open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
77. dodjela "Zlatnog globusa"

**77. dodjela Zlatnog globusa** koja odaje počast najboljim filmskim i televizijskim ostvarenjima za 2019. godinu, emitirala se uživo preko televizijske mreže NBC iz Beverly Hills Hotela u Beverly Hillsu, Kalifornija 5. januara 2020. Rick Gervais je bio domaćin ceremonije po peti i posljednji put. Nominacije su 9. decembra 2019. objavili Tim Allen, Dakota Fanning i Susan Kelechi Watson. Film *Bračna priča* je imao vodećih šest nominacija. Tom Hanks i Ellen DeGeneres dobitnici su počasnih nagrada Cecil B. DeMille i Carol Burnett.

*Bilo jednom u Hollywoodu* osvojio je najviše nagrada sa ukupno tri, uključujući Zlatni globus za najbolji film – komedija ili mjuzikl. Filmovi *1917 *, * Džoker *, i * Rocketman * osvojili su po dvije nagrade svaki, dok je *1917* osvojio Zlatni globus za najbolji film – drama. Najviše nagrađivane tv-serije su * Sukcesija *, *Fleabag* i *Černobil* sa po dvije nagrade svaka.

## Nagrade i nominacije
[right|thumb|150px|[Joaquin Phoenix, Zlatni globus za najboljeg glumca – drama]]
[right|thumb|150px|[Renée Zellweger, Zlatni globus za najbolju glumicu – drama
]]
[right|thumb|150px|[Taron Egerton, Zlatni globus za najboljeg glumca – komedija ili mjuzikl
]]
[right|thumb|150px|[Awkwafina, Zlatni globus za najbolju glumicu – komedija ili mjuzikl
]]
[right|thumb|150px|[Brad Pitt, Zlatni globus za najboljeg sporednog glumca
]]
[right|thumb|150px|[Laura Dern, Zlatni globus za najbolju sporednu glumicu
]]
[right|thumb|150px|[Sam Mendes, Zlatni globus za najboljeg režisera
]]
[right|thumb|150px|[Quentin Tarantino, Zlatni globus za najbolji scenarij
]]

### Film
## Filmovi sa najviše nominacija 
## Filmovi sa najviše nagrada 
Sljedeći filmovi dobili su višestruke nagrade:

### Nagrada Cecil B. DeMille 
Nagrada Cecil B. DeMille je počasna nagrada koja se dodjeljuje za izvanredan doprinos u svijetu filma i zabave. Dodjeljuje se zaslužnima koji su značajno obilježili filmsku industriju. Nagrada je dobila ime po svom prvom dobitniku, režiseru Cecil B. DeMilleu.

* Tom Hanks

### Nagrada Carol Burnett 
Nagrada Carol Burnett je počasna nagrada za izvanredne i trajne doprinose televiziji ili van nje. Nagrada je nazvana u čast prve primateljice, glumice Carol Burnett.

* Ellen DeGeneres

## Također pogledajte 
92. dodjela "Oscara"
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.goldenglobes.org/ 
*

Kategorija:2020. u Sjedinjenim Američkim Državama
77
Eresundski most

**Eresundski most** (, ) je 15,9&nbsp;km duga kombinovana autoput i željeznička veza iznad i ispod Öresund moreuza, koja spaja Dansku i Švedsku na liniji između Malmöa (Lernacken, Limhamn-Bunkeflo) i Kopenhagena (Kastrup, Amager). Ovo je najduži kombinovani autoput i željeznički most u Evropi, a pušten je u saobraćaj 1. jula 2000. godine.

Veza se sastoji od mosta dugog 7,8&nbsp;km s ulazima; *Öresundsbron*. Otprilike 4&nbsp;km najbliže Danskoj predstavljaju "tunel", jer bi raspon visokog mosta predstavljao opasnost za zračni promet na aerodromu u Kopenhagenu, Kastrup. Kao prelaz od mosta do tunela, nastalo je ostrvo *Pepparholm* dužine oko 4&nbsp;km.

Veza se sastoji od autoputa, koji je dio E20 i dvostrukog kolosijeka željeznica, koje su dio Öresundsbanan. Prosječni obujam prometa u 2014. bio je oko 20.000 vozila i 33.000 putnika željeznicom dnevno. U odnosu na vrijeme prije izgradnje mosta, promet se povećao pet puta.

## Ime mosta 
Iako postoje različita imena, u Danskoj i Švedskoj najčešće se koristi kombinacija dva imena, "*Øresundsbron*", što je i službeno ime mosta koje koristi kompanija za upravljanje mostom "*Øresundsbro Konsortiet*". Zajednički naziv predstavlja zajednički kulturni identitet regije Oresund. S obzirom na kombiniranu konstrukciju mosta, koji također sadrži tunel, most se često naziva "*Oresundsfund*" (, ).

## Reference 
Kategorija:Željeznički mostovi u Danskoj
Kategorija:Željeznički mostovi u Švedskoj
Kategorija:Putni mostovi u Švedskoj
Kategorija:Mostovi završeni 2000.
Kategorija:Građevine i strukture u Kopenhagenu
Kategorija:Građevine i strukture u Malmö
Kategorija:Granični prijelazi u Danskoj
Kategorija:Granični prijelazi u Švedskoj
Zimski trougao

desno|mini|367x367piksel| Zimski trougao (crveni) i zimski šesterougao (plavi).
**Zimski trougao** je astronomski asterizam formiran od tri najsjajnije zvezde na zimskom nebu. To je zamišljeni jednakostranični trougao nacrtan na nebeskoj sferi s njegovim definirajućim vrhovima na Sirijusu, Betelgezu i Prokionu, primarnim zvijezdama u tri zviježđa Malog psa, Oriona i Velikog psa .

Veći dio noći u sjevernoj zimi, Zimski trougao je visoko na nebu na srednjim sjevernim širinama, ali može se vidjeti i tokom ranog jutra na istoku. U proljeće je zimski trougao vidljiv u ranim večernjim časovima zapadno pre nego što su se njegove zvezde postavile ispod horizonta. Sa južne polutke, ljeti se čini naopako i niže na nebu.

Zimski trougao okružuje većinu slabašnog zviježđa Monoceros, iako su njegove najsjajnije zvijezde četvrte veličine i jedva primjetne golim okom. Trougao uključuje dvije zvijezde prve veličine, dok je Sirijus još svjetliji. Druge svijetle zvijezde zimskog neba leže oko trokuta: Rigel u Orionu; Aldebaran u Biku ; Kastor i Poluks u Blizancima; i Kapela u Kočijašu.

## Reference 
Kategorija:Asterizmi
Crkva rođenja presvete Bogorodice (stara crkva) u Mostaru

[mini|desno|300px|Stara pravoslavna crkva u [Mostaru]]

**Crkva rođenja presvete Bogorodice (stara crkva)**, u općini Mostar, Bosna i Hercegovina, crkva je Srpske pravoslavne crkve, i pripada Eparhiji zahumsko-hercegovačkoj i primorskoj. Crkva je nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

## Lokacija 
Smještena je na istočnim padinama grada, na lokalitetu Bjelušine i u kraju koji se zove Perkovina, odmah do Saborne crkve u Mostaru.

## Historija 
Starija crkva na istom mjestu potiče iz prve polovine 15. vijeka. Ona se zbog malih dimenzija zvala Ćelija. Razvijanjem grada ukazala se potreba za gradnjom većeg hrama koji je izgrađen 1834., a sadašnji igled crkve je iz 1863. godine što svjedoči i natpis iznad ulaznih vrata na kojima piše da je hram te godine obnovljen. U ratu devedesetih godina 20. vijeka je zapaljen i u požaru je potpuno stradao. Donacijom njemačke Vlade je obnovljen i posvećen 17. oktobra 2004. godine. Posvećenje je izvršio tadašnji vladika hercegovački Grigorije Durić sa još nekoliko vladika. Crkva je imala ikonu Bogorodice, drveni ikonostas sa raznim ruskim, venecijanskim i lokalnim ikonama, koje su datirale iz perioda od 15. do 18. vijeka.

## Opis 
U arhitektonskom smislu, crkva je tipično hercegovačko sakralno zdanje jednostavne pravougaone osnove, srazmjerno malih dimenzija, sa unutrašnjom polukružnom oltarskom apsidom. Ova skupina vjerskih objekata, nastala je na osnovu saradnje dubrovačkih graditelja i naručilaca iz Hercegovine, u osmanskom periodu.

Uulaz u crkvu nalazi se na zapadnoj, a apsida na istočnoj strani objekta. Vanjske dimenzije crkve su: dužina 13,20 m i širina 9,30 m. Pod crkve je za 1,5 m niži od kote okolnog terena, pa se iz prostora ulaznih vrata u glavni prostor crkve silazi niz osam polukružnih stepenika.      U unutrašnjosti crkve se nalaze četiri stupa, tako da naos crkve izgleda kao da je podijeljen u jedan srednji i dva bočna broda.

Iznad zapadnog zida crkve urađen je zvonik na preslicu. Zvonik ovog oblika jedna je od glavnih karakteristika crkava u ovim krajevima. Desno od ulaza u objekat nalazio se manji trijem. Krov crkve je dvovodni i pokriven je kamenom pločom. Crkveno dvorište je prostrano i ograđeno visokim kamenim zidom.

## Galerija 

Stara pravoslavna crkva u Mostaru2.JPG|Pogled na crkvu
Stara pravoslavna crkva u Mostaru3.JPG|Ulaz u crkvu, natpis nad ulaznim vratima i tri zvona *na preslicu*
Stara pravoslavna crkva u Mostaru4.JPG|Grobovi pored crkve
Stara pravoslavna crkva u Mostaru5.JPG|Natpis na jednom od grobova
Stara pravoslavna crkva u Mostaru6.JPG|Neke crkve građene u vrijeme turske vladavine su morale biti djelomično ukopane u zemlju (kao u gradovima Solun, Niš...)
Stara pravoslavna crkva u Mostaru7.JPG|Zvonik crkve
Stara pravoslavna crkva u Mostaru8.JPG|Grobovi pored crkve

## Reference 
Kategorija:Nacionalni spomenici u Mostaru
Kategorija:Crkve u Mostaru
M
Kategorija:Eparhija zahumsko-hercegovačka i primorska
Filatelija u Bahreinu

Prva poštanska marka Bahreina izašla je 10. augusta 1933. godine. Od 1884-1933. godine korištene su indijske marke bez ikakve dodatne oznake ili žiga. Serija od četrnaest marki je zapravo serija poštanskih maraka Indije sa utisnutim žigom *BAHRAIN* u dvije veličine. Marka prikazuje britanskog kralja Džordža V, sa indijskom krunom, a serija je izdata od 1926-28. i 1932 godine za područje Indije. Vrijednosti su od 3 piesa, do 5 rupija. Prva marka je sive boje sa nominalnom vrijednošću od 3 piesa. Kao vodeni žig je višestruko utisnuta petokraka zvijezda. . Sve do nezavisnosti 1971. godine koriste se marke Ujedinjeg Kraljevstva, te naizmjenično od 1953. godine izlaze marke sa motivima šeika Salmana bin Hameda Al Halifa, te motivima arheološkog nasljeđa Bahreina. Od 1971. godine izlaze marke samostalnog Bahreina, čiji motivi su narodne nošnje, životnje, brodovi, leptirovi, građevine i marke povodom sportskih takmičenja. Na većini marki u gornjem desnom uglu nalazi se lik šeika Hamad ibn Isa Al Halifaha kralja Bahraina.

## Rane godine 
Prva pošta u Bahreinu otvorena je 1. avgusta 1884. u glavnom gradu Manama. Ovo je bila podružnica indijske pošte u Bushireu u Iranu, a obojica su bila dio bombajskog poštanskog kruga. Marka Britanske Indije koristila se u Bahreinu do 1933. godine, a korišteni primjeri mogu se prepoznati iz otkaza koji su ilustrirani u specijaliziranim katalozima.

## 1933. do 1947 
Marke u Britanskoj Indiji s natisnutim BAHRAIN-om korištene su od 1933. do 1947., Na kojima je prikazan George V (1933), a zatim George VI iz 1938.Neprepisane markice Indije s pobjedom također su prodavane u Bahreinu tokom januara 1946., a 1934. je izdata knjižica s markama od 16 anna

## 1948 do 1960 
Od 1. aprila 1948. poštanskom upravom upravljale su britanske poštanske agencije u Istočnoj Arabiji. Britanski brojevi prepisani BAHRAIN i doplaćeni u annama ili rupijama bili su u upotrebi od 1948. do 1960. Postoje brojne vrste pretiska koje su navedene u stručnim katalozima i koje filatelisti željno traže

## Galerija 

Datoteka:Stamp Bahrain 1960 2r.jpg
Datoteka:Stamp Bahrain 1935 2a.jpg
Datoteka:Stamp Bahrain 1948 1r.jpg
Datoteka:Bahrain 1924 revenue stamps.jpg

## Reference 
Kategorija:Filatelija u Bahreinu
Blechnum

***Blechnum*** ili **tvrde paprati** rod je koji uključuje između 150-220 vrsta paprati kosmopolitskog rasprostranjenja, pravih paprati u porodici *Blechnaceae* u kladusu reda Polypodiales. Daleko najveća raznolikost vrsta  ovog roda je u tropskim regijama Južne hemisfere, a samo nekoliko vrsta doseže hladne umjerene geografske širine u Južnoj hemisferi (osobito *Blechnum penna-marina*), južno do rta Horn, Čile, (najjužnije paprati na svijetu) i Sjevernoj hemisferi.

Većinom su to zeljaste biljke, ali nekoliko vrsta (npr. *B. buchtienii* i *B. schomburgkii* u Ekvadoru) su paprati stablašice sa stabljikama visokim i do 3 m. *Blechnum* se razlikuje od većine paprati po odvajanju sterilnih (fotosintetskih) i plodnih (reproduktivnih) listova na istoj biljci.

## Odabrane vrste 
**Blechnum arcuatum*
**Blechnum ambiguum* (C.Presl) Kaulf. ex C.Chr.
**Blechnum blechnoides*
**Blechnum brasiliense* Desv.
**Blechnum buchtienii* Rosenst. 
**Blechnum cartilagineum*  Sw.
**Blechnum chambersii*
**Blechnum chilense* Kaulf.
**Blechnum contiguum*
***Blechnum cordatum* (Desv.) Hieron. (syn. *B. chilense*)
**Blechnum cycadifolium* (Colla) Sturm.
**Blechnum dendrophilum*
**Blechnum discolor*
**Blechnum durum*
**Blechnum eburneum*
**Blechnum filiforme*
**Blechnum fluviatile*
**Blechnum fullagarii*
**Blechnum geniculatum*
**Blechnum gibbum*
**Blechnum gracile*  Kaulf.
**Blechnum gregsonii* (Watts) Tindale 
**Blechnum howeanum*
**Blechnum indicum* Burm.f.
**Blechnum lanceola* Sw.
**Blechnum magellanicum*
**Blechnum membranaceum* (Col.) Mett. 
**Blechnum minus*
**Blechnum monomorphum* 
**Blechnum nigrum* 
**Blechnum novae-zelandiae* T.C.Chambers & P.A.Farrant
**Blechnum obtusatum* (Labill.) Mett.
**Blechnum occidentale* L.
**Blechnum orientale* L.
**Blechnum palmiforme* (Thouars) C.Chr., Christoph.
**Blechnum patersonii*
**Blechnum penna-marina* (Poir.) Kuhn
**Blechnum petiolare*
**Blechnum procerum* T.C.Chambers & P.A.Farrant
**Blechnum schomburgkii* (Klotzsch) C.Chr.
**Blechnum serrulatum* Rich.
**Blechnum socialis*
**Blechnum tabulare*
**Blechnum vittatum* Brack.
**Blechnum volubile* Kaulf.
**Blechnum wattsii*, Tindale

## Reference 
## Bibliografija 
* Huxley, A., ed. (1992). *New RHS Dictionary of Gardening*. Macmillan
* Moore, D. M. (1983). *Flora of Tierra del Fuego*

## Vanjski  linkovi 
* Flora of North America: *Blechnum*
* Trees and shrubs in the Andes of Ecuador: *Blechnum*
* Flora of China: *Blechnum* species list

Kategorija:Pteridophyta
Kategorija:Blechnum
Kategorija:Blechnaceae
Juglandaceae

***Juglandaceae*** je  biljna porodica  **oraha** iz reda Fagales, koja imenovana po tipskom rodu *Juglans* ili orah, što je skraćeno od Jovis (Jupiter) i glans (žlijezda), odnosno, Jupiterov žir. Osim oraga, u ovoj porodici i rodovi *Platycarya*, *Carya*, *Pterocarya*), *Rhoiptelea*, *Oreomunnea*, *Engelhardia*, *Cyclocarya* i  *Alfaroa*.

Orasi su rašireno pretežno po Americi i Aziji, a jedina autohtona vrsta je obični ili pitomi orah Juglans regia, sa jestivim plodom. Drvo vrste *J. regia* cijenjeno je i u stolarstvu, zbog čega se i plantažno uzgaja.

Američki crni orah (*Juglans nigra*) ima deblo promjera do dva metra, sivocrnu koru, koja je  uzduž duboko izbrazdana. U prave orahe spada i sivi orah *Juglans cinerea*, rasprostranjen na sjeveroistoku Sjeverne Amerike, koji se često uzgaja kao ukrasna biljka, koja može narasti u visinu i do 30 metara.

Poznate vrste ostalih rodova su obična karija (*Carya ovata*) iz istočne Sjeverne Amedrike, sa ukusnim i jestivim plodovima, a stablo mu naraste do 40 metara. Kavkaska vrsta može izrasti do 30 metara visine; široke je krošnje ali plitkog korijena.

## Također pogledajte
*Orah
*Juglans

## Reference 
## Vanjski linkovi
Kategorija:Fagales
Carpinus

***Carpinus*** je rod **grabova** iz porodice *Betulaceae*. Porijeklo imena mu nije pouzdano utvrđeno; smatra se da proizilazi od keltskih riječi *karr* = drvo) + *penne* = glava, što je bilo staro ime za grab kod Rimljana, ili dolazi od grčkog *karpinos* (= plodonosan). Svi grabovi imaju  tvrdo drvo, sa stablom. Ove cvjetnice uključuju 30–40 priznatih vrsta, koje se javljaju u većem dijelu umjerenih područja Sjeverne hemisfere. *Carpinus betulus* može se naći u Evropi Turskoj i Ukrajini.

Najvažnija vrsta  je obični grab (*Carpinus betulus*), koji ima veoma tvrdo drvo, žilavo i teško za cjepanje, pa se koristi za izradu raznog alata, kao i za ogrjev. Druga poznata vrsta bjelograb ili bijeli grab (*Carpinus orientalis*); drvo niskog rasta, ali također čvrsto, pa se koristi u stolarstvu.

## Taksoni 
# *Carpinus betulus*
# *Carpinus caroliniana*
# *Carpinus chuniana*
# *Carpinus cordata*
# *Carpinus dayongiana*
# *Carpinus eximia*
# *Carpinus faginea*
# *Carpinus fangiana*
# *Carpinus fargesiana*
# *Carpinus firmifolia*
# *Carpinus hebestroma*
# *Carpinus henryana*
# *Carpinus japonica*
# *Carpinus kawakamii*
# *Carpinus kweichowensis*
# *Carpinus laxiflora*
# *Carpinus lipoensis*
# *Carpinus londoniana*
# *Carpinus luochengensis*
# *Carpinus mengshanensis*
# *Carpinus microphylla*
# *Carpinus mollicoma*
# *Carpinus monbeigiana*
# *Carpinus omeiensis*
# *Carpinus orientalis*
# *Carpinus paohsingensis*
# *Carpinus polyneura*
# *Carpinus pubescens*
# *Carpinus purpurinervis*
# *Carpinus putoensis*
# *Carpinus rankanensis*
# *Carpinus rupestris*
# *Carpinus schuschaensis*
# *Carpinus shensiensis*
# *Carpinus shimenensis*
# *Carpinus tientaiensis*
# *Carpinus tropicalis*
# *Carpinus tsaiana*
# *Carpinus tschonoskii*
# *Carpinus turczaninowii*
# *Carpinus viminea*

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Kategorija:Betulaceae
Alnus

***Alnus*** je jedan od šest redova biljaka **joha** (jova, jalša, johovina) iz porodice *Betulaceae*. Opisano je  46 priznatih vrsta listopadnog drveća i grmova ovog roda. U Bosni i Hercegovini i susjednim kontinentalnim zemljama rastu crna joha (*Alnus glutinosa*), bijela joha (*Alnus incana*) i planinska joha ili *Alnus viridis*.

*Alnus* je rod koji obuhvata 46 priznatih vrsta koje su uglavnom rasprostranjene u umjerenim područjima Sjeverne hemisfere .

Muški cvjetovi skupljeni su u viseće rese koje se za cvjetanja izoduže do oko 5–10&nbsp;cm. Ženski cvjetovi nemaju ocvijeća, a skupljeni su u mace koje odrvene poput male šišarke; ispočetka su zelene, a zatim posmeđe.

Drvo crne johe koristi se za izradu sanduka, muzičkih instrumenata, olovaka, klompi i drugog; nekada su se od njega pravio pribor za jelo i posude raznorodne namjene (čanci).

## Vrste 
# *Alnus acuminata* Kunth
# *Alnus alnobetula* (Ehrh.) K.Koch
## *Alnus alnobetula subsp. alnobetula*
# *Alnus cordata* (Loisel.) Duby
# *Alnus cremastogyne* Burkill
# *Alnus djavanshirii* H.Zare
# *Alnus dolichocarpa* H.Zare, Amini & Assadi
# *Alnus × elliptica* Req.
# *Alnus × fallacina* Callier
# *Alnus fauriei* H.Lév. & Vaniot
# *Alnus ferdinandi-coburgii* C.K.Schneid.
# *Alnus firma* Siebold & Zucc.
# *Alnus formosana* (Burkill) Makino
# *Alnus glutinosa* (L.) Gaertn.
# *Alnus glutipes* (Jarm. ex Czerpek) Vorosch.
# *Alnus hakkodensis* Hayashi
# *Alnus × hanedae* Suyinata
# *Alnus henryi* C.K.Schneid.
# *Alnus hirsuta* (Spach) Rupr.
# *Alnus × hosoii* Mizush.
# *Alnus incana* (L.) Moench
# *Alnus japonica* (Thunb.) Steud.
# *Alnus jorullensis* Kunth
# *Alnus lanata* Duthie ex Bean
# *Alnus lusitanica* Vít, Douda & Mandák
# *Alnus mairei* H.Lév.
# *Alnus mandschurica* (Callier) Hand.-Mazz.
# *Alnus maritima* (Marshall) Muhl. ex Nutt.
# *Alnus matsumurae* Callier
# *Alnus maximowiczii* Callier
# *Alnus × mayrii* Callier
# *Alnus nepalensis* D.Don
# *Alnus nitida* (Spach) Endl.
# *Alnus oblongifolia* Torr.
# *Alnus orientalis* Decne.
# *Alnus paniculata* Nakai
# *Alnus × peculiaris* Hiyama
# *Alnus pendula* Matsum.
# *Alnus × pubescens* Tausch
# *Alnus rhombifolia* Nutt.
# *Alnus rohlenae* Vít, Douda & Mandák
# *Alnus rubra* Bong.
# *Alnus serrulata* (Aiton) Willd.
# *Alnus serrulatoides* Callier
# *Alnus sieboldiana* Matsum.
# *Alnus subcordata* C.A.Mey.
# *Alnus × suginoi* Sugim.
# *Alnus trabeculosa* Hand.-Mazz.
# *Alnus vermicularis* Nakai

## Također pogledajte
*Crna joha

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Betulaceae
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Cornus

***Cornus*** je rod drenjaka  ili drijenjaka (drinova,  drenova) polugrmova i drveća iz porodice *Cornaceae*. Ime mu dolazi od latinske riječi *cornu* (=rog), zbog čvrstoće drveta i izgleda stabla koje može narasti do 5 metara.

Drijen je raširen po sSevernoj hemisferi Eurazije i Sjeverne Amerike, u Kini, Koreji i Japanu. U Bosni i Hercegovini i susjednim kontinentalnim zemljama  raste nekoliko vrsta, kao što su crveni drijen, bijeli drijen ili bijeli svib i svib (*Cornus sanguinea*) s  podvrstama *C, s. subsp. australis* i C. s. subsp. hungarica.

Drvo drenjaka je čvrsto i otporno na bolesti i štetočine, te su se od njega izrađivali tradicijski alati. Plod je crvena jajolika bobica poznata kao drenjina ili drenjak, drijen i sl., koja postaje slatka tek kad sasvim dozrije.

Do danas je opisana 51 priznata vrsta ovog roda.

## Vrste 
# *Cornus acadiensis*
# *Cornus alba*
# *Cornus alternifolia*
# *Cornus amomum*
# *Cornus arnoldiana*
# *Cornus asperifolia*
# *Cornus austrosinensis*
# *Cornus bretschneideri*
# *Cornus canadensis*
# *Cornus capitata*
# *Cornus chinensis*
# *Cornus controversa*
# *Cornus darvasica*
# *Cornus disciflora*
# *Cornus drummondii*
# *Cornus excelsa*
# *Cornus eydeana*
# *Cornus florida*
# *Cornus foemina*
# *Cornus friedlanderi*
# *Cornus glabrata*
# *Cornus hemsleyi*
# *Cornus hongkongensis*
# *Cornus iberica*
# *Cornus koehneana*
# *Cornus kousa*
# *Cornus macrophylla*
# *Cornus mas*
# *Cornus meyeri*
# *Cornus multinervosa*
# *Cornus nuttallii*
# *Cornus oblonga*
# *Cornus officinalis*
# *Cornus oligophlebia*
# *Cornus papillosa*
# *Cornus parviflora*
# *Cornus peruviana*
# *Cornus quinquinervis*
# *Cornus racemosa*
# *Cornus rugosa*
# *Cornus sanguinea*
# *Cornus schindleri*
# *Cornus sericea*
# *Cornus sessilis*
# *Cornus slavinii*
# *Cornus suecica*
# *Cornus ulotricha*
# *Cornus unalaschkensis*
# *Cornus volkensii*
# *Cornus walteri*
# *Cornus wilsoniana*

## Referencw
## Vanjski linkovi
Kategorija:Cornaceae
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Bijeli glog

thumb|280px|Glog u cvijetu (u prirodnom okruženju)
**Bijeli glog** ili **obični glog** (lat. *Crataegus monogyna*), je najčešća vrsta gloga u Evropi, Sjevernoj Africi i Zapadnoj Aziji. Uspijeva i na brojnim drugim mjestima u svijetu, kao unesena, invazijska vrsta. Plodovi su mu jestivi, cvjetovi se koriste u narodnoj medicini.

Glog je dikotiledona biljka. Listovi su perasto raspoređeni sa mrežestom nervaturom, stablo je drvenasto, sa pravilno raspoređenim provodnim snopićima. Ova biljka ima neke dijelove stabla koji su preobraženi u bodlje.

Do danas je dobijen veliki broj kultivara, koji se koriste u  hortikulturi, ali i kao voće.

Postoje i križanci  gloga i jarebike (Crataegosorbus"Granatnaja" - u izvedbi ruskog botaničara Ivana Vladimiroviča Mičurina), te  gloga i mušmule (Crataegomespilus Dardari ).

## Varijeteti i forme 
* *Crataegus monogyna var. lasiocarpa* (Lange) K.I.Chr.
* *Crataegus monogyna f. pendula* (Lodd. ex Loudon) Rehder
* *Crataegus monogyna f. pteridifolia* (Lodd. ex Loudon) Rehder
* *Crataegus monogyna f. semperflorens* (Andr‚) C.K.Schneid.
* *Crataegus f. stricta* (Loudon) Zabel

## Također pogledajte
*Crataegus

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Maleae
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Kategorija:Jestive biljke
Havala

**Havala** je staro utvrđenje čije ruševine se nalaze nasuprot starog grada Ostrovice, preko doline rijeke Une u blizini Kulen Vakufa. Sagrađena polovinom 17. stoljeća, a pretpostavlja se da je utvrdu izgradio Sultan Ahmed III. Ovu odbrambenu utvrdu činili su kameni ulaz i jedna tabija, a istočna strana mu je opasana zidom visokim 5m i debelim do 1 metar. Iznad glavnog ulaza nalazio se mesdžid, o čemu svjedoči još uvijek vidljivi mihrab, a lijevo od ulaza nalazile su se dvije kule. Havala je kroz stoljeća bila strateški vrlo važna utvrda iz koje se nadzirao most preko rijeke Une i cijeli Kulen Vakuf (ranije Džisr-i-kebir – Veliki most), kao i putna komunikacija na desnoj strani rijeke koja je povezivala Liku i Dalmaciju sa ostalim odredištima u regiji i šire. Zapadno od Havale nalazi se muslimansko groblje sa mezarom Smailbega Kulenovića, jednog od dizdara Havale. Mezari su izgrađeni u obliku sarkofaga sa dva nišana i kao mnogi stari nadgrobni spomenici ovog područja izgrađeni su od domaćeg kamena bihacita koji je veoma dugotrajan, te vrlo pogodan za klesanje. Iako se ne održavaju, natpisi na njima dobro su vidljivi i danas, a pisani su arapskim slovima i na turskom jeziku.

Kategorija:Tvrđave u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Građevine u Bihaću
Calamites

***Calamites*** (ponekad zvani **kalamiti**) su rod izumrlih biljaka, poznatih iz karbona. Fosili *kalamita* pronađeni su u Sjevernoj Americi, Evropi, Sibiru i na istoku Azije..

Za razliku od sadašnjih zeljastih srodnika, kao što je konjski rep), 'Calamites' su bila stabla srednje veličine, visine od 20 do 30 metara. Ove biljke su rasle za vrijeme karbona, s vrhom rasprostranjenja u Westfalianu B u mangrovama, područjima na uglavnom presušenim 'otocima'. Izumrle su tokom perma. Sadašnji slojevi ugaljuglja formirani su iz njihovih biljnih ostataka.

## Vrste
**C. approximatus* (Sternberg, 1823)
**C. carinatus* (Sternberg, 1824)
**C. cistii* (Brongniart, 1828)
**C. cruciatus* (Sternberg, 1825)
**C. goeppertii* (Ettingshausen, 1854)
**C. multiramis* (Weiss, 1884)
**C. ramosus* (Artis, 1825)
**C. sachsei* (Stur, 1887)
**C. schulzii* (Stur, 1887)
**C. suckowii* (Brongniart, 1828)
**C. undulatus* (Sternberg, 1825)

## Također pogledajte
* Equisetum

## Reference
## Vanjski linkovi
* De fossiele planten van Hans Steur

Kategorija:Pteridophyta
Kategorija:Fosili
Čavnik (Bužim)

**Stari grad Čavnik** (Čava, Čavica) nalazi se u naselju Čava u općini Bužim. Današnji Bužim ranije se zvao Čava i pod tim imenom prvi put se spominje 1334. godine. Prema mišljenju historičara starije generacije (npr. Lopašić) današnji Čavnik podignut je kasnije od strane bužimskih plemića u vrijeme nadolazeće opasnosti od Osmanlija i nazvan je istim imenom, Čava. Utvrđenje je zidano kamenom i jajastog je oblika. Sastoji se od jedne kule i gradskog odbrambenog zida. Utvrđenjem, kao i naseljem u Čavi upravljali su vlastelini. Za starješine su birali ljude između sebe, i to one koji su smatrani najboljim plemićima. Poglavari su dobijali određene dohotke koje su im davali dijelom plemići, a dijelom kmetovi. Čavica je imala i sudije koji su vodili određene pravne i općinske poslove, što potvrđuje da je Čava bila uređeno mjesto, vrlo pogodno za život.

Najuglednija porodica u Čavi zvala se Kozal od Čavice, koja je imala posjede u Maloj Čavici i Kapeli. Te posjede je kralj Vladislav godine 1493. potvrdio braći Ivanu i Petru od Čavice. Kozli su jedno vrijeme bili i gospodari plemenske općine Kreščićke. Kada su pojedini plemićki velikaši počeli zaposjedati općinske gradove u Vrnograču i Podzvizdu dobili su za njih čak i kraljevske darovnice. Među njima se našao i Toma Kozal od Čavice, koji je kraljevsko pravo kupio od Nikole Vojkovića i ušao u pomenute gradove. Godine 1522. kralj je grad Čavicu darovao Benku Baćanu i Baltazaru Alapiću, ali nema dokaza da su oni ikada držali taj grad. U Čavici je od 1540. godine starješina bio iz plemena Farkašić, a od 1547. na čelu se nalazio županijski sudac Nikola Vrnčić. Kada je grad Bužim pao pod osmansku vlast 1576. u sastav osmanske države našla se i Čava. Svoj najveći značaj, Čavnik je imao u Srednjem vijeku jer je služio za odbranu Bužima od napada. Krajiški zapovjednik Ivan Lenković je 1563. godine sastavio izvještaj o stanju tvrđava u kojem je bilo propisano koje tvrđave treba osposobiti za dalju upotrebu a koje napustiti. Po njegovom izvještaju bilo je predloženo rušenje tvrđave Čavnik što je kasnije i učinjeno. Tvrđava Čavnik je danas u veoma ruševnom stanju tako da se jedva naziru oblici nekadašnje tvrđave. 

## Reference 
Kategorija:Građevine u Bužimu
Mutnik (Cazin)

**Mutnik** se spominje od XIV vijeka kada je bio u posjedu knezova Gusić-Kirjaković. Ugarski kralj Žigmund Luksemburški 1430. godine poklonio je kraljevski kastel Mutnik Jurju Turku. Kralj Vladislav ga je 1491. godine dao Zagrebačkoj županiji, a početkom XVI vijeka došaoje u posjed Ivana Karlovića. Ovaj ga je prema ugovoru iz 1509. godine, u slučaju svoje smrti, ustupio knezovima Zrinskim. Nakon toga spominje se još 1522, 1526-1531, 1544, 1551. i dalje.

Osmanlije su ga prvi put zauzeli 1553, a zatim 1577. godine. Iako je 1625. godine odlučeno da ostane pust, Turci su ga naselili 1635. godine. General Herberstein ga je zajedno sa obližnjim gradovima 1685. godine spalio. Pripadao je Bihaćkoj kapetaniji, a ubrzo poslije 1838. je napušten. Prema podatku iz 1834. godine bio je u ruševnom stanju. Utvrđenje se sastojalo od pravilnog, skoro kvadratnog obora i polukružne istaknute kule na sjevernom uglu. Obor je imao približne dimenzije 25 x 25 m, a vanjski promjer polukružne kule iznosio je oko 7 m. Debljina zida obora i kule bila je oko 1 m. Na južnoj i istočnoj strani zid obora je nestao. Geometrijski pravilna osnova utvrđenja je karakteristična za gradove Cazinske Krajine.

Utvrda je smještena na zaravni brežuljka iznad potoka Mutnice uz cestu Cazin - Tržac, sjeverno od Bihaća, a sačuvani su mu oskudni ostaci. Za Cazinsku Krajinu Mutnik je važio kao vrlo malen grad, te je sačuvana u narodu pošalica u dvije varijante: 

## Literatura 
* Husref Redžić, Srednjevjekovni gradovi u Bosni i Herecegovini, Sarajevo publishing, Sarajevo 2009.

Kategorija:Cazin
C
Genetics & Applications

**Genetics & Applications (G&A)** je službeni časopis Instituta za genetičko inženjerstvo i biotehnologiju, Univerziteta u Sarajevu. Radi se o međunarodnom časopisu otvorenog pristupa, koji izlazi dva puta godišnje u štampanom i elektronskom (on-line) formatu, a objavljuje nove recenzirane članke i značajna otkrića u područjima osnovne i primijenjene genetike.

Teme koje su obuhvaćene u časopisu uključuju: 
* molekularna genetika, 
* citogenetika, 
* genetika biljaka, 
* genetika životinja, 
* genetika čovjeka,
* medicinska genetika, 
* forenzička genetika, 
* populacijska i evolucijska genetika, 
* konzervacijska genetika,
* genomika i funkcionalna genomika, 
* genetičko inženjerstvo i biotehnologija i 
* bioinformatika.

Ovaj časopis je indeksiran ili sažet u bazama podataka: EBSCO, DOAJ, CAB Abstracts, Google Scholar, Global Health database, Crossref i Index Copernicus.

Časopis koristi sisteme LOCKSS i CLOCKSS, kako bi osigurao sigurnu i trajnu arhivu časopisa. Časopis objavljuje pet vrsta rukopisa: kritike (*Reviews*), istraživačke članke (*Research Articles*), kratke komunikacije (*Short Communications*), bilješke (*Notes*) i pisma (*Letters*), izlazi samo na engleskom jeziku i ne naplaćuje pristup.

## Također pogledajte
* INGEB
* Univerzitet u Sarajevu

## Reference
Kategorija:Časopisi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Mediji u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Časopisi osnovani 2017.
Kategorija:Časopisi u Sarajevu
Nature

***Nature*** (u prijevodu "priroda") jest britanski naučni časopis koji izlazi od 1869. Smatra se najcitiranijim od svih naučnih časopisa na svijetu. Također se smatra jednim od rijetkih današnjih časopisa čije se teme bave izuzetno širokim poljem prirodnih nauke.

Iako je prvenstveno namijenjen stručnjacima, odnosno naučnicima – istraživačima, apstrakti članaka sastavljeni su tako da budu dostupni široj javnosti. Osim stručnih članaka, u svakom broju, objavljuje se i uvodnik, kao i prikaz vijesti, recenzije knjiga i sl. Stručni/naučni članci su vrlo često toliko opsežni da ne mogu ući u jedan broj, pa se u svakom broju objavljuje apstrakt, a ostatak se može pročitati na veb-sajtu časopisa.

U ovom uglednom časopisu su se u toku dugog izlaženja objavila pisma, odnosno stručni članci koja predstavljaju neke od najvažnijih naučnih radova u historiji nauke, kao npr. otkriće talasne prirode čestica, otkriće neutrona, nuklearna fisija, otkriće stukture DNK, tektonika ploča, ozonska rupa, kloniranje prvog sisara (ovca Dolly), sekvenciranje DNK ljudskog genoma i mnogi drugi.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt. Pristupljeno 8. 12. 2019.
* Prvi broj iz 1869. Pristupljeno 8. 12. 2019.
* Arhiva brojeva od 1869. do danas. Pristupljeno 8. 12. 2019.
* Sajt *Nature Reviews*. Pristupljeno 8. 12. 2019.
* Sajt *Nature Clinical Practice* . Pristupljeno 2. 9. 2013.
* Intervju s Timom Hannayem, direktorom poduzeća Nature Publishing Group. Pristupljeno 8. 12. 2019.
* Historija časopisa *Nature*. Pristupljeno 8. 12. 2019.

Kategorija:Stručni i naučni časopisi
Kategorija:Nauka i tehnologija
Kategorija:Publikacije osnovane 1869.
Fabales

[thumb|270px|*[Desmodium gangeticum* ]]
**Fabales** je red cvjetnica u razredu dikotiledona (Magnoliopsida), koji je imenovan po tipskoj porodici *Fabaceae* Lindl.Plodovi su im boboliki i zatvoreni u mahunama, i po čemu su i red i porodica dobili ime. Ova porodica uključuje 946 rodova sa ukupno 24.505 priznatih vrsta.

Ostale porodice su *Polygalaceae*Juss., sa 27 rodova i 1.163 vrste, *Quillajaceae* D. Don, 1 rod sa dvije vrste, te *Surianaceae* Arn.. 4 roda sa 6 vrsta.

U porodici *Fabaceae* preko 320 vrsta je ugroženo, ali čak ih je 40 invazivnih, među kojima su najzastupljenije razne akacije (rod *Acacia*) sa 10 vrsta..

Po Revealovom sistemu Fabales pripadaju razredu Rosopsida i podrazredu *Rosidae*.
U opisu APG II, ovaj red uključuje porodice *Fabaceae* ili mahunarke (uključujući potporodice *Caesalpinioideae*, *Mimosoideae* i *Faboideae*), *Quillajaceae*, *Polygalaceae* ili mliječne grahorice (uključujući porodice *Diclidantheraceae*, *Moutabeaceae* i *Xanthophyllaceae*) i *Surianaceae*. Po Cronquistovom i nekim drugim sistemima podjele biljaka, red Fabales sadrži samo porodicu *Fabaceae*. Prema Dahlgrenovom sistemu podjele biljaka, Fabales su uvrštene u nadred Fabiflorae (također se nazivaju i *Fabanae*) s tri porodice koje odgovaraju potporodicama *Fabaceae* u APG II sistemu.

Ostale porodice tretirane u Fabales, prema APG II podjeli, svrstane su u zasebne redove prema Cronquistu, *Polygalaceae* unutar vlastitog reda, Polygalales, te *Quillajaceae* i *Surianaceae* unutar Rosales. U opisu APG II, ovaj red uključuje porodice *Fabaceae* ili mahunarke (zajedno sa potporodicama  *Caesalpinioideae*, *Mimosoideae* i *Faboideae*), *Quillajaceae*, *Polygalaceae* ili mliječne grahorice. Dok taksonomi koji koriste molekularne filogenetske tehnike nalaze snažnu potporu za red, ostaje pitanje o morfološkim odnosima *Quillajaceae* i *Surianaceae* prema ostatku reda, jer se dijelom oslanjaju na ograničena istraživanja o tim porodicama.

## Rasprostranjenost 
Fabales su kosmopolitski red biljaka, osim samo kao potporodice *Papilionoideae* (Faboideae). Fabaceae su dobro rasprostranjene po sjevernom dijelu umjerene sjeverne zone, uključujući i Bosnu I Herv+cegovinu.

## Galerija 

Datoteka:Lathyrus tuberosa (Guixa).jpg|Gomoljasti grašak (*Lathyrus tuberosus*), Fabaceae
Datoteka:Quillaja saponaria.jpg|Kora *Quillaja saponaria* 
Datoteka:Polygala myrtifolia0.jpg|Polygala (*Polygala myrtifolia*);  Polygalaceae
Datoteka:Polygala elongata in Talakona, AP I IMG 8388.jpg|Polygala (*Polygala elongata*); Polygalaceae
Datoteka:Suriana maritima flowers.JPG|*Suriana maritima*, Surianaceae

## Reference 
Kategorija:Fabales
Kategorija:Magnoliophyta
Teleorman (okrug)

**Teleorman** () je jedan od 41 okruga Rumunije. Nalazi se na jugu države, unutar historijske regije Muntenije. 
Prostire se na površini od 5.790&nbsp;km2 a prema podacima od 31. 10. 2011. godine u njemu je živjelo 360.178 stanovnika. Prosječna gustina od 62 stanovnika po km2 niža je u odnosu na nacionalni prosjek.

Glavni i najveći grad je Aleksandrija.

## Geografija 
Sjevernim i centralnim dijelom okruga prostire se Rumunska nizija kroz koji protiču male rijeke koje ponekad tvore duboke doline.
Na jugu je dolina Dunava, vrlo široka s manjim jezerima i kanalima.
Osim Dunava, veća rijeka koja protiče okrugom je rijeka Olt koja se uliva u Dunav u blizini sela Islaz. Ostale važnije rijeke su: Vedea, Teleorman i Călmățui.

Graniči sa sljedećim rumunskim okruzima: Olt na zapad, Argeș i Dâmbovița na sjeveru i okrugom Giurgiuna istoku. Osim toga na jugu graniči s Bugarskim oblastima: Veliko Trnovo, Pleven i Ruse.

## Demografija 
Prema popisu stanovništva Rumunije zaključno sa 31. 10. 2011. u Okrugu je živjelo 360.178 stanovnika.

Etnički sastav stanovništva bio je sljedeći:
* Rumuni - 96,76%
* Romi – 3,18%
* ostali

## Privreda 
Dominantne privredne grane su:

* Prehrambena,
* Tekstilna,
* Hemijska i
* Metaloprerađivačka industrija. 
U glavnom gradu Aleksandriji se nalazi velika tvornica kotrljajućih ležajeva.

Pa i pored raznovrsne privredne aktivnosti, poljoprivreda je glavno zanimanje u okrugu. Prakticira se i ekstenzivna poljoprivreda kao i sitni oblici poljoprivrede odnosno uzgoja povrća i voća uglavnom za potrebe glavnog rumunskog grada Bukurešta.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica okruga

Teleorman
Kategorija:Teleorman (okrug)
CAB Abstracts

**CAB Abstracts** je baza sažetaka britanskog izdavača CABI Publishinga. Značajan broj tih apstrkata povezan je na cjeloviti tekst. Ova baza pokriva naučna  područja: 
*poljoprivreda, 
*biologija, 
*nutricionizam, 
*veterinarska medicina i 
*zdrvstvo, te nudi sažetke članaka iz časopisa, knjiga, konferencijskih zbornika, godišnjaka. Ova baza ima više od 6 miliona bibliografskih zapisa. Dubina zapisa su bibliografski, sažetci i indeksni. Pokriva podatke od 1973. do danas. Baza je prikuplja odgovarajuće podatke od  1973. Davatelji pristupa su Datastar, Dialog bluesheets, STN International, CAB Direct (vlastita CABI platforma), Thomson-Reuters Web of Knowledge, EBSCO, OvidSP, Dimdi. Formati koji su pokriveni su članci u časopisima, kratki sadržaji odnosno apstrakti, konferencijski zbornici, knjige, poglavlja u knjigama, monografije, godišnjaci, priručnici, bilteni, teze (doktorati i magisteriji), terenske bilješke, dokumenti s rasprava, tehničke informacije i pisma s novostima. Pokrivena je građa  na više od 50 jezika i apstrakti na engleskom. CAB Abstract je uključen u CAB Direct, koji, osim njega, uključuje i bazu Global Health. 

## Reference
## Vanjski linkovi 
*CAB Direct
*Popis obuhvaćenih naslova

Kategorija:Baze podataka
Kategorija:Nauka i tehnologija
Stadion Tottenham Hotspur

**Stadion Tottenham Hotspur** je nogometni stadion koji se nalazi u Londonu (Engleska). Na njemu domaće utakmice igra nogometni klub Tottenham Hotspur. Kapacitet stadiona je 62.214 sjedećih mjesta, što ga čini jednom od najvećih stadiona u Premijer ligi.

Stadion je otvoren 3. aprila 2019. godine. Prvu utakmicu Premijer lige na ovom stadionu igrali su Tottenham Hotspur i Crystal Palace. Spursi su pobijedili 2–0.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Stadion Tottenham Hotspur na stadiumdb.com

Kategorija:Nogometni stadioni u Engleskoj
Pisum

***Pisum*** je rod grašaka, cvjetnica iz porodice *Fabaceae*.

## Etimoogija 
Pisum je drevni latinski naziv za grašak.

## Opis 
To su jednogodišnje zeljaste biljke, penjačice, vrlo promjenjivog oblika, gole. Nedefinirano lišće,  3–5 (7); distalni listići uglavnom služe za penjanje, normalni listići 2–6, nasuprotni, jajoliki, eliptični, obično 1,5–5,5cm dugi i 1–2cm široki, bez stipula;  listići u složenom listu su jajoliki, u osnovi polukorporatni i nazubljeni. Cvijetovi su rozdasti ili sa 2 ili 3 cvijeta na vrhu stabljike; čašica zvonasta, 5-djelna, dva gornja listića najšira; vjenčić kunice 1,5-2cm, bijela je ili ružičasta, u obliku obojenog transparenta, duguljasta krila, savijena; prašnika 10; dlakavi tučak je na unutarnjoj površini. Mahune su duguljaste ili cilindrične, više ili manje komprimirane između zrna, dužine 2,5–12,5cm i širine 1,5–2,5cm, ravne ili zakrivljene, mesnate i voštane, kada su zrele, odmrznute. Sjemenki može biti od 3–12, promjenjive veličine i oblika.

## Rasprostranjenje 
Vrste ovog roda autohtone su u Jugozapadnoj Aziji i Sjeveroistočnoj Africi.

## Ekologija 
Vrste roda *Pisum* koriste se kao hrana za larve nekih Lepidoptera: *Bucculatrix pyrivorella*, *Xestia nigrum*, *Agrotis segetum*.

## Taksonomija 
Rod je opisao Carl von Linné i objavio u *Species Plantarum* 2: 727,  1753 godine.

## Vrste 
*Pisum* ima jednu do pet vrsta, ovisno o taksonomskom tumačenju:
* *Pisum abyssinicum* sin. *P. sativum* subesp. *abyssinicum*
* *Pisum fulvum*
* *Pisum sativum* 
** *Pisum sativum* subesp. *elatius* (sin. *P. elatius*, *P. syriacum*
* *Pisum sativum* subesp. *sativum*

## Također pogledajte 
* Grašak

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Fabaceae
Fabeae

***Fabeae*** (ponekad i ***Vicieae***) je tribus porodice *Fabaceae* iz potporodice *Faboideae* u kojem su tri roda.

Ovom taksonu pripadaju poznati rodovi leća ili sočivo, grašak, grahorka i grahorica.
# genus *Lathyrus* L.
# genus *Lens* Mill. 
# genus *Pisum* L.
# genus *Vavilovia* Fed.
# genus *Vicia* L.

## Reference 
## Vanjski linkovi 

Kategorija:Fabales
Nataša Ninković

**Nataša Ninković** (Trebinje, 22. julа 1972.) je bosanskohercegovačka i srbijanska glumica.

## Život i karijera 
Djetinjstvo je provela sa roditeljima - Brankom i Milenom, u Trebinju, gdje je završila osnovnu, i srednju medicinsku školu. Nakon završene srednje škole odlazi u Beograd, gdje je 1994. godine u klasi profesora Vladimira Jevtovića završila Fakultet dramskih umjetnosti. Tokom studija imala je male uloge u filmovima *Najbolji* i *Tri karte za Holivud*. Nakon toga glumila je u više filmova, TV-serija i pozorišnih predstava. Živi u Beogradu sa suprugom Nenadom Šarencem, sa kojim ima blizance Luku i Matiju. Radi kao član ansambla drame u Narodnom pozorištu u Beogradu. Ambasador je Fondacije *Tijana Jurić*. 

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1972.
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Kategorija:Srbijanske glumice
Kategorija:Biografije, Trebinje
Oksalildiaminopropionska kiselina

**Oksalildiaminopropionska kiselina** (ODAP) je organski spoj, koja sadrži 5 atoma ugljika, sa molekulskom masom od 176,127 *Da*.

ODAP je strukturni analog neurotransmitera glutamata, koji se nalazi u travolisnom grašku *Lathyrus sativus*. To je neurotoksin, odgovoran za sindrom degeneracije motornih neurona (latirizam).

## Izvori 
ODAP se nalazi u sjemenkama mahunarki *Lathyrus sativus*, biljci travolisnog graška, u konstantnoj koncentraciji od 0,5%. *L. sativus* može se naći u područjima južne, centralne i istočne Evrope, Mediteranskom bazenu, Iraku i Afganistanu, kao i u nekim dijelovima Azije i Afrike.

## Također pogledajte 
*Lathyrus

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Aminokiseline
Kategorija:Acetamidi
Kategorija:Amini
Latirizam

**Latirizam** je neurološka bolest ljudi, koja je uzrokovana unošenjem određenih mahunarki roda *Lathyrus*. Ovaj problem je uglavnom povezan s *Lathyrus sativus* (poznatim i kao "travolisni grašak", grašak, *kesari dal* ili *almorta*) i u manjoj mjeri s *Lathyrus cicera*, *Lathyrus ochrus* i *Lathyrus clymenum*, koji sadrže otrovnu (aminokiselinu) oksalildiaminopropionsku kiselinu (ODAP).

Latirizam koji je posljedica gutanja sjemenki slatkog graška Lathyrus odoratus" često se naziva odoratizmom ili osteolatirizmom, koji je uzrokovan različitim toksinom (beta-aminopropionitrilom) koji utiče na povezivanje kolagena, proteina vezivnih tkiva. 
]]

## Simptomi 
Potrošnja velikih količina zrna "Lathyrus" koja sadrže visoke koncentracije glutamata analognog neurotoksinu β-oksalil-L-α, β-diaminopropionskoj kiselini (ODAP, poznat i kao β - * N *- oksalil-amino-L-alanin ili BOAA) uzrokuje paralizu, čiji simptomi su nedostatak snage ili nemogućnost pomicanja donjih udova, što može uključivati I piramidni trakt proizvodeči znakove oštećenja gornjeg motornog neurona. Toksin također može uzrokovati aneurizmu aorte. Jedinstveni simptom latirizma je atrofija gluteusnog mišića (stražnjica). ODAP je otrov za mitohondrije koji dovodi do viška ćelijskih smrti, posebno u motornim neuronima. Kod djece mogu se dodatno razviti deformacije kostiju i smanjiti razvoj mozga.

## Također pogledajte 
*ODAP
*Lathyrus

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Detection of Toxic Lathyrus sativus flour in Gram Flour

Kategorija:Bolesti
Kategorija:Toksikologija
Bellis

***Bellis*** (**fatimica**, **tratinčica** ili **krasuljak**) je rod biljaka iz porodice *Asteraceae*, red Asterales, razred Magnoliopsida. Do sada je opisano 14 priznatih vrsta, koje su raširene po cijeloj Evropi i drugdje po svijetu.
[left|thumb|Jedan od [kultivara fatimice]]
## Opis 
Fatimice su zeljaste biljke, sa listovima koji su skupljeni u rozetu. Dostignu visinu do 15&nbsp;cm, a na vrhu imaju jednu cvjetnu glavicu, širine 15 do 30&nbsp;mm. Latice su bijele sa raznim prelivima na rubovima. U sredini glavice su žuti cjevasti cvjetići. Plodovi su jajolike ahenije, duge oko 1,5&nbsp;mm, jajolikog oblika i bez papusa. Cvjetaju od ranog proljeća do prvih jesenskih mrazeva. Najpoznatija vresta u porodici je *Bellis perennis*.

Krasuljci najbolje uspijevaju na livadama i travnjacima, uključujući i planinske, sve do 1800 metara nadmorske visine.

## Ljekovitost 
Fatimice su većinom ljekovite, ali se sve manje koriste u narodnoj medicini. Pored toga, mladi listovi i cvijetovi su jestivi, a od cvijetova djeca još uvijek prave prve proljetne vijence. Zeleni pupoljci mogu biti zamjena za kapare.

## Vrste 
# *Bellis annua* L.:
# *Bellis azorica* Hochst.
# *Bellis bernardii* Boiss. & Reut.
# *Bellis caerulescens* (Coss.) Coss. ex Ball
# *Bellis cordifolia* (Kunze) Willk.
# *Bellis hyrcanica*  Woronow
# *Bellis longifolia*  Boiss. & Heldr.
# *Bellis margaritifolia* Huter & al. 
# *Bellis pappulosa*  Boiss. ex DC.
# *Bellis perennis* L.
# *Bellis prostrata* Pomel
# *Bellis pusilla*  (N.Terracc.) Pignatti
# *Bellis rotundifolia*  (Desf.) Boiss. & Reut.
# *Bellis sylvestris*  Cirillo

;Nerazvrstani:
# *Bellis dubia*  Spreng.

## Galerija 

Datoteka:Bellis perennis dsc00906.jpg|*Bellis perennis*
Datoteka:Bellis annua (habitus).jpg|*Bellis annua*
Datoteka:Bellis sylvestris (Southern Daisy).JPG|*Bellis sylvestris*
Datoteka:Bellis perennis Sturm9.jpg|Ilustracija, 1796
Datoteka:Bellis perennis white (aka).jpg|*Bellis perennis*
Datoteka:Bellis perennis Madeliefje.jpg|*Bellis perennis*

## Također pogledajte 
*Fatimica

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Jestive biljke
Kategorija:Ljekovito bilje
Kategorija:Asteraceae
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Kategorija:Baštenske biljke
Paul Benioff

mini|Paul A. Benioff je američki fizičar koji je pomogao pionirska istraživanja u polju kvantnog računanja.
**Paul A. Benioff**  (1. maj 1930 – 29. mart 2022.) je bio američki fizičar koji je pomogao pokretanje istraživanja polja kvantnog računanja. Benioff je najpoznatiji po svojim istraživanjima u teoriji kvantnih informacija tokom 1970-ih i 80-ih koja su pokazala teorijsku mogućnost kvantnih računara, opisujući prvi kvantnomehanički model računara. Benioff je u ovom radu pokazao da računar može raditi po zakonima kvantne mehanike opisujući Schrödingerove jednačine Turingovim mašinama. Benioffov rad na teoriji kvantnih informacija je obuhvatio kvantne računare, kvantne robote i odnos između osnova u logici, matematici i fizici. 

## Biografija 
Benioff je rođen 1. maja 1930. godine u Pasadeni u Kaliforniji. Otac mu je bio profesor seizmologije na Kalifornijskom tehnološkom institutu, a majka je magistrirala engleski jezik na Kalifornijskom univerzitetu u Berkleyju. 

Benioff je također pohađao Berkeley, gdje je 1951. stekao dodiplomski studij botanike. Nakon dvogodišnjeg rada u nuklearnoj hemiji za Tracerlab, vratio se u Berkeley. Godine 1959. stekao je doktorat u nuklearnoj hemiji. 

Benioff je počeo istraživati teorijsku izvodljivost kvantnog računanja 1970-ih. Njegovo rano istraživanje kulminiralo je radom  objavljenim 1980. godine u kojem je opisan kvantno mehanički model Turingovih mašina. Ovaj rad je zasnovan na klasičnom opisu iz 1973. godine reverzibilnih Turingovih mašina fizičara Charlesa H. Bennetta. 

## Reference 
Kategorija:Američki fizičari
Kategorija:Rođeni 1930.
Kategorija:Umrli 2022.
Kultura vrpčaste keramike

thumb|150px|desno|Širenje obrade bakra do 4300. godine p.n.e.
mini|Kultura vrpčaste keramike, prikazana crvenom i natpisom *Corded Ware*

**Kultura vrpčaste keramike** (njemački *Schnurkeramik*, engleski *Corded Ware*, francuski *ceramique cordée*) sadrži jedan široki arheološki horizont Evrope  između 2900 - 2350 pne, obuhvatajući tako kasni neolit, bakarno doba, i rano bronzano doba.

U kontekstu Kurganske teorije (ili stepska hipoteza), kultura se posmatra kao Indo-Evropska i da su je sa istoka donijeli Praindoevropljani, sa prostora Jamna kulture).

Nasuprot ovoj tezi, jedan broj drugih arheologa smatra de je Kultura vrpčaste keramike rezultat lokalnog razvoja Kulture zvonastih pehara. To se potkrepljuje radiokarbonskim datiranjem, kojim je utvrđeno postojanje vrpčaste keramike na području današnje Poljske, prije nego u srednjoj Evropi.

## Geografija 
Zauzimala je prostor od Rajne na zapadu, do Volge na istoku, obuhvatajuči dijelove sjeverne, zapadne i istočne Evrope, 
uključujući najveći dio današnje Njemačke, Holandije i Danske, Poljsku, Litvaniju, Latviju, Estoniju, Bjelorusiju, Češku, Austriju, Mađarsku,
Slovačka, Švajcarska, sjeverozapadna Rumunija, sjeverna Ukrajina, evropski dio  Rusije, dijelove norveške obale i južne dijelove Švedske i Finske., gdje se mješala sa ostalim stepskim elementima.

Jedan dio arheologa smatra da kultura, zbog svoje rasprostranjenosti, nije imala uniformni karakter, jer su regionalne specifičnosti dovele do nekoliko varijanti u materijalnoj kulturi, naseljima i društvenim odnosima.
## Osobine 
Sahranjivanje se obavljalo sa pokojnikom obično na desnoj strani, u zgrčenom položaju i licem okrenutim prema jugu. Keramičko posuđe je prije pečenja ukrašavano otiskivanjem sukane (pletene) uzice ili vrpce od lana i konoplje. Kamene sjekire su se koristile u poljoprivredi i u vojne svrhe.

## Lista eneolitskih kultura 
## Literatura 
## Reference 
Kategorija:Eneolitske kulture