open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Astrološki znakovi

mini| Natalna karta
**Astrološki znakovi** - zapadna astrologija tumači ljudske sudbine i karakter ljudi u odnosu na položaj nebeskih tijela kao što su Sunce, Mjesec i druge planete u astrološkim znakovima i kućama, a tačan položaj planeta i kuća izračunava se pomoću vremena i mjesta rođenja određene osobe.

## Znakovi zodijaka 
Zodijak je zamišljeni pojas u nebeskom svodu, sa 360° u obimu i 17° širine, kroz koji se nebeska tijela kreću kada se posmatraju sa Zemlje. Podijeljen je na dvanaest znakova, svaki po 30°. Znakovi imaju simboličko značenje, a imena su dobili po istoimenim sazviježđima.

### Raspored karaktera
Svakom znaku je dodijeljen planetarni vladar: Ovnom vlada Mars, Bikom Venera, Blizancima Merkur, Rakom Mjesec, Lavom Sunce, Djevicom Merkur, Vagom Venera, Škorpionom Mars, Strijelcem Jupiter, Jarcem Saturn, Vodolijom Saturn i Ribama Jupiter.

### Vanjski linkovi 
* Znakovi zodijaka  Verzija originalne stranice arhivirano 24. juna 2006 Rođen između dva horoskopska znaka

Kategorija:Astrologija
Ranko Krivokapić

**Ranko Krivokapić** (rođen 17. augusta 1961) jest diplomirani pravnik i crnogorski političar na funkciji ministra vanjskih poslova od 28. aprila 2022. Bivši je dugogodišnji predsjednik Skupštine Crne Gore od 2003. do 2016. i predsjednik Socijaldemokratske partije (SDP) od 2002. do ostavke 2017. Trenutno je počasni predsjednik SDP-a. On je bio najduži predsjednik Skupštine Crne Gore u historiji zemlje.

## Biografija 
Rođen je 17. augusta 1961. u Kotoru, SR Crna Gora, SFR Jugoslavija. Njegovo političko interesovanje počelo je kasnih 1980-ih. Diplomirao je na Pravnom fakultetu Univerziteta u Nišu, a magistrirao na Pravnom fakultetu Univerziteta u Beogradu. Osim maternjeg jezika, Krivokapić govori i engleski.

### Politika 
Šest puta je biran za poslanika u Skupštini Crne Gore, prvi put 1989. Bio je poslanik Crne Gore u Skupštini Jugoslavije od 1993. do 1997. Od 2003. do 2006. Krivokapić je bio predsjednik Skupštine Crne Gore u okviru državnog saveza Srbije i Crne Gore. Nakon što je Skupština Crne Gore ratificirala referendum o nezavisnosti koji je održan 2006. Krivokapić je postao predsjednik suverenog parlamenta, a ne konstitutivne države zajednice.

Nastavio je služiti na toj funkciji do smjene 2016. Nakon loših rezultata na lokalnim izborima u maju 2019, Krivokapić je odlučio da podnese ostavku na funkciju predsjednika SDP-a. U junu 2019. Draginja Vuksanović je izabrana za novu predsjednicu stranke, a Krivokapić je imenovan za počasnog predsjednika.

Krivokapić je od 28. aprila 2022. ministar vanjskih poslova u manjinskoj vladi Dritana Abazovića.

### Privatni život 
Otac je dvoje djece.

## Također pogledajte 
* Zdravko Krivokapić
* Socijaldemokratska partija Crne Gore

## Reference 
Kategorija:Biografije, Kotor
Kategorija:Rođeni 1961.
Kategorija:Socijaldemokratska partija Crne Gore
Kategorija:Predsjednici Skupštine Crne Gore
Kategorija:Crnogorski političari
Kategorija:Crnogorski ministri vanjskih poslova
Vila Vodno

**Vila Vodno** () jest službena rezidencija predsjednika Sjeverne Makedonije. Objekat se nalazi u podnožju planine Vodno, na južnoj ivici Skoplja. Trenutni predsjednik Sjeverne Makedonije je Stevo Pendarovski.

## Opis 
U Vili se nalazi rezidencija predsjednika. Vila se sastoji od prizemlja i prvog sprata, a ima oko 2500 m² korisnog prostora. Prvi sprat ima nekoliko nivoa. Također se sastoji od starog i novog dijela. Stari dio je renoviran, dok je novi urađen u periodu od 2004. do 2008, a za izgradnju čitavog objekta potrošeno je oko 5 miliona eura.

U vili, osim kancelarije predsjednika, imaju i posebne prostorije za sastanke i prijeme. U prostorijama za sastanke i prijeme zidovi su ukrašeni slikama poznatih makedonskih umjetnika, kao i mozaici koje je uradio Gligor Čemerski.

U parku oko vile su zasađeni čempresi, jele i drugo zimzeleno drveće, prostrani travnjaci i cvjetne bašte. Vila je također nekad nosila naziv „Vila Aneks“.

Vilu su posjetile mnoge državne delegacije među kojima su: Hamad bin Khalifa Al Thani, Bronisław Komorowski, Viktor Orbán, Ivo Josipović, Filip Vujanović, Valdis Zatlers, Stjepan Mesić, Roman Herzog, Zhelyu Zhelev, Bamir Topi, Tony Blair, Edi Rama, Borut Pahor, Václav Klaus, Kiro Gligorov i drugi.

## Također pogledajte 
* Predsjednik Sjeverne Makedonije

## Reference 
*
Kategorija:Vila Vodno
Kategorija:Građevine u Skoplju
Kategorija:Predsjedničke rezidencije
Gradska biblioteka Ljubljana

**Gradska biblioteka Ljubljana** (slovenski: **Mestna knjižnica Ljubljana**, skraćenica **MKL**) jest javna ustanova koja djeluje pri Gradskoj općini Ljubljana. Osnovana je 2. juna 2008. odlukom Vijeća Gradske općine Ljubljana. Posebnim odlukama ukinute su dosadašnje samostalne biblioteke kao javne ustanove: Biblioteka Bežigrad, Biblioteka Otona Župančiča, Biblioteka Prežihov Voranc, Biblioteka Šiška i Biblioteka Slovanska. Gradska biblioteka Ljubljana jedna je od središnjih regionalnih biblioteka Slovenije. Sjedište joj je u Kersnikovoj ulici 2 u Ljubljani.

Gradska biblioteka Ljubljana je s 35 odjeljenja i 47 bibliobusnih stajališta najveća javna biblioteka u Sloveniji i najpovezanija kulturna ustanova u gradu Ljubljani.

## Događaji 
Gradska biblioteka Ljubljana za svoje korisnike i zainteresiranu javnost priprema više od 200 događaja mjesečno, čija je lista dostupna u obliku liste ili virtuelnog mjesečnika događaja.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt
* Mestna knjižnica Ljubljana na cobiss.si

Kategorija:Osnivanja u 2008.
Kategorija:Kulturne ustanove u Sloveniji
Kategorija:Ljubljana
Kategorija:Biblioteke u Sloveniji
Primijenjena vjerovatnoća

**Primijenjena vjerovatnoća** jest primjena teorije vjerovatnoće na statističke probleme i druge naučne i inženjerske domene.

## Djelokrug 
Mnoga istraživanja koja uključuju vjerovatnoću rade se pod okriljem **primijenjene vjerovatnoće**. Međutim, dok je takvo istraživanje motivirano (u određenoj mjeri) primijenjenim problemima, istraživače obično najviše zanimaju matematički aspekti problema (što je tipično za primijenjenu matematiku općenito).

Stručnjaci u ovom području posebno se bave primjenom stohastičkih procesa, i vjerovatnoće općenito, na prirodne, primijenjene i društvene nauke, uključujući biologiju, fiziku (ubrajajući astronomiju), hemiju, medicinu, računarske nauke i informacijske tehnologije te ekonomiju.

Druga sfera interesovanja jest inženjerstvo, posebno u područjima neizvjesnosti, upravljanja rizikom, probabilističkog dizajna i osiguranja kvaliteta.

## Primjena 
* Područja primjene
** Teorija propasti
** Statistička fizika
** Stehiometrija i modeliranje hemijskih reakcija
** Ekologija, naročito izrada modela populacije
** Evolucijska biologija
** Optimizacija u računarskoj nauci
** Telekomunikacije
** Vrednovanje opcija u ekonomiji
** Ewensova formula uzorkovanja u populacijskoj genetici
** Operacijska istraživanja
** Matematika kockanja
* Stohastički procesi:
** Markovljev lanac
** Poissonov proces
** Brownovo kretanje i drugi difuzijski procesi
** Teorija redova čekanja
** Teorija obnavljanja
* Dodatne informacije i resursi
** Applied Probability Trust
** INFORMS – Institut za operacijska istraživanja i menadžmentske nauke

## Dodatna literatura 
* Baeza-Yates, R., *Recent advances in applied probability*, "Springer", 2005; 
* Blake, I. F., *Introduction to Applied Probability*, "Wiley", 1981; 

## Vanjski linkovi 
* The Applied Probability Trust

Kategorija:Primijenjena vjerovatnoća
Gatčinjski dvorac

**Gatčinjski dvorac** () jest dvorac koji se nalazi u Gatčini, udaljen 45 kilometara od Sankt Peterburga. Izgrađen je 1781. godine.

## Opis 
Projektovao ga je italijanski arhitekta Antonio Rinaldi za grofa Grigorija Orlova, ljubavnika carice Katarine Druge. Njih dvoje su neposredno prije izgradnje dvorca dobili dijete, 1762. godine, Alekseja Grigorijeviča Bobrinskog. Gatčinjski dvorac se gradio u periodu od 1766. do 1781. godine, ali Orlov je umro 1783. godine, samo dvije godine nakon njenog završetka. Kasnije je carica otkupila imanje od Orlovljevih nasljednika i poklonila ga sinu, velikom knezu Pavlu I i od tada je to postalo njegovo omiljeno imanje.

Dvorac je imao trg za parade i Dvorski park s Grbavim mostom i dvoranu u kojoj je Pavle organizovao „vitešku vrtešku”. Gosti su se vrtjeli oko stuba na drvenim konjićima i trudili se kopljem pogoditi cilj, veliki viseći prsten ili nacrtanu karikaturu Maura.

## Historija 
Historija Gatčine počinje u 18. vijeku, kada je car Petar Veliki ukazom naredio da se na ovom mjestu podigne imanje i poklonio ga svojoj voljenoj sestri Nataliji Alekseevnoj. Nakon smrti princeze mijenjao je nekoliko vlasnika, dok ga carica Katarina Velika nije poklonila svom miljeniku grofu Griforiju Orlovu. Tada na ovom mjestu počinje intenzivna gradnja. Poslije smrti grofa Orlova, Gatčina je postala rezidencija Pavla I koji je tu živio 18 godina, Gatčini dodijelio status grada i poseban grb. Kasnije je grad pripadao Mariji Fjodorovnoj, zatim Nikola I, Aleksandru II i Nikola II.

Ovdje se nalazi omiljena rezidencija ruskih careva Pavla I i Aleksandra III.

## Galerija 

Datoteka:Гатчина Дворец 04.jpg|Gatčinjski dvorac.
Datoteka:Дворцовый парк в Гатчине - panoramio (9).jpg|Dvorski park.
Datoteka:Гатчина Дворец.jpg|Gatčinjski dvorac.
Datoteka:Vadimrazumov copter - Gatchina 5.jpg|Dvorac iz ptičije perspektive.
Datoteka:Vadimrazumov copter - Gatchina 4.jpg|Dvorac iz ptičije perspektive (noću).
Datoteka:217. Гатчина. Большой дворец. Левый флигель.jpg|Lijevo krilo dvorca.
Datoteka:Гатчинский дворец. Часовая башня.jpg|Kula sa satom i zastavom Rusije.
Datoteka:Beliy Zal.jpg|Bijela soba.
Datoteka:Gatchina palace white room (32708342648).jpg|Bijela soba.
Datoteka:Gatchina Palace (2008-08-30), interior, IMG07.jpg|Unutrašnjost dvorca.
Datoteka:Gatchina palace sleeping room parade (45858110934).jpg|Spavaća soba.
Datoteka:Gatchina, Russia (40695401933).jpg|Salon.

## Također pogledajte 
* Gatčina

## Reference 
Kategorija:Gatčina
Kategorija:Dvorci u Rusiji
Kategorija:Građevine u Rusiji
Kategorija:Građevine i strukture završene 1781.
Opća enciklopedija Jugoslavenskog leksikografskog zavoda

mini|Opća enciklopedija JLZ
**Opća enciklopedija Jugoslavenskog leksikografskog zavoda**  je izdanje Jugoslavenskog leksikografskog zavoda u 8 svezaka (1977-1982). Opća enciklopedija treće je takvo izdanje Leksikografskog zavoda, prethode joj dva izdanja Enciklopedije Leksikografskog zavoda. (prvo izdanje 1955-1964, drugo izdanje 1966-1969).

U predgovoru, objavljenom u prvom svesku, uredništvo piše: "Kao i sve opće, ili univerzalne enciklopedije, i Opća enciklopedija JLZ predstavlja pokušaj da se što potpunije i što točnije definiraju pojmovi cjelokupnog ljudskog znanja i iskustva. Premda je sveopće širenje znanja i praktičnih iskustava dovelo enciklopedistiku do velike diversifikacije, pa nastaju mnoge posebne, stručne i tematske enciklopedije (likovne, književne, muzičke, tehničke i dr. Opća enciklopedija ipak zadržava svoj razlog postojanja, jer ostaje snažna i duboka potreba za sveobuhvatnošću upravo nasuprot fragmentaciji ljudskog znanja i iskustva."

Urednici Opće enciklopedije bili su iz SR Hrvatske, i tiskana je na hrvatskom književnom jeziku. Na Opću enciklopediju JLZ nastavlja se temeljno izdanje Leksikografskog zavoda Hrvatska encikopedija koja izlazi od 1999. te druga izdanja Leksikografskog zavoda Miroslav Krleža.

Opća enciklopedija JLZ informativni je priručnik koji omogućuje svakome da u okviru sume ljudskog znanja i iskustva upotpuni svoju sliku svijeta njemu nepoznatima aspektima stvarnosti. Leksikografski zavod objavio je i Dopunski svezak Opće enciklopedije koji donosi dopunjenje tekstove III. izdanja iz temeljnih znanstvenih struka, umjetnosti, tehničkih i primijenjenih disciplina.

Glavni urednik bio je Josip Šentija.

## Reference 
Kategorija:Hrvatska enciklopedistika
Kategorija:Jugoslavenska enciklopedistika
Prezbiter

**Prezviter** (grč. presbyteros: starješina, starješina; crkveno-lat. presbyter: sveštenik; staroslavenski: prezbiter), naziv za člana Velikog jevrejskog vijeća (prezbiterija ili Sinedrija), za starješinu sinagoge u Palestini i za osobu koja služi kao poglavar hrišćanske zajednice. U ranokršćansko doba, prezviter je bio istaknuti vjernik, poglavar kršćanske crkvene zajednice. Imena prezbiter i biskup često u početku mogu biti sinonimi. Razvojem crkvene hijerarhije već u 2. vijeku (na Istoku i Zapadu) prezviter postaje sinonim za sveštenika, prezviteri su saradnici episkopa (biskupa). Služba i zajednica prezbitera (sveštenika) naziva se prezbiterijem (sinonim: sveštenstvo). 

U nekim protestantskim crkvama prezbiter je naziv za laike zadužene za neke crkvene poslove. Cf. prezviter, protoprezviter, sveštenik, duhovnik.

## Reference 
* Opća enciklopedija JLZ (6 Nih-Ras), Zagreb, 1980.

Kategorija:Crkvene službe
Parlament Malte

**Parlament Malte** (malteški: ''Il-Parlament ta 'Malta*) jest ustavno zakonodavno tijelo na Malti, smješteno u glavnom gradu Valletta. Parlament je jednodoman, sa demokratski izabranim **Predstavničkim domom** i predsjednikom Malte. Prema ustavnom zakonu, svi ministri vlade, uključujući premijera, moraju biti članovi Predstavničkog doma.

Između 1921. i 1933. godine parlament je bio dvodoman, a sastojao se od Senata (*Senat*) kao i zakonodavne skupštine (*Assemblea Leġiżlattiva*).

## Predstavnički dom 
Predstavnički dom (malteški: *Kamra tad-Deputati*) jest jednodomno zakonodavno tijelo Malte i sastavni dio Parlamenta Malte. Domom predsjedava predsjedavajući Doma. Predsjednik Malte se imenuje na petogodišnji mandat odlukom Doma.

### Sastav 
Dom se sastoji od neparnog broja članova koji se biraju na jedan zakonodavni mandat od pet godina. Obično se pet članova vraća iz svakog od trinaest izbornih okruga koristeći izborni sistem jednog prenosivog glasa, ali se dodatni članovi biraju u slučajevima nerazmjernosti (gdje stranka sa apsolutnom većinom glasova ne dobije apsolutnu većinu mjesta i gdje biraju se samo kandidati iz dvije stranke).

### Mjesto zasjedanja 
Između 1921. i 2015. godine, Predstavnički dom je bio smješten u *Palata Velemajstora'' u Valletti. Od 4. maja 2015. godine Predstavnički dom se sastaje u zgradi Parlamenta, u blizini gradskih vrata Vallette.

### Odbori 
Poslovnik Doma obezbjeđuje stvaranje osam parlamentarnih stalnih odbora kako bi se rad parlamenta učinio efikasnijim i poboljšale funkcije nadzora parlamenta.

Stalni odbore su:

* Stalni odbor za kućne poslove
* Stalni odbor za privilegije
* Stalni odbor za javne račune
* Stalni odbor za vanjske i evropske poslove
* Stalni odbor za socijalna pitanja
* Stalni odbor za razmatranje prijedloga zakona
* Stalni odbor za porodična pitanja
* Stalni odbor za ekonomska i finansijska pitanja

Ostali stalni odbori konstituisani drugim statutima uključuju:

* Stalni odbor za životnu sredinu i planiranje razvoja
* Odbora za račune Državne revizorske službe
* Stalni odbor za javna imenovanja
* Odbor za standarde u javnom životu

Također postoje i odabrani odbori i nezvanični odbori.

## Također pogledajte 
* Predsjednik Malte
* Premijer Malte
* Vlada Malte

## Reference 
Kategorija:Parlament Malte
Kategorija:Institucije Malte
Kategorija:Malta
Tužna je muzika / Pružam ti ruke

**Tužna je muzika / Pružam ti ruke** je druga po redu singl ploča sarajevskog kantautora Kemala Montena. Objavila ga je 1971. godine nekadašnja izdavačka kuċa Jugoton iz Zagreba. 
Za naslovnu pjesmu "Tužna je muzika" muziku je komponirao Kemal Monteno, koji je ujedno i pisac teksta, a muzički aranžman uradio je Pero Gotovac. Pjevanje Kemala Montena prati Zabavni orkestar pod dirigentskom palicom Pere Gotovca. Naziv prve pjesme opisuje cjelokupnu muzičku atmosferu, koja je odsvirana u laganijem adagio tempu uz pratnju violina i orkestra. Zanimljiva je i diskretna pratnja klavira, koji i završava pjesmu sa melodijom s njenog početka.     
Na B strani singl ploče je pjesma pod nazivom "Pružam ti ruke" za koju je muziku i tekst napisao Kemal Monteno, a muzički aranžman Đorđe Novković, koji je i dirigovao pratećom pop grupom Pro Arte. Muzički gledano, ova živahna i jednostavna dvominutna ljubavna pjesma suprotnost je u odnosu na naslovnu pjesmu sa ove singl ploče. Započinje živahnim izvođenjem početne melodije zviždanjem, koje je odraz tadašnjeg muzičkog entuzijazma u Sarajevu iz 1960-ih i 1970-ih.
Kemal Monteno je zahvaljujući svom prepoznatljivom glasu i pjevanju u stilu francuske šansone, te laganijem pop i šlager stilu, nastavio muzički pravac koji će slijediti tokom cijele njegove muzičke karijere.
Dizajn za omot singl ploče *"Tužna je muzika / Pružam ti ruke"* uradio je Mario Lozić, a fotografiju Esad Džaferagić.

## Muzički primjeri 
* je muzika" (3:18)
* ti ruke" (2:08)

## Izvori 
Kategorija:Singlovi iz 1971.
Kategorija:Singlovi "Kemala Montena"
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Biblioteka Bežigrad

**Biblioteka Bežigrad,** je opća biblioteka u Sloveniji u Ljubljani osnovana je 1956. godine.

Jedna je od najvećih biblioteka Gradske biblioteke Ljubljana i standardno je podijeljena na odjele namijenjene dobnim i ciljnim grupama.

U odjeljenju za djecu i mlade možete posuditi udžbenike za najmlađe, priče za najmlađe, slikovnice i didaktičke i društvene igračke. Svake sedmice djeca mogu slušati bajke na času bajki, pohađati edukativne radionice ili lutkarske predstave. U juniorskom dijelu nalazi se i igralište.

U biblioteci za mlade postoji poseban dio, opremljen sofama i LCD ekranom, gdje možete pogledati film po želji ili igrati društvene igre. Tu je i prostor za domaće zadatke. Postoje dvije čitaonice za odrasle, čitaonica novina u prizemlju i radna soba na prvom katu. Studijska čitaonica omogućava čitanje i učenje uz pomoć računara, a u kutku za cjeloživotno učenje dostupni su multimedijalni materijali za učenje stranih jezika i informatike.

U filmskom odjelu možete birati između velikog broja filmova koje možete iznajmiti kod kuće ili pogledati odabrani film na našem LCD ekranu. Za sve ljubitelje šaha, ova popularna igra dostupna je u biblioteci.

Događaji za odrasle su brojni i raznoliki. Nudimo i obuku na sedmičnim ili cjelogodišnjim kursevima stranih jezika.

Izbor građe u biblioteci je raznolik. Uz stručne i beletristike za sve uzraste i na raznim jezicima, nudimo dnevne novine i časopise i bogatu kolekciju neknjižnog materijala.

## Reference 
Kategorija:Biblioteke u Sloveniji
Kategorija:Književnost
Josip Šentija

**Josip Šentija** (Brnaze, 15. mart 1931. – Zagreb, 29. novembar 2020) bio je hrvatski novinar, publicist i leksikograf.

## Životopis 
Izvjestitelj je Radio-televizije Zagreb iz Rima. Povratkom u Hrvatsku, kao sudionik Hrvatskoga proljeća, bio je član Izvršnog vijeća Sabora (1971. – 72). Nakon gušenja pokreta smijenjen je, a od 1972. radio kao urednik u Leksikografskom zavodu; bio je glavni urednik Opće enciklopedije (1977. – 88), zatim prvi ravnatelj HINA-e (1990. – 91) te savjetnik Predsjednika Republike Franje Tuđmana od 1991. – 1992.

## Djela 
* *Ako Hrvatske bude. Zapisi iz onih godina*, Školska knjiga, Zagreb, 2005., 
* *Razgovori s Mikom Tripalom o Hrvatskom proljeću*, Profil International, Zagreb, 2005., 
* *Jedna hrvatska sudbina. Priča o Vjekoslavu Prpiću ispričana njim samim na kraju puta*, Školska knjiga, Zagreb, 2007., 
* *Skandinavizacija Balkana - helvetizacija BiH: ogledi, izlaganja, komentari 1990-2000*, Školska knjiga, Zagreb, 2008., 
* ''S Krležom, poslije '71.: zapisi iz leksikografskog rokovnika'', 1-Masmedia, Zagreb, 2000.; 2-Školska knjiga, Zagreb, 2011.

## Reference 
## Dodatna literatura 
* HRT / Leksikon radija i televizije: Šentija, Josip 
* LZMK / Hrvatska enciklopedija: Šentija, Josip

Kategorija:Rođeni 1931.
Kategorija:Umrli 2020.
Kategorija:Biografije, Sinj
Kategorija:Hrvatski novinari
Žrnovnica (rijeka)

**Žrnovnica** je rijeka u Hrvatskoj koja izvire podno Mosora i svojim kratkim tokom protječe Splitsko-dalmatinskom županijom.

Ukupna joj je dužina 4.800 metara. Žrnovnica je brža kraška rijeka s manjim slapovima i brojnim brzacima. Protječe kroz istoimeno mjesto i ulijeva se u more samo nekoliko kilometara od Splita u smjeru Omiša.

U gornjem toku prolazi kroz kanjon koji je ljudima teško dostupan, pa je taj dio najbolje očuvan. Donjim dijelom obale rijeke napravljeno je šetalište, a ostatak obale obrastao je vrbama i smokvama s malo vodene vegetacije.

U gornjem dijelu žive kalifornijska pastrmka i jegulja. Donji dio nepovoljan je za život, ali ima dobru populaciju jegulja i potočne pastrmke.

Slana pastrmka posebnost je Žrnovnice jer je, uz rijeku Jadro, posljednje stanište ovog ugroženog endema.

## Reference 
Kategorija:Rijeke u Hrvatskoj
Curak

mini|Zeleni vir
**Curak**  je rijeka u Gorskom kotaru,  u Hrvatskoj, desna pritoka Kupice. Duga je 5.484 m. Izvire zapadno od Skrada. Hidroelektrana Zeleni vir nalazi se na Ćurku.

Prolazi kroz naselja: Skradska planina, Donji Ložac i Iševnica.

## Reference 
Kategorija:Rijeke u Hrvatskoj
Basarab I.

**Basarab I.** ( 1270 – 1351/1352) bio je vojvoda i kasnije prvi nezavisni vladar Vlaške u prvoj polovici 14. stoljeća. Mnogi detalji njegovog života su neizvjesni. Iako je njegovo ime turkijskog porijekla, izvori iz 14. stoljeća jednoglasno tvrde da je bio Vlah (Rumun). Prema dvije popularne teorije, Basarab je došao na vlast između 1304. i 1324. smjenom ili mirnim nasljeđivanjem legendarnog vlaškog utemeljitelja Radua Negrua ili 1310. nasljedstvom njegovog oca Tokomerija.

Kraljevska povelja, izdana 26. juna 1324, prvi je dokument u kojem se spominje Basarab. Prema povelji, bio je podređen Karlu I, kralju Ugarske kao vojvoda od Vlaške. Basarab je 1325. postao "nelojalan svetoj ugarskoj kruni". Zauzeo je Severinsku banovinu i napao južne krajeve Kraljevine Ugarske. Basarab je podržao napad bugarskog Mihaila Šišmana na Kraljevinu Srbiju, ali je njihova združena vojska poražena 28. srpnja 1330. u Bitci na Velbuždu. Ubrzo nakon toga mađarski Karlo I. napao je Vlašku, ali su Vlasi zarobili i gotovo uništili kraljevske postrojbe i tako izborili nezavisnost Vlaške u Bitci kod Posade, koja se odigrala između 9. i 12. novembra 1330.

Bitka kod Posade okončala je vlast mađarskog suzerena u Vlaškoj i uspostavljena je prva nezavisna rumunska kneževina. Basarabovi potomci vladali su Vlaškom najmanje dva stoljeća. Regija Besarabija, koja leži između rijeka Dnjestra i Pruta, dobila je ime po dinastiji Basaraba.

## Porijeklo 
Prema dokumentu koji je Karlo I. Ugarski napisao 1332, Basarab je bio sin Tokomerija. Tokomerijev društveni položaj se ne može utvrditi. Prema znanstvenim hipotezama, bio je potomak Seneslaua, vlaškog (rumunskog) vladara iz sredine 13. stoljeća. Historičar Vlad Georgescu piše da je Tokomerij bio vjerojatni nasljednik Bărbata, vladara Oltenije s kraja 13. stoljeća. Historičar Tudor Sălăgean kaže da je Tokomerij bio "lokalni mogul". 

Basarabovo ime je turkijskog porijekla. Prvi dio mu je prezent glagola *bas-* ("pritisnuti, vladati, vladati"), a drugi dio odgovara turkijskom počasnom naslovu *aba* ili *oba* ("otac, stariji rođak"), koje možemo prepoznati u kumanskim imenima kao što su Terteroba, Arslanapa i Ursoba. Basarabovo ime ukazuje na to da je bio kumanskog ili pečeneškog porijekla, ali ova hipoteza nije dokazana. Najmanje četiri kraljevska dokumenta iz 14. stoljeća spominju Basaraba kao Vlaha. Godine 1332. Karlo I. Ugarski nazvao ga je "Basarab, naš nelojalni Vlah".

Papa Ivan XXII. je Basaraba u pismu napisanom 1. februara 1327. opisao kao "pobožnog katoličkog kneza". Prema istraživaču Neagu Djuvari, ova prepiska sa Svetom Stolicom dokazuje da je Basarab bio katolik, što također svjedoči o Basarabovom kumanskom porijeklu, budući da su Kumani kršteni po katoličkom obredu. Historičari Matei Cazacu i Dan Mureșan odbacuju Djuvarovu teoriju, rekavši da svi drugi izvori dokazuju da je Basarab bio pravoslavac.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1310-ih
Kategorija:Umrli 1352.
Kategorija:Vladari Vlaške
Zeleni vir

**Zeleni vir** je izletište i zaštićeni rezervat prirodnih vrijednosti u Hrvatskoj. Nalazi se u Primorsko-goranskoj županiji u blizini Skrada.

Proglašen je rezervatom 1962. godine i nalazi se na 302 metra nadmorske visine. Postoji nekoliko planinarskih i planinskih staza.

U rezervatu se nalazi i 800 metara dug uski kanjon Vražji prolaz i špilja Muževa hižica.

Godine 1921. građevinski poduzetnik Josip Lončarić sagradio je istoimenu malu hidroelektranu na potoku Zeleni vir, koja je tada opskrbljivala električnom energijom cijeli Gorski kotar.

## Galerija 

Datoteka:Vraziji prolaz, Croatia.JPG|alt=|Vražji prolaz
Datoteka:Zeleni Vir3.JPG|alt=|Zeleni vir
Datoteka:ZeleniVirGorskiKotar.jpg|alt=|Zeleni vir Gorski Kotar
Datoteka:Muzeva hizica, gorski Kotar.JPG|alt=|Muzeva hizica
Datoteka:Zeleni Vir2.JPG|alt=|Zeleni vir

## Reference 
Kategorija:Turizam u Hrvatskoj
Kategorija:Primorsko-goranska županija
Miralimbegova kula

**Miralimbegova kula** je bila kula u naselju Tomina u blizini Sanskog Mosta, Bosna i Hercegovina.

Imala je četiri sprata, a njeni temelji pravokutnu osnovicu. Prema sačuvanim dokumentima, prvi put se spominje 1890-ih i navodi se da je uz kulu bio i odžak u kojem je kapetan imao sjedište. U kuli je bila i manja vojnička posada, jer je kapetan imao zadatak da s njom čuva Džisri-sanu (Most na Sani), nedaleko od kule. Kula sa odžakom činila je Džisr-sanu, koji se 1833. na popisu navodi kao grad. Godine 1918. je u bunama teško oštećena. Napuštena je prije pripadanja Bosne i Hercegovine Austro-Ugarskoj 1878, a njeni ostaci su ostali sve do 1934, kada su razrušeni kako bi se sagradila nova džamija. Na kuli su bila i četiri gvozdena topa.

## Reference 
Kategorija:Tomina
Kategorija:Kule
Svjetski dan romskog jezika

**Svjetski dan romskog jezika** promoviše romski jezik, kulturu i obrazovanje. Obilježava se svake godine 5. novembra, od 2009. godine  Hrvatski sabor ga je službeno priznao 2012., a UNESCO je 2015. godine proglasio 5. novembar Svjetskim danom romskog jezika  Od 2018. godine, 16 država članica Vijeća Evrope priznaje romski jezik kao jezik manjine prema Evropskoj povelji o regionalnim ili manjinskim jezicima .

## Porijeklo 
Dana 5. novembra 2008. godine u Zagrebu, Hrvatska, na predstavljanju prvog romsko-hrvatskog i hrvatsko-romskog rječnika koji je napisao romski znanstvenik i političar Veljko Kajtazi, predstavnici romske zajednice iz cijelog svijeta i članovi hrvatskog javnog života potpisali su povelju kojom su proglasio 5. novembra Danom romskog jezika u Hrvatskoj. Potpisivanje povelje inicirali su i organizovali Veljko Kajtazi i Hrvatska udruga za odgoj i obrazovanje Roma "Kali Sara" (danas Hrvatska zajednica Roma "KALI SARA"), a povelju je potpisalo oko 150 osoba.
mini|Povelja kojom se 5. novembra proglašava Danom romskog jezika u Hrvatskoj.
U 2009. godini, tokom Svjetskog simpozija za standardizaciju i kodifikaciju romskog jezika koji je održan od 3. do 5. novembra 2009. godine u Zagrebu, Hrvatska, Međunarodna romska unija i Hrvatsko udruženje za obrazovanje Roma „Kali Sara“ izdali su deklaraciju kojom traže priznanje 5. novembar kao Svjetski dan romskog jezika u svim zemljama u kojima žive Romi. Ovom prilikom obilježeno je i prvo službeno obilježavanje ovog datuma.

## Međunarodno prihvatanje 
Hrvatski sabor je jednoglasno (122 glasa za) prihvatio zahtjev svojih članova da podrže međunarodnu inicijativu za obilježavanje 5. novembra Svjetskog dana romskog jezika na sjednici održanoj 25. maja 2012. čime je postao prvi parlament u svijetu koji je to uradio, te time i pozivao druge nacionalne parlamente, međunarodne institucije i organizacije, kao i sve ljude dobre volje u svijetu da se pridruže inicijativi.

Na zahtjev Republike Hrvatske, UNESCO je 2015. godine proglasio 5. novembar Svjetskim danom romskog jezika 

## Također pogledajte 
* Svjetski dan Roma
* Svjetski dan sjećanja na Rome stradale u Holokaustu
* Romi
* Romi u Bosni i Hercegovini
* Romski jezik

## Vanjski linkovi 
* Romski arhiv
* UNESCO

## Reference 
Kategorija:Praznici u novembru
Kategorija:Romi
Kategorija:Romski jezik
Kategorija:Romska kultura
Mehmed Mejlija Guranija

**Mehmed Mejlija Guranija** (Sarajevo, 1713/14 - Travnik, 1781) bio je bosanskohercegovački pjesnik, kaligraf i epigrafičar.  

## Biografija 
**Mehmed Mejlija Guranija**, punim imenom **Derviš Mehmed (Muhammed) Mejli el-Kurani**, rođen je 1713/14. godine u Sarajevu na Alifakovcu u mahali Vekil-Harč. Pripadao je derviškom kaderijskom redu. *Mejli* je njegov pjesnički pseudonim, a pretpostavlja se da nadimak *Kurani* znači da je njegova porodica porijeklom od kurdskog plemena Gorani, čije se ime na arapskom čita *Kurani*. Otac mu se zvao Ismail. Obrazovanje je stekao u Sarajevu. Poznavao je sva tri orijentalna jezika: arapski, turski i perzijski, ali je uglavnom pisao na turskom jeziku. Mejlija je za života bio cijenjen kao pjesnik, kaligraf i učen čovjek, što svjedoči *Ljetopis* Mula Mustafe Bašeskije: "*Kuranija (Kurani), čiji je pjesnički pseudonim Mejli, kosati derviš u ćulahu od ugledne porodice, učen i obrazovan, odličan pjesnik, tako da mu ravnog nije bilo u čitavoj Bosni. I on je bio mještanin. Bješe neženja, bijele brade, pametan, bistra pamćenja, odgojen i učen. Bio je slikar. Konačno, iako bijaše dobar poznavalac arapske gramatike i sintakse, nije se isticao kao poznavalac arapskog jezika. Krasno je pisao pismo talik.*". Pored toga Bašeskija bilježi 1780/81. godine Mejlijinu smrt, i tom prilikom zapisao je još i ove podatke: "*Starac derviš Mehmed Mejlija-efendija Kuranija, pjesnik, nije se ženio, kaderija, mnogo je slavio Allaha, a družio se s ljudima iz viših krugova i snjima razgovarao*". 

Sačuvano je 82 njegovih pjesama, od kojih su 50 kronogrami u stihu na raznim sakralnim, memorijalnim i ostalim spomenicima, pa tako i u konaku sarajevskog muselima Smail-bega Dženetića, Saburine kuće itd. Napisao je desetak gazela i drugih divanskih pjesničkih vrsta. Njegove pjesme su uglavnom kronogrami o raznim važnijim događajima  u Sarajevu. Osim toga što je bio pjesnik, Mejlija je bio kaligraf, pogotovo u talik pismu. Mejlija je ovom vrstom pisma prepisao razna djela.  

Umro je u Travniku 1781. godine i sahranjen je u groblju kod Ibrahim-dedetova turbeta u Docu. Na njegovom nišanu isklesan je natpis u četiri dvostiha na turskom jeziku, a napisan nesh pismom:*"Fatiha! Poglavica šejhova, prvak pobožnih ljudi, Gospodin Mejlija, koji je priznat u duhovnom svijetu. Njegova Tekija čak i u samom Sarajevu bijaše hram spoznaje božjeg jedinstva. Njegova duša otišla je u Adn, poput tekuće vode. On je odveo na polje zikra mnoge ljude, uz pomoć »Vehhaba« izrečen je kronogram njegove smrti ovako: Mejlina duša otišla je u blizinu* (Boga)*. Godina 1195."* (1781.) 

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1714.
Kategorija:Umrli 1781.
Kategorija:Biografije, Travnik
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Mala Karašica

**Mala Karašica** je kanalizirana rijeka u Mađarskoj i sjeveroistočnoj Hrvatskoj (Baranja). Izvire kod Viljana. Duga je 26,3 km, od čega 14,4 km u Hrvatskoj i 11,9 km u Mađarskoj. U Branjinom Vrhu se ulijeva u Crni kanal, koji povezuje rijeku sa Karašicom.

U Mađarskoj Mala Karašica prolazi kroz naselja Villány, Magyarbóly, Lapáncsa i Illocska. U Hrvatskoj rijeka protiče kroz naselja Luč, Petlovac, Širine, Šumarina, Šećerana i Branjin Vrh. Mala Karašica također teče sjeverno od Belog Manastira.

Kategorija:Rijeke u Hrvatskoj
Kategorija:Rijeke u Mađarskoj
Sipe

mini|Sipa
**Sipe** su red morskih životinja iz razreda glavonožaca.

Plašt im se sastoji od tri mišićna sloja: vanjski i unutrašnji su kružne strukture i prostiru se oko cijelog tijela, dok je srednji sloj izgrađen od poprečnih vlakana okomitih na dva okolna. tijela nalazi se kost koja se naziva i kost sipe.
[mini|[Mimikrija na šljunkovitom dnu]]
To je ostatak vanjske ljuske njegovih predaka mekušaca. Na glavi ima 10 krakova kojima hvata hranu. Stoje smotane u vrećici ispod očiju, a u vrijeme lova sipa ih može velikom brzinom izbaciti na plijen. Osim dodataka, imaju i udice koje smanjuju mogućnost bijega plijena. Ove dvije ruke zovemo pipci. Između krakova su usta sa dva zuba karakterističnog kljunastog izgleda. Hrani se ribom, rakovima i drugim manjim organizmima.

Prilikom kretanja koristi lijevak koji prska mlazove vode naprijed. Bježeći od neprijatelja, ispušta i posebnu vrstu tamnosmeđe tinte (crnilo) koja, pomiješana s vodom, postaje neproziran oblak i tako omogućava sipi da pobjegne. Plijen dolazi lako jer ga je teško uočiti, ne samo zbog njegove promjenjive boje, već i zbog sposobnosti da nabora sluzokože prilagođavajući je teksturi okoline. Naraste do 60 cm dužine i 3 kg težine. Prosječna lovačka težina mu je oko 0,5 kg.

## Porodica 
* **Sepiadariidae**
** rod Sepiadarium. 6 vrsta
** rod Sepioloidea. 2 vrste
** **Sepiidae**
** Rod Metasepia 2 vrste
** Rod Sepia 3 podroda
** Rod Sepiella 6 vrsta

## Reference
Memorijal (društvo)

**Memorijal** () jest međunarodno društvo za zaštitu ljudskih prava. Osnovano je 1988. na inicijativu Andreja Saharova u Rusiji i posvećena historijskim posljedicama političke tiranije, ljudskim pravima i socijalnoj zaštiti preživelih žrtava sovjetskih sistema gulaga.

## Historija 
Organizacija je prvobitno osnovana zbog gradnje Spomen obilježja za žrtve staljinizma. Andrej Saharov je bio prvi predsjednik društva. Memorijal je bila prva nevladina organizacija na području bivšeg Sovjetskog Saveza. Spomenik je otkriven 30. oktobra 1990. godine ispred bivšeg sjedišta KGB-a Lubjanke u Moskvi.

Organizacija je uskoro postavila nove ciljeve. Volonteri su posjećivali preživele Gulaga, pisali njihove životne priče i pokušavali da im daju prostora u javnosti. Početkom 1990-ih godina u Rusiji je osnovano oko 70 podružnica udruženja Memorijal. Danas postoje 87 međunarodne grupe, uključujući Poljsku, Ukrajinu, Latviju i Njemačku.

Odlukom Vrhovnog suda Rusije, 28. decembra 2021. određeno je raspuštanje NVO Memorijal kao i svih njenih podružnica zbog kršenja Zakona o stranim agentima.

Službeno je raspuštena 5. aprila 2022. godine.

## Također pogledajte 
* Gulag

## Reference 
## Literatura 
* Adler, Nanci (1993). *Victims of Soviet terror: the story of the Memorial movement*. Praeger. ISBN 0275945022.
* Cathy Merridale (2000), *Night of Stone: Death and Memory in Russia*, Granta publishers: London
* Anne Applebaum (2003), *Gulag: A History of the Soviet camps*, Allen Lane: London

Kategorija:Rusija
Kategorija:Organizacije osnovane 1989.
Kategorija:Organizacije ugašene 2021.
Plačem za tvojim usnama / Zapjevaj

**"Plačem za tvojim usnama" / "Zapjevaj"** je debitantska singl ploča sarajevske pop grupe Ambasadori i Zdravka Čolića. Zajednički su je objavili Radiotelevizija Sarajevo i beogradska izdavačka kuća PGP RTB 1971. godine. Naslovna pjesma "Plačem za tvojim usnama" prvi put je javno izvedena iste godine na festivalu Vaš šlager sezone uz pratnju Revijskog orkestra RTV Sarajevo, kojim je dirigirao Julio Marić. Muziku i tekst napisao je Zdenko Runjić, a aranžman Josip Jurić. Grupa Ambasadori je sa ovom pjesmom osvojila sedmo mjesto na festivalu Vaš šlager sezone.  
Muziku i aranžman za pjesmu pod nazivom "Zapjevaj" na B strani singla također je napisao Zdenko Runjić, a muzički aranžman uradio je Božidar Vučur. Obje pjesme na ovom muzičkom singlu urađene su u bržem ritmu u pop i šlager stilu. Uz dobru muzičku pratnju grupe Ambasadori i Revijskog orkestra RTV Sarajevo, Zdravko Čolić je u obje pjesme na ovoj singl ploči na samom početku svoje muzičke karijere pokazao pjevački kvalitet, koji će ga ubrzo odvesti na sami vrh tadašnje jugoslavenske estradne scene.

## Muzički primjeri 
* "Plačem za tvojim usnama"
* "Zapjevaj"

## Reference 
Kategorija:Singlovi Zdravka Čolića
Kategorija:Singlovi Ambasadora
Kategorija:Singlovi iz 1971.
Kategorija:Singlovi u izdanju Radiotelevizije Sarajevo
Pogledaj u nebo / Kukavica kuka / Gospa Mica-gazdarica

**"Pogledaj u nebo" / "Kukavica kuka" / "Gospa Mica-gazdarica"** muzički je EP beogradskog i jugoslavenskog progresivnog rok sastava Korni grupa i Zdravka Čolića. On je postao njihov novi pjevač napustivši sarajevski pop sastav Ambasadori zamijenivši Dadu Topića, nakon njegovog odlaska u Zagreb gdje je osnovao progresivni rok i jazz sastav Time. Objavila ga je beogradska izdavačka kuća PGP RTB 1971. godine. Pjesme na ovom muzičkom albumu predstavljaju mješavinu komercijalnije muzike pogodne za radijsko i televizijsko emitovanje i progresivnog roka. Naslovna pjesma pod nazivom *"Kukavica"* komponirana je u ritmu valcera sa muzikom i tekstom u stilu komičnog kabarea, sa početnom melodijom na klavijaturi koja podsjeća na cirkusku muziku. Druga pjesma je *"Gospa Mica-gazdarica"* odsvirana u čvrstom maniru progresivne rok muzike sa riffovima na električnoj gitari, bržim ritmom na bubnjevima i zanimljivom pratnjom na klavijaturi i bas-gitari. Tekst u ovoj pjesmi je nakon radijskog emitovanja izazvao negativne reakcije lokalnih beogradskih gazdarica, koje su se žalile tadašnjem Radio Beogradu, nakon čega je prestalo sa radijskim emitovanjem ove pjesme. Na B strani EP izdanja je *"Pogledaj u nebo"*, sentimentalna balada sa zanimljivim ljubavnim stihovima, koju je Zdravko Čolić kvalitetno otpjevao uz instrumentalnu pratnju u kojoj se osjeća utjecaj klasične muzike što je uobičajeno za progresivni rok. Sve tri pjesme na ovom EP muzičkom izdanju su kompozitorsko djelo Kornelija Kovača, koji je ujedno pisac tekstova i muzičkih aranžmana.

## Članovi grupe 
* Josip Boček - električna gitara
* Zdravko Čolić - pjevanje
* Vladimir Furduj - bubnjevi
* Bojan Hreljac - bas-gitara
* Kornelije Kovač - klavijature 

## Muzički primjeri 
* "Kukavica"
* "Pogledaj u nebo"
* "Gospa Mica-gazdarica"

## Reference 
Kategorija:Singlovi Zdravka Čolića
Kategorija:Albumi Korni grupe
Kategorija:Singlovi iz 1971.
Kategorija:Singlovi u izdanju PGP RTB-a
Narodna skupština Republike Srbije

**Narodna skupština Republike Srbije** (**NSRS**) jest najviše zakonodavno tijelo Srbije. Skupštinu čini 250 poslanika koji se biraju tajnim glasanjem po proporcionalnom izbornom sistemu na četvorogodišnji mandat. Skupština bira predsjednika koji predsjedava sjednicama. Sastavljena je od jednog doma.

Narodna skupština vrši vrhovnu zakonodavnu vlast. Usvaja i mijenja Ustav, bira Vladu, imenuje i razrješava sudije Ustavnog suda, predsjednika Vrhovnog kasacionog suda, guvernera Narodne banke Srbije i druge državne funkcionere. Sve odluke se donose većinom glasova poslanika na sjednici na kojoj je prisutna većina poslanika, osim za promjenu Ustava kada je potrebna dvotrećinska većina.

Skupština se sastaje u Domu Narodne skupštine u Beogradu.

### Rukovodstvo 
Članovi rukovodstva koji su stupili na dužnost 22. oktobra 2020. su:

* Predsjednik: 
** Ivica Dačić

* Potpredsjednici: 
** Marija Jevđić
** Muamer Zukorlić (do njegove smrti 9. novembra 2021.)
** Elvira Kovač
** Vladimir Orlić
** Stefan Krkobabić
** Radovan Tvrdišić
* Generalni Sekretar:
** Veljko Odalović

## Zgrada skupštine 
Danas se skupštinske sjednice održavaju u Domu Narodne skupštine, u kojem je, do razdvajanja Srbije i Crne Gore, zasjedala Savezna skupština. Od 1936 — 1941 zasjedala je Skupština Kraljevine Jugoslavije.
Zgrade u kojima su se održavale sjednice skupštine Srbije tokom historije su:

* „Velika pivara“ (u njoj je održana Svetoandrejska skupština),
* Narodno pozorište
* Kapetan Mišino zdanje (Velika škola)
* zgrada kasarne na uglu Miloša Velikog i Kraljice Natalije (1882—1918);
* zgrada konjičke kasarne u Ulici kneza Miloša (1918—1931);
* zgrada škole jahanja „Manjež“ (danas Jugoslovensko dramsko pozorište) (1931—1936);
* u Kragujevcu, u zgradi Narodne skupštine koja je sazidana po nalogu kneza Miloša 1859;
* u Nišu, Osnovna škola „Sveti Sava“ kod Saborne crkve i zgrada Oficirskog doma.
* U zgradi u ulici Kralja Milana br. 14 u Beogradu je do razdvajanja Srbije i Crne Gore zasjedao republički Parlament.

### Galerija 

Datoteka:Народна скупштина Републике Србије.JPG|alt=|Narodna skupština Republike Srbije
Datoteka:NarodnaSkupstinaBeograd.PNG|alt=|Glavni ulaz sa centralnom kupolom Doma Narodne skupštine
Datoteka:ParlamentBelgrad.jpg|alt=|Pogled sa trga Nikole Pašića
Datoteka:Skupstina Belgrade 1.JPG|alt=|Pogled iz Pionirskog parka
Datoteka:BelgradSkupstina.jpg|alt=|Skupština iz drugog ugla

## Također pogledajte 
* Dom Narodne skupštine Republike Srbije
* Vlada Republike Srbije
* Skupština Autonomne Pokrajine Vojvodine
* Skupština Autonomne Pokrajine Kosova i Metohije
* Skupština Crne Gore
* Narodna skupština Republike Srpske

## Reference 
Kategorija:Institucije Srbije
Kategorija:Narodna skupština Republike Srbije
Srbija
TNT Radio Travnik

**TNT Radio Travnik** je osnovan 20. augusta 1997. u Travniku kao prvi nezavisni medij u Srednjobosanskom kantonu.

Osnivač je Dino Lolić, lokalni novinari dugogodišnji uposlenik Radio Travnika.

Prvi glavni i odgovorni urednik je Karlo Jurić sportski novinar po kojem se danas zove i nagrada za najboljeg sportskog novinara SBK koju svake godine dodjeljuje Sportski savez Srednjobosanskog kantona. Najveća zvijezda radija Mitar Dakić

TNT Radio Travnik je prvi medij u vlasništvu medijske grupacije TNT Group koja posjeduje dva radijska brenda (Narodni radio i TNT Radio), različitih formata sa 7 lokalnih radio stanica u Travniku, Tuzli, Zenici, Sarajevu, i četiri tematske televizije (Kanal 6 HD, Sevdah TV, TNT KIDS TV, DP HD) te mrežu od 50 novih portala i naša stranica u Bosni i Hercegovini, Srbiji i Hrvatskoj.

## Reference 
Kategorija:Radio u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Mediji u Travniku
Valensizam

mini|Lech Wałęsa
**Wałęsizm** ili **wałęsalik** jesu specifične izreke i lingvističke fraze izvedene iz javnih izjava Lecha Wałęse ili njemu pripisanih. Mnoge od njih su prodrle u poljski jezik i savremenu poljsku kulturu i postali naslovi filmova, emisija ili pjesama

Wałęsizmi se obično pamte po obliku sličnom igri riječi – oni su često oksimoron (iznutra kontradiktorni izrazi) ili se odnose na druge jezičke oblike (npr. poslovice). Drugi razlog njihove popularnosti je nesumnjivo činjenica da je Lech Wałęsa javna ličnost koja je odigrala važnu ulogu na prekretnici za poljsku državu i naciju. Dakle, njegova ličnost i postupci su povezani sa velikim emotivnim nabojem za Poljake.

## Poznati walęsizmi 
* Ja sam za, pa čak i protiv
* Ne možete imati pretenzije prema Suncu jer se okreće oko Zemlje
* Izvršio sam okret od 360 stepeni
* Trebalo je da postoji demokratija, a ovde svako govori šta hoće!

## Reference 
Kategorija:Politika Poljske
Kategorija:Kultura Poljske
Võro (jezik)

**Võro** (Võro: *võro kiilʼ*, estonski: *võru keel*) jest jezik koji pripada finskom ogranku uralskih jezika. Tradicionalno se smatra dijalektom južnoestonske dijalekatske grupe estonskog jezika, ali danas ima svoj književni standard i u potrazi je za službenim priznanjem kao autohtoni regionalni jezik Estonije. Võro ima otprilike 75.000 govornika (Virosa) uglavnom u jugoistočnoj Estoniji, u osam kantona historijskih okruga Võru: Karula, Harglõ, Urvastõ, Rõugõ, Kanepi, Põlva, Räpinä i Vahtsõ. Ovi kantoni su trenutno sa središtem (zbog ponovnog distrikta) u kantonima Võru i Põlva, a dijelovi se protežu na okruge Valga i Tartu. Govornici se također mogu naći u gradovima Tallinn i Tartu i ostatku Estonije.

## Historija 
Võro je potomak starog južnoestonskog regionalnog jezika i najmanje je pod utjecajem standardnog estonskog jezika (koji se temelji na sjevernoestonskim dijalektima). Võro se nekada govorio i južnije i istočnije od historijske pokrajine Võromaa, u južnoestonskim govornim enklavama Lutsi (Ludza), Leivu i Kraasna na područjima današnje Latvije i Rusije. Pored võroa, drugi savremeni južnoestonski jezici su mulgi, tartu i seto.

Jedan od najranijih pisanih dokaza južnoestonskog jezika jeste prijevod Novog zavjeta, objavljen 1686. godine. Iako je status južnoestonskog jezika počeo slabiti nakon 1880-ih godina, jezik je doživio preporod krajem 1980-ih.

## Reference 
Kategorija:Virosi
Pasoš Slovenije

mini|Slovenski pasoš
**Pasoš Slovenije** jest putna isprava koja se izdaje građanima Slovenije kako bi se olakšala međunarodna putovanja. Svaki slovenski državljanin je i državljanin Evropske unije. Pasoš, uz nacionalnu ličnu kartu, omogućava slobodno kretanje i boravak u bilo kojoj od država Evropske unije, Evropskog ekonomskog prostora i Švicarske.

Prema Indeksu viznih ograničenja iz maja 2018. godine, slovenski državljani mogu posjetiti 180 zemalja bez vize ili s vizom odobrenom po dolasku. Slovenski državljani mogu živjeti i raditi u bilo kojoj zemlji unutar EU kao rezultat prava na slobodno kretanje i boravak iz člana 21. Ugovora o EU .

Slovenski lična karta važi i za putovanja u druge bivše jugoslavenske republike: Hrvatsku, Bosnu i Hercegovinu, Sjevernu Makedoniju, Crnu Goru, Srbiju.

## Fizički izgled 
Slovenski pasoši  su iste bordo boje kao i drugi evropski pasoši, sa slovenskim grbom utisnutim u sredini prednje korice. Riječi "Evropska unija"  i "Republika Slovenija" upisani su iznad grba i riječi '** (pasoš) je upisan ispod. Pasoši izdati u službeno dvojezičnim područjima Slovenije također imaju tekst na italijanskom ili mađarskom ispod slovenskog. Ovo su **', '** i **' na italijanskom i '**, **' and'''' na mađarskom. Slovenski pasoši imaju standardni biometrijski simbol na dnu i koriste standardni dizajn EU.

## Vizni zahtjevi 
Od januara 2019. godine, slovenski građani imali su pristup bez vize ili vize po dolasku u 180 zemalja i teritorija, što je slovenski pasoš svrstalo na 11. mjesto u ukupnom slobodi putovanja (izjednačen sa pasošima Mađarske, Latvije, Litvanije i Slovačke), a najviši rang među državama bivše Jugoslavije, prema Henley Passport Indexu.mini|493x493px|Vizni zahtjevi za građane Slovenije: Slovenija Slobodno kretanje Viza nije potrebna Viza po dolasku eViza Viza dostupna ili po dolasku ili online Potrebna viza prije dolaska|centar
## Također pogledajte 
* Pasoši Evropske unije

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Brošura slovenskog biometrijskog pasoša (pdf fajl)

Slovenija
Kategorija:Pasoši Evropske unije
Kategorija:Vanjski odnosi Slovenije
Kategorija:Slovenija
Kaban (jezero)

**Kaban** jest sistem jezera smještenih u granicama grada Kazanja. Sastoji se od tri dijela (jezera), koja se protežu od sjevera ka jugu (od centra prema jugu grada) i povezana su kanalima: Bliski (donji) Kaban, daleki (srednji) Kaban i gornji (Boriskovski) Kaban.

To je najveći jezerski sistem na tom području Tatarstana.

## Opis 
Jezera su se pojavila na mjestu nekadašnjeg velikog zavoja rijeke Volge kao rezultat komplikacija u kraškim vrtačama. Prostire se na sjeveru i jugu duž ivice visoke terase Volge. Razmena vode između Donjeg (Bliskog) i Dalekog (Srednjeg) jezera odvija se duž Botaničkog kanala (dužina - 750 m, širina - 100–120 m, dubina - 2–3 m), smješteno duž Zoološkog vrta u Kazanju.

Donji Kaban odvojen je od prirodnog kanala Bulak mostom kroz koji se voda povremeno pumpa iz jezera kako bi se regulisao nivo kanala.

Daleki (srednji) Kaban ima komunikaciju sa Volgom. Od njegovog južnog dijela postoji Monastirski kanal, koji povezuje jezero sa zalivom Volge.

U području sela Otari, kanal je blokiran branom, kroz koju se voda pumpa uz pomoć pumpi do rezervoara Kuibiskev.

Gornji (Boriskovski) Kaban je zatvoreno vodno tijelo koje nema hidrološki sistem veze sa drugim jezerima: nivo vode u njemu je približno 2 m veći nego u Donjem i Dalekom (Srednjem) jezeru.

Ukupna površina jezerskog sistema je 186 hektara. Dužina Donjeg (Bliskog) i Dalekog (Srednjeg) jezera povezanih kanalom je 5575 m, Gornjeg (Boriskovskog) - 1030 m. Najveća dubina je 19,0 m (Srednji Kaban)

Prije izgradnje i punjenja rezervoara Kuibiskev, jezera su bila povezana kanalima sa rijekama Volga i Kazanka. Kako bi se izbeglo povećanje nivoa vode u jezerima zbog punjenja rezervoara, kanali su blokirani branama. Trenutno Kaban pripada delimično regulisanim vodnim tijelima, režim njegovog nivoa se uglavnom održava na nivou od 51,5 m abs. h. Višak vode ispumpavaju crpne stanice u Volgu.

## Ekološki status 
Jezera su milenijumima zadržala svoju prirodnu čistoću, obilnu ribom.

U 16. vijeku gradske zgrade počele su da se približavaju Donjem Kabanu. Sredinom 18. vijeka obale su bile u potpunosti izgrađene stambenim naseljima.

U drugoj polovini 19. vijeka na obalama jezera započela je intenzivna industrijska gradnja. Svi odvodi su pali u Donji (Blizu) vepar, a voda je postala neprikladna za piće.

Do druge polovine 1970-ih, riba je nestala u Donjem (Srednjem) Kabanu, a gotovo svi bentoski beskičmenjaci su izumrli. Kao rezultat mjera za poboljšanje zdravlja sprovedenih u prvoj polovini 1980-ih, ekološko stanje jezera se nešto popravilo: koncentracija zagađivača se smanjila, pojavila se riba.

Trenutno na jezerima žive patke, galebovi, ribe i druge male vodene životinje.

## Reference 
Kategorija:Jezera u Rusiji
Kategorija:Kazanj