnosti da osigura učešće izvođača originalne pjesme, Raquel Meller u glavnoj ulozi, ali je uprkos tome koristio njenu pjesmu kao glavnu temu. Chaplin je izgubio parnicu sa Padillom, koja je bila održana u Parizu, gdje je živio Padilla, zbog toga što nije priznao kredite Padille za pjesmu. Neka moderna izdanja objavljena su na videu i uključuju snimke Carla Davisa.

## Premijere i zarade 
[thumb|right|300px|Charlie Chaplin sa [Albert Einstein|Albertom Einsteinom na premijeri filma *Svjetla velegrada*]]
Dvije sedmice prije premijere, Chaplin je odlučio da održi nezvaničnu premijeru u Los Angelesu u Tower Theateru. Premijera je slabo prošla, privukavši mali broj ravnodušne publike. Bolji rezultati su postignuti na gala premijeri 30. januara 1931. godine, u Los Angeles Theateru. Albert Einstein i njegova supruga bili su počasni gosti, a film je dobio ovacije. Sljedeća  premijera održala se u George M. Cohan Theateru u New Yorku, gdje je Chaplin pomno nadzirao prikazivanje, i proveo je dan odgovarajući na intervjue, a prethodno je potrošio 60.000 dolara na reklame, jer je bio frustriran sa onim što su publicisti iz United Artistsa uradili. Chaplin je zatražio polovinu ukupne bruto zarade, a imajući u vidu da će publiku više privlačiti sam film nego sva tehnologija, zato je tražio veće cijene ulaznica u odnosu na tokije.

Chaplin je bio nervozan zbog prijema filma, jer su u to vrijeme nijemi filmovi zastarijevali, a i ocjene su potkopale njegovo samopouzdanje. Ipak, *Svjetla velegrada* je postao jedan od Chaplinovih finansijski najuspješnijih i najhvaljenijih radova. Nakon dobrog prijema kod američke publike, uz zaradu od 2 miliona dolara, od čega je četvrtina zarađena u prvih 12 sedmica, Chaplin je krenuo na šesnaestodnevnu svjetsku turneju između februara i marta 1932. godine počevši od premijere u Londonu u Dominion Theatreu 27. februara. Publika koja je prolazila kroz eru Depresije primila je film sa entuzijazmom, a zarada je iznosila ukupno 5 miliona dolara tokom svog prvog prikazivanja.

## Zanimljivosti 
* Charles Chaplin je 342 puta nanovo snimao scenu u kojoj Tramp kupuje cvijet od slijepe djevojke, jer nije mogao pronaći zadovoljavajući način da pokaže da slijepa prodavačica cvijeća misli da je skitnica bio bogat.
* Winston Churchill je bio posjetio set, i Charles Chaplin je iskoristio tu pauzu da napravi kratki film sa njim.
* Charlie Chaplin je pozvao Alberta Einsteina i njegovu suprugu Elsu da mu se pridruže u Los Angelesu na premijeri filma 30. januara 1931. Kada su se svjetla kina upalila po završetku filma, Chaplin je bio iznenađen kada je vidio da su Einsteinove oči bile suzne zbog završne scene. Chaplin je u svojoj autobiografiji izjavio da nije znao da je Einstein bio tako "sentimentalan".

## Kritike 
Ocjene su uglavnom bile pozitivne. Filmski kritičar iz magazina *Los Angeles Examiner*, rekao je da "još od vremena kad je filmska umjetnost bila u povoju uradio sam pregled prve Chaplinove komedije i Charlie nam je dao takve orgije smijeha." Kritičar *New York Timesa* Mordaunt Hall smatrao je da je "film urađen sa zadivljujućim umijećem". *Variety* je proglasio da ovo "nije najbolji Chaplinov film", ali da su određene sekvence "urnebesne."  Alexander Bakshy iz magazina *The Nation * bio je vrlo kritičan prema filmu, i protivio se formatu nijemog filma i pretjeranoj sentimentalnosti opisujući ga kao "Chaplinov naslabiji film". Popularnost *Svjetla velegrada* se povećala, sa ponovnim izdanjem filma 1950. godine i opet je pozitivno primljen od publike i kritike. Richard Meryman je smatrao završnu scenu jednom od najvećih trenutaka u historiji filma. Charles Silver, kustos filma u Muzeju moderne umjetnosti, izjavio je da je film tako visoko cijenjen jer je objelodanio novi nivo lirskog romantizma koji se nije pojavljivao u Chaplinovim ranijim radovima. On dodaje da, kao i u svakom romantizmu, ona se temelji na poricanju realnog svijeta oko sebe. Kada je film premijerno prikazan, Chaplin je bio mnogo stariji, i bio je u toku još jedne runde pravne bitke sa bivšom suprugom Litom Grey, a ekonomska i politička klima u svijetu se promijenila. Chaplin je koristio sljepilo djevojke da podsjeti Trampa na nesigurnu prirodu romantizma u stvarnom svijetu.

Nekoliko poznatih režisera pohvalili su *Svjetla velegrada*. Orson Welles je rekao da mu je to bio omiljeni film. U intervjuu iz 1963. godine u američkom magazinu *Cinema *, Stanley Kubrick je ocijenjeno film kao peti među svojih vrhunskih deset filmova. Godine 1972., poznati ruski režiser Andrej Tarkovski ocijenio je film kao peti među svojih vrhunskih deset i rekao je o Chaplinu: "On je jedina osoba koja je, bez ikakve sumnje, otišla u filmsku historiju. Filmovi koje je ostavio iza sebe nikada neće moći zastariti."  George Bernard Shaw naziva Chaplina "jedinim genijem kojeg je proizvela filmska industrija". Slavni italijanski reditelj Federico Fellini često je hvalio ovaj film, a njegov film * Noći Cabirije* upućuje na to. U dokumentarcu iz 2003. godine *Charlie: Život i umjetnost Charlesa Chaplina*, Woody Allen je rekao da je ovo bio Chaplinov najbolji film. Allen je rekao da je zasnovao konačnu scenu iz svog filma 1979 *Manhattan* prema Chaplinovoj završnoj sceni. Chaplinov biograf Jeffrey Vance je sažeo sve najbolje kritike i sve značajne filmaše koji su izdvojili *Svjetla velegrada* kao njihov omiljeni Chaplinov film tokom desetljeća. Francuski eksperimentalni muzičar i filmski kritičar Michel Chion napisao je analizu filma, koju je objavio kao * Les Lumières de la Ville *. Slavoj Žižek je koristio film kao primarni primjer u svom eseju "Zašto pismo uvijek stiže na odredište?". Originalno odijelo "Trampa" iz filma Chaplin je donirao u Prirodoslovni muzej  Los Angelesa.

Slijedi izabrana kritika:

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt
* 
* 

Kategorija:Filmovi iz 1931.
Kategorija:Američki filmovi
Kategorija:Američki crno-bijeli filmovi
Kategorija:Američke dramske komedije
Kategorija:Američke romantične filmske komedije
Kategorija:Filmovi na engleskom jeziku
Kategorija:Američki nijemi filmovi
Kategorija:Filmovi United Artistsa
Kategorija:Filmovi o slijepima
Kategorija:Filmovi o alkoholizmu
Kategorija:Filmovi u Nacionalnom filmskom registru Sjedinjenih Američkih Država