Opalinidae

**Opaline** (lat. *Opalinidae*) je mala grupa osebujnih heterokonta, sada ukljućenih u porodicu  *Opalinidae*, red Slopalinida. Njihovo ime je izvedeno po opalescentnom izgledu ovih mikroskopskih organizama, pod punim sunčeviom svetjetljenjem. 

Većina opalina živ kao endokomensali u debelom crevu i kloaki  žaba Anura , iako  se ponekad nalaze kod  riba, gmizavaca, mehkušaca s i insekata . Neobične osobine opalina prvi je primijetio Antoine van Leeuwenhoek , 1683,uz  mnogo rasprava u vezi sa njihovim filogenetičkom pozicijom među protistima.

## Taksonomija i filogenija 
Odnos između opalina i drugih protista  predmet je velikih kontroverzi od kraja 19. stoljeća, a još uvijek nije potpuno riješen. U početku su mikroskopisti vjerovali da su hiljad se ritmički pokretnih dlakolikih struktura koje pokrivaju njihovu površinu bile treplje, pa  su opaline stavili u Ciliophora. Početkom 20. stoljeća drugi aspekti biologije opalina jasno su ih razlikovali od cilijata i bile su uvrštene u Sarcomastigophora, sa amoebama i bičarima.  U 1980-im, detaljna ultrastrukturna studija *Opalina ranarum* otkrila je da imaju mnoge osobine heterokonti iz porodice Proteromonadidae. Predložen je novi red - Slopalinida Patterson 1985 – koji uključuje članove porodica *Proteromonadidae* Grassé 1952 i *Opalinidae* Claus 1874. In 2004, the first reliable opaline genetic sequence data supported the monophyletic nature of the order Slopalinida. Autori te studije smatrali su da su opaline porodica (Opalinidae) iz reda Slopalinida.
Sada postoji oko 200 priznatih vrsta opalina u pet rodova: 
**Opalina* Purkinje i Valentin 1835, 
**Protoopalina* Metcalf 1918, 
**Cepedea* Metcalf 1920, 
**Zelleriella* Metcalf 1920  i
**Protozelleriella* Delvinquier et al. 1991. Dva dodatna roda, *Hegneriella*, Earl 1971 i *Bezzenbergeria* Earl 1973, sljedeći autori nisu smatrali valjanima . (p.&nbsp;249) Novija studija otkrila je da  kod * Cepedea couillardi * odgovara standardnom modelu životnog ciklusa opalina,  opisanom u nastavku, dok je model *Opalina proteus* kompletno dovršen u fazi punoglavca – domaćina. O životnim ciklusima opalina kod riba, gmazavaca ili člankonožaca vrlo je malo poznato.

***Aseksualna faza kod odraslog anura domaćina**:  Osnovni životni ciklus opalina započinje velikim, višrjedarnim oblikom  **trofont** u  kloaki odrasle  žabe. Kroz veći dio godine, trofonti rastu i dijele se kontinuirano, dajući više trofonta. Tokom ove faze,  diobe održavaju odgovarajući broj jedara. Kako se bliži sezona rasta domaćina, trofoni ulaze u fazu poznatu kao palintomija" – niz ćelijskih dioba s malim ili nikakvim ukupnim rastom ili nuklearnim podjelama. Rezultirajuće opaline, koje postaju postepeno manje,  s manje jedara po jedinki, nazivaju se **tomonti**. U nekom stadiju,  mali tomonti se incistiraju, a "ciste" se ispuštaju u okoliš (tj. bazen domaćina anura) zajedno s izmetom.

***Seksualne i aseksualne faze u domaćinu larve anura**: Kada ciste pojedu punoglavci, one se ekcistiraju  (izlegu) da nastao  **gamonat**. Gamonti se dijele dalje, uključujući mejotsku podjelu, dajući haploidne  **gamete**. Svaki  gamet ima samo jedno jedro i može biti ili **mikrogamet** ili **makrogamet**. Konjugacija se događa između jednog mikrogameta i jednog makrogamata, da bi se dobio diploidni  **zigocist** s jednim jedrom. Zigocist ima dvije moguće sudbine. Može seotići zajedno s izmetom domaćina, a ako ga pojede neki drugi punoglavac, ekscistiraće  će se (otvoriti) da bi u novom domaćinu bilo više gamonata. Alternativno, zigocist može ekscistirati i u svom izvornom domaćinu i prerasti u višejedarni  **protrofont**. U ovom slučaju, protrofont preraste u trofont i čitav ciklus počinje iznova. Ciklus, od protrofona do ciste, može se dogoditi ili kod pinoglavca  ili kod odraslih domaćina. Neki dokazi upućuju na to da prelazi  životnog ciklusa opalina  mogu biti regulirani putem  hormonalnih ciklusa domaćina.

## Domaćini i komensalni način života
Opeline nemaju usta, pa se hrane uzimajući hranjive tvari iz svoje okoline pinocitozom. Dok se opaline često nazivaju "parazitima", dva svjedočenja ukazuju na činjenicu da sk zapravo komensali i nisu štetne za domaćine anurane.
# Nalaze se skoro isključivo u debelom crijevu i kloaki. Pošto žabe apsorbuju hranjive sastojke iz hrane u tankom criuevu, opaline vjerovatno imaju isti izvor  hranjivih tvari. Vjeruje se da naprosto žive od preostalih hranjivih sastojaka u izmetu, što je možda dopunjeno biohemijskim doprinosom bogate bakterijske flore koja također tamo živi.

Čini se da su domaćini, bezrepi vodozemci, u kojima  žive kiljade opalina, potpuno zdravi, bez očitih iritacija ili drugih patoloških znakova na zidovima crijeva ili kloake.
Objavljeno je samo desetak izvještaja o opalinama u ribama, a još manje  kod reptila  ili salamandera . Njihovo odsustvo izvan domaćina anura navela je mnoge da nagađaju da su kod ostalih samo slučajna infestacija – možda je, naprimer, infestirana zmija upravo pojela zaraženu žabu. Međutim, opaline su pronađene i u morskim ribama koje nemaju pristup anuranama. Također, populacija opalina u ribljim domaćinima često je velika, što sugerira da se oni vjerojatno razmnožavaju i  u ribama kao domaćinima.

Patogenost (ako postoji) opalina u ribljim domaćinima još nije poznata. Jedno istraživanje nije otkrilo iritaciju ili druge patološke znakove na rektalnom epitelu "Symphysodon aequifasciata" infestiranom sa "Protoopalina symphysodonis", ali je nađeno da je "većina zaraženih životinja uginula".

## Kulura opalina  *in vitro*
Zabilježeno je uspješno kultiviranje opalina na umjetnim podlogama u razdoblju od mjesec dana ili više.  Ova tehnika će snažno pomoći u budućim studijama svih aspekata biologije opalina.

## Također pogledajte
*Protozoa

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Heterokonta
Kategorija:Placidozoa
Kategorija:Taksonomija