Metabolomika

**Metabolomika** (grč.  μεταβολή  - *metabolon* =  promjena  + νόμος - *nómos* = pravilo, set zakona) je nauka o hemikskim proceima koji su uključeni u metaboliti. Naime, metabolomika je "sistematsko proučavanje jedinstvenih hemijskih  otisaka prstiju koje specifični ćelijski procesi ostavljaju  iza sebe", proučavanje  malih molekula metabolitskih  profila.

Metabolom  predstavlja kolekciju svih metabiolita  u ćeliji, tkivu, organima i organizmu koji su krajnji proizvodi ćelijskih procesa.

Pritom  iRNK  podaci o ekspresiji gena proteomske analize  otkrivaju niz genskih  proizvoda koji nastaju  u ćeliji, podaci koji predstavljaju jedan aspekt mobilnih funkcijea. Nasuprot tome, metaboličko profiliranje može snimak dati trenutne fiziologije te ćelije. Jedan od izazova biologije sistema i funkcijske genomike je da se integriraju informacije iz analiza  u oblasti proteomike, transkriptomske  i metabolita  za bolje razumijevanje mobilne biologije.

## Metabolom
Metabolom se odnosi na komplet malih molekula metabolita (kao što su metabolički intermedijeri, hormoni i druge signalne molekula i sekundarni metaboliti) koji se mogu naći u  biološkom uzorku, kao što je jedan organizam.. Riječ je skovana u analogiji sa transkriptomika i proteomika. Kao što su transkriptoma i proteom, i metabolome je dinamičan, mijenja iz sekunde u sekundu. Iako se može definirati dovoljno lako, trenutno nije moguće analizirati čitav spektar metabolita putem jednog analitičkog  metoda. Prvi baza podataka za  metabolite (tzv. Metlin) za traženje m / z vrijednosti pokazatelja masene spektrometrije  je razvijena  u Istraživačkom institutau Scripps (*The Scripps Research Institute*),  u 2005.  U januaru 2007. godine, naučnici na *University of Alberta*  i *University of Calgary* su završili  prvi nacrt ljudskog metaboloma. Oni su katalogizirani oko 2500 metabolita, 1200 lijekova i 3500 komponenti hrane koje se mogu naći u ljudskom tijelu, kako je ranije navedeno u literaturi i na osnovu analize dostupnih informacija u tekućoj naučnoj literaturi, ali je spisak daleko od potpunog.

Nasuprot tome, mnogo više se zna o metabolomima drugih organizama. Naprimjer, više od 50.000 metabolita je  su karakterizirano  iz biljnog carstva i mnogo hiljada metabolita je identificirano i / ili karakterizirano iz jedne biljke.
 
Svaki tip ćelije i tkiva ima jedinstveni metabolički "otisak prsta",  koji može rasvijetliti  informacijski specifične organe ili tkiva, dok  studija biofluida može dati više generalizovane,  iako manje specijalizirane informacije. Obično se korišteni  biofluidi  su urin i plazma, jer se oni mogu dobiti neinvazivno ili relativno neinvazivno.  Lakoća prikupljanje  omogućava visoku vremensku rezoluciju i zbog toga što su uvijek u  aktuelnoj dinamičkoj  ravnoteži sa tijelom, oni mogu opisati domaćina u cjelini.

## Metaboliti
Metaboliti su intermedijeri i proizvodi  metabolizma. U kontekstu metabolomike, metabolit se obično definira kao bilo koja molekula manje od 1 kDa.   Međutim, postoje izuzeci od ovoga,  ovisno o uzorku i metodu otkrivanja. Na primjer, makromolekule kao što su lipoproteini  i albumin su pouzdano otkriveni u NMR-baziranoj  metabolomskoj  studiji krvne plazme.

U oblasti biljne  metabolomike, uobičajeno je da se ona odnosi na "primarne" i "srednje" metabolite. Primarni metabolit je direktno uključen u normalan rast, razvoj, i reprodukciju.  Sekundarni metabolit nije direktno uključen u tim procesima, ali obično ima važnu ekološku funkciju. Primjeri uključuju antibiotike i pigmente. Nasuprot tome, u  metabolomici čovjeka, uobičaeno se opisuju endogeni (proizvedeni u domaćinu) i egzogeni metaboliti. Metaboliti stranih supstanci, kao što su lijekovi, označavaju se kao ksenometaboliti.

Metabolom formira široku mrežu   metabolitskih reakcija, gdje je ishod enzimske  hemijske reakcije  input za drugu  hemijsku reakciju. Takvi sistemi su opisani kao  hiperciklusi.

## Metabonomika
Metabonomika  se definira kao "kvantitativno mjerenje dinamičkih  multiparametarskih  metaboličkih odgovora  živih sistema na patofiziološke stimulanse ili genetičke modifikacije". Ovaj pristup je pionirski uveo  Jeremy Nicholson u *Imperial College London*, a koristi se u toksikologiji, dijagnozi bolesti i brojnim drugim oblastima.  Historijski, metabolomski  pristup je bio jedan od prvih metoda za primjenu bioloških  sistema za studije metabolizma.

Bilo je nekih neslaganja oko točne razlike izmeđupojmova  'metabolomika' i 'metabonomika'. Razlika između ova dva termina se ne odnosi na izbor analitičke platforme: iako je metabonomika  više povezana sa NMR spektroskopije, a metabolomika sa  masenom  spektrometrijom. To  je samo zbog uobičajenih označavanje različitih grupa koje su popularizirale različite termine. Iako i dalje nema apsolutnog  sporazuma, postoji rastući konsenzus da 'metabolomika'  ima  veći naglasak na metaboličko  profiliranje u mobilnim  ili organskim razinama  i prvenstveno  se bavi normalnim endogenim  metabolizmima. 'Metabonomika' protežira  metaboličko  profiliranje koje  uključuje informacije o poremećajima  metabolizma koji su uzrokovani  faktorima okoliša (uključujući dijetu i toksine), procese bolesti  i uključivanje ekstragenomskih  uticaja, kao što je  crijevna mikroflora. Ovo nije trivijalna razlika;  studije metabolita, po definiciji, isključuju  metaboličke  doprinosa vangenomskih  izvora, jer su izvani sistemima koja se proučava.  Međutim, u praksi, u oblasti istraživanja ljudskih bolesti,  još uvijek postoji veliki stepen preklapanja u načinu na koji se koriste oba termina,  a često se upotrebljavaju kao sinonimi.

## Također pogledajte
*Genomika
*Proteomika
*Metabolizam
## Reference
Kategorija:Genomika
Kategorija:Proteomika
Kategorija:Biološka terminologija