open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
T-42

**T-42**, također poznat i kao **TG-V** je bio sovjetski projekat superteškog tenka iz perioda između dva svjetska rata.

## Historija
Od kasnih 1920tih do ranih 1930tih vojno-politička situacija u Sovjetskom savezu zahtjevala je hitne mjere za modernizaciju vojske. Većina oklopnih jedinica tadašnje Crvene armije je bila opremljena relativno modernim lakim tenkovima koji su služili kao podrška pješadiji kao što je T-18, a ulogu srednjih i teških tenkova vršili su britanski tenkovi zarobljeni u Ruskom građanskom ratu. Počeli su radovi na izgradnji srednjih i teških tenkova, ali ubrzo je postalo jasno da je SSSR-u nedostajala potrebna naučna osnova i iskustvo za projektovanje tenkova. Nakon nekoliko neuspješnih pokušaja da se razvije projekat domaćeg tenka (kao što je T-30), odlučeno je da vojska privuče stručnjake iz inozemstva, prije svega iz Njemačke.

U martu 1930. grupa njemačkih eksperata na čelu s inženjerom Edwardom Grotteom, stigli su po pozivu u SSSR. Grupa je pozvana s ciljem razvoja tenkova koje bi u budućnosti koristila Crvena armija. Grotteov prvi posao bio je "moćni srednji tenk" nazvan "TG", koji je p pitanju nivoa inženjeringa bio ispred svojeg vremena. Tenk je ostavio vrlo povoljan dojam na vodstvu Crvene armije, ali njegova visoka složenost dizajna uradila je to da ostane čisto na nivou eksperimentalnog razvoja.

Međutim, to nije obeshrabrilo Grottea, OKB je nastavio sa projektovanjem tenka. Grotte je ima veliko iskustvo u projektovanju sovjetskih tenkova i početkom 1930tih godina Sovjetski savez je bio jedna od rijetkih zemalja u svijetu koja je bila u mogućnosti isfinansirati projektovanje i prizvoditi takve tenkove. Do marta 1932. njemački inženjer je predstavi svoj nacrt tenka teškog 75 tona, konvencionalnog naziva TG-VI. Ovaj projekat nije dobio potrebnu podršku, što je rezultiralo da ga Grotte preradi u T-42 (TG-V) koji je bio težak 100 tona.

T-42 nikad nije bio prihvaćen iz razloga što je motor koji je trebao pogoniti tenk nije postojao, problem napajanja masivnih vozila nije bio riješen. Sovjetski vojni vrh se tada fokusirao i orijentirao ka T-35 teškom tenku.

## Izvori
Kategorija:Sovjetski tenkovi između dva svjetska rata
38M Toldi

**38M Toldi** je bio mađarski laki tenk, nasto na osnovu švedskog Stridsvagn L-60. Ime je dobio po mađarskom vitezu iz 14. vijeka Miklós Toldiju.

## Historija proizvodnje
38M Toldi se prizvodio i razvijao pod licencom švedske kompanije AB Landsverk između 1939. i 1942. godine. Ukupno su proizvedena 202 primjerka.

### Varijante
* Toldi I (k.hk. A20) - prva varijanta naoružana topom 20 mm, proizvedeno 20 komada.
* Toldi II (k.hk. B20) - varijanta s debljim prednjim oklopom, 110 napravljenih.
* Toldi IIa (k.hk. B40) - modifikacija iz 1942. godine, naoružana topom 40 mm - 80 tenkova starijih verzija su preinačeni u ovu verziju.
* Toldi III (k.hk. C40) - poboljšana varijanta, proizvedeno sam 12 komada.

## Borbena upotreba
Tldi tenkovi su prvi put upotrijebljeni tokom okupacije Jugoslavije 1941. godine. Tenk je također korišten tokom operacije Barbarossa.

## Reference
Kategorija:Tenkovi u Drugom svjetskom ratu
Kategorija:Mađarski tenkovi
Simeon Siniša Nemanjić

**Simeon Siniša Nemanjić** (ćirilica: Симеон Синиша Немањић), znan i kao **Simeon Uroš** te kao **Symeōn Ouresēs Palaiologos** (grčki Συμεών Ούρεσης Παλαιολόγος), bio je princ Srbije, car Epira, Tesalije, Srba i Grka.

[150px|mini|desno|Car Simeon, [freska]]

Bio je sin kralja Srbije Stefana Uroša III i njegove druge žene, kraljice Marije Paleolog (grčki Μαρία Παλαιολογίνα), koja je bila potomak princa Bizantije Konstantina, sina cara Mihaela VIII.

Polubrat mu je bio car Srba i Grka Stefan Uroš IV Dušan (Dušan Silni). On je 1348. okupirao Epir u Grčkoj. Stefan je Simeona proglasio despotom Epira i dao mu je da njime upravlja.

Simeon je učvrstio svoj položaj vladara Epira brakom sa plemkinjom Tomaidom Orsini, čiji je brat bio Nikefor II Orsini, koji je poslije ušao u sukob sa Simeonom.

Simeon i njegova supruga bili su otac i majka redovnika Jovana Uroša, plemića Stefana Uroša te kćerke Marije Anđeo Paleolog, koju je Simeon udao za plemića Tomu Preljubovića.

## Reference 
Kategorija:Vladari Epira
Kategorija:Srpski vladari
Kategorija:Nemanjići
Keeaumoku Nui

**Kalani Kama Keʻeaumoku Nui** ("veliki nebeski penjač ostrva") bio je havajski princ, plemić Velikog ostrva (Hawaiʻi) te poglavica Kone i dijela Kohale. Njegov rang je bio *Piʻo* – najviši rang na drevnim Havajima.

Bio je iz kuće Keawe, sin kralja Havaja Keaweʻīkekahialiʻiokamokua i njegove žene i polusestre Kalanikauleleiaiwi. Bio je unuk kraljice Keakealaniwahine. 

Njegov otac je bio vladar cijelog ostrva. Kralj Keaweʻīkekahialiʻiokamoku je dao Keʻeaumokuu da vlada Konom i dijelom Kohale; polubrat Keʻeaumokua je bio princ Kalaninuiamamao, sin Keaweʻīkekahialiʻiokamokua i Lonomaaikanake te otac Keawemauhilija i princeze Alapaiwahine.

Nakon očeve smrti, Kalaninuiamamao i Keʻeaumoku su se borili za tron Havaja. Polubrat Keʻeaumokua, Alapai, uzurpirao je tron. 
## Brakovi 
Keʻeaumoku je oženio princezu i poglavarku Kamakaimoku, koja je također bila žena Kalaninuiamamaoa. Keʻeaumoku i Kamakaimoku bili su roditelji Keōue, koji je bio otac kralja Havaja Kamehamehe I.

Njegova druga žena je bila plemkinja Kailakanoa; sinovi su im bili Kanekoa i Kahai.
## Reference 
Kategorija:Havajski vladari
Ezav de' Buondelmonti

**Ezav de’ Buondelmonti** (italijanski ''Esaù de' Buondelmonti''; grčki Ησαύ Μπουοντελμόντ) bio je grčki plemić italijanskog porijekla te despot Epira u Grčkoj.
## Biografija 
Roditelji su mu bili firentinski plemić Manente Buondelmonti i njegova supruga, Lapa Acciaiuoli, sestra Nikole Acciaiolija od Korinta. Ezav je došao u Grčku, a bio je nazvan po jednom biblijskom liku, Ezavu.

Ezav je oženio plemkinju i kraljicu Epira, Mariju Anđelinu Paleolog, koja je znana i kao Marija Nemanjić, a majka joj je bila kraljica Tomaida Orsini.

Za razliku od prvog Marijinog muža, Tome Preljubovića, Ezav je bio dosta popularan u narodu te je napravio nekoliko stvari koje su mu omogućile da uživa naklonost podanika. Za biskupa Janjine (Γιάννενα) je postavljen jedan Matej, a i prognani plemići su se vratili u Epir.

Ezav je u bitkama pobijedio Albance i Turke.

Umro je 6. februara 1411.
## Porodica 
Ezav je bio muž plemkinje Marije, kraljice Epira. Oženio je i Irenu, kćerku Ivana Spate. Na kraju je oženio i Jevdokiju Balšić, kćerku Đurđa I Balšića. Imali su troje djece; njihov sin je bio Georgije de' Buondelmonti (Γεώργιος Μπουοντελμόντι), koji je kao i Ezav bio rimokatolik.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategorija:Despoti Epira
Kategorija:Umrli 1411.
Razvoj svjetskog rekorda na 5000 m

[mini|Svjetski rekorder [Kenenisa Bekele u utrci na 5000&nbsp;m u Parizu 2006.]]
Službene svjetske rekorde na 5000 m drže Uganđanin Joshua Cheptegei u muškoj i Etiopljanka Letesenbet Gidey u ženskoj konkurenciji.

Prvi svjetski rekord na 5000 m za muškarce priznat je od IAAF-a 1912. Zaključno s 2021. godinom, IAAF je ratificirao 36 svjetskih rekorda u ovoj disciplini.

Prvi svjetski rekord u ovoj disciplini za žene priznat je 1981. Zaključno s 2021. godinom, IAAF je ratificirao 14 ženskih svjetskih rekorda. Prije nego što je IAAF priznao 5000 m kao disciplinu u kojoj se vode službeni svjetski rekordi utrka na 3000 m bila je najčešća ženska dugoprugaška utrka na međunarodnim takmičenjima. Ipak, žene se jesu povremeno takmičile i na 5000 m prije dodavanja ove discipline u program svjetskih prvenstava (od 1995) i Olimpijskih igara (od 1996).

## Muškarci 

#>
The chart is clipped at 12:00 (720 seconds), and magnified by 3 (three pixels height equal 1 second)

### Prije ere IAAF-a 
### Era IAAF-a 
Od 1981. IAAF je prihvatio elektroničko mjerenje vremena do stotinke sekunde za discipline do 10.000 m, uključujući i nju. Rezultat Dicka Quaxa 13:12.9 iz 1977. zabilježen je kao 13:12.87.

## Žene 

#>
The chart is clipped at 13:30 (810 seconds), and magnified by 3 (three pixels height equal 1 second)

### Prije priznavanja 
### Era IAAF-a 
[mini|Svjetska rekorderka [Tirunesh Dibaba (desno) vodi ispred bivše svjetske rekorderke Meseret Defar (sredina) u finalu na 5000 m na OI 2012.]]

Godine 1984. Zola Budd istrčala je 15:01.83, ali ovo vrijeme nije ratificirano kao svjetski rekord.

## Također pogledajte 
* Dugoprugaške utrke

## Reference 
Kategorija:Razvoji atletskih rekorda
Kategorija:Svjetski rekordi u atletici
Kategorija:Srednjoprugaške utrke
Kategorija:Dugoprugaške utrke
Kategorija:5000 metara
Eufrozina Paleolog

**Eufrozina** (**Eufrosina**) **Paleolog** (*Εὐφροσύνη Παλαιολογίνα*) bila je bizantijska princeza, a znana je i kao **Irena**. Bila je nazvana po božici Eufrozini i božici Ireni, a roditelji su joj bili car Mihael VIII Paleolog i njegova konkubina.

Imala je sestru Mariju, a polusestra im je bila Irena Paleolog, carica Bugarske, dok im je polubrat bio Andronik II Paleolog.

O Eufrozini se relativno malo zna jer je bila vanbračna kćerka. Ono šta se zna sa sigurnošću je to da se udala za slavnog Nogai-kana. Bila je maćeha cara Čake te kuma carice Eufrozine Bugarske.

Čini se da Eufrozina i Nogai nisu imali djece.
## Reference 
Kategorija:Bizantijske princeze
Kategorija:Paleolozi
Georgije de' Buondelmonti

**Georgije de’ Buondelmonti** (grčki Γεώργιος Μπουοντελμόντι) bio je vladar Janjine u Grčkoj još kao dijete.

Bio je sin plemića Ezava i njegove treće supruge, plemkinje Jevdokije Balšić. Bio je potomak cara Mihaela VIII Paleologa.

Ezav je umro 6. februara 1411. te je Jevdokija pokušala sama upravljati gradom. Lokalni plemići ju baš i nisu voljeli.

Jevdokija se htjela udati za nekog srpskog plemića te su epirski plemići svrgnuli nju i njenog sina samo 20 dana nakon šta je on došao na vlast. Janjinom je zatim zavladao Karlo I. Tocco.

Georgije je preživio barem do 1453.; njegovo ime se pojavljuje u brojnim dokumentima Dubrovačke republike.
## Reference 
Kategorija:Vladari Epira
Golden Gala 2014.

**Golden Gala 2014.** bio je 34. izdanje godišnjeg atletskog mitinga u Rimu i četvrta stanica Dijamantne lige 2014.

## Rezultati 
### Muškarci 
### Žene 
## Vanjski linkovi 
* Rezultati mitinga na IAAF.org

Kategorija:Sport u Rimu
Kategorija:Sportska takmičenja u Italiji
Neubaufahrzeug

**Neubaufahrzeug** je bila serija njemačkih prototipova teških tenkova. Tenk je prvenstveno bio korišten u propagandne svrhe, tri primjerka su korištena tokom okupacije Norveške 1940.

Nakon projekata "Leichttraktor" i "Großtraktor"  oko 1933. godine počinje razvoj novog prjekta tenka sa 3 kupole pod tajnom oznakom  "Haupttraktor" i "Neubaufahrzeug". Tenk je imao glavnu kupolu naoružanu topom 75&nbsp;mm KwK 37 L/24 i sekundarnu naoružanu s topom 37&nbsp;mm KwK L/45. Tenk je služi kao propagandni alat nacističke Njemačke, prikazan je na Međunarodnoj izložbi automobila 1939. u Berlinu.  Kasnije je tenk uptrijebljen u Norveškoj 1940. gdje je formirana posebna oklopna jedinica s tri ovakava prototipa u Oslu. Jedan su Nijemci uništili kad se zaglavio u močvari u blizini grada Åndalsnes. Nijedan primjerak tenka nije sačuvan nakon Drugog svjetskog rata. Sve što je sačuvano od ovog tenka je nekliko manjih djelova koji se nalaze u *Gudbrandsdal Krigsminnesamling* muzeju, na Kvamu i Norveškoj.

## Reference
## Vanjski linkovi
*http://www.militaryfactory.com/armor/detail.asp?armor_id=572

Kategorija:Njemački tenkovi između dva svjetska rata
Kategorija:Njemački tenkovi u Drugom svjetskom ratu
Knjiga jubileja

***Knjiga jubileja***, znana i kao ***Manja Knjiga postanka*** (*Leptogenesis*), je drevni jevrejski tekst u 50 poglavlja, a u etiopskom judaizmu i u Etiopskoj pravoslavnoj crkvi smatra se kanonskim tekstom. U rimokatoličanstvu, istočnom pravoslavlju i protestantizmu ova knjiga se smatra pseudepigrafom.

Neki rani hrišćani su dobro poznavali ovaj spis, npr. Origen i Justin Mučenik. Danas ne postoji niti jedna cijela grčka ili jevrejska verzija.

Robert Henry Charles je predložio da je autor *Knjige* bio neki farizej, šta se danas uglavnom smatra krivim razmišljanjem.

Datiranje *Knjige jubileja* predstavlja velik problem mnogim biblijskim učenjacima.

Sama *Knjiga* nalikuje biblijskoj *Knjizi postanka* te opisuje u detalje ono šta je spomenuto u samom *Postanku*. Spominju se mnoge stvari kojih nema u *Bibliji*.

 i anđela.)]]
*Knjiga jubileja* spominje postojanje četiri vrsta anđela ili meleka. Među njima su i anđeli čuvari te anđeli koji upravljaju prirodnim fenomenima. Čovjek zvan Henok je bio prvi koji je dobio znanja od anđela, koji su ga poučili pisanju i čitanju.

Prema *Knjizi*, pali meleci su imali seksualne odnose sa ljudskim kćerkama te su one rodile djecu, nefile. Jedna verzija navodi da su "kćerke ljudske" bile potomci Kabila, njegove kćerke ili unuke. Nefili su živjeli u doba Nuha, kojeg je Bog (Allah) pozvao da sagradi lađu i spasi sebe (i prema islamu još mnogo ljudi, Allahovih sljedbenika) i svoju porodicu od potopa, čiji je cilj bio uništiti zle ljude (u ''Kur'anu* politeiste) i nefile.

*Knjiga jubileja* također opisuje kako su sinovi Adema i Eve imali seksualne odnose sa svojim sestrama te su tako začeli novu generaciju. Kajin je oženio svoju sestru Awan, a Šit svoju drugu sestru, Azuru.

Jevrejski je, prema *Knjizi jubileja'', jezik nebesa kojim govore Bog i meleci. Na početku svijeta svi su znali jevrejski (hebrejski); i životinje i ljudi. S vremenom je znanje jevrejskog na Zemlji bilo izgubljeno.

Nakon velikog potopa u doba Nuha, Zemlja je bila podijeljena na tri dijela za trojicu Nuhovih sinova i njegovih 16 unuka. Napokon je jevrejski jezik bio zaboravljen i meleci su Ibrahima poučili jevrejskom nakon mnogo generacija. 
## Reference 
Kategorija:Judaizam
Hausmanit

{{Infokutija mineral
| naziv = Hausmanit
| kategorija = Oksidi i hidroksidi
| širina_kutije = 
| boja_kutije = 
| slika = Hausmannite-120647.jpg
| veličina_slike= 250px
| tekst = Hausmanit iz rudnika Wessels, Hotazel, polje mangana u pustinji Kalahari, Južnoafrička Republika
| formula = 
}}
**Hausmanit**, ranije i poznat i kao *crna manganova ruda*, jeste mineral mangana iz mineralne klase oksida i hidroksida, koji se može pronaći na raznim mjestima, ponegdje i u velikim količinama, ali je općenito vrlo slabo rasprostranjen. Kristalizira se u tetragonalnom kristalnom sistemu sa sumarnom hemijskom formulom Mn2+Mn3+2O4, te je u čisto hemijskom smislu mangan(II,III)-oksid.

Hausmanit pretežno razvija pseudo-oktaedarske kristale, a također i sa zrnastim do masivnim agregatima tamno smeđe, crne ili sive boje sa tamnocrvenim do crvenosmeđim unutrašnjim refleksijama.

## Etimologija i historija 
Ovaj mineral je prvi put opisa mineralog Friedrich Hausmann 1813. kada ga je u svojoj knjizi *Priručnik mineralogije* opisao kao *lisnasti crno-smeđi kamen* a kao mjesto nalaska naveo *Ehrenstock* kod Ilmenaua u Tiringiji (danas Oehrenstock).

Raniji opis iz 1789. pronađen je u mineralnom sistemu Abrahama Gottloba Wernera, ali, osim navođenja imena *crno-smeđe kamene rude*, nije načinio daljnje opise, a da se radilo o hausmanitu, zaslužni su kasniji mineralozi koji su se pozivali na Wernerovu crno-smeđu kamenu rudu.

Danas priznato ime djelo je von Haidingera, koji mu je 1828. dao ovo ime u čast njegovog pronalazača.

## Klasifikacija 
U 8. izdanju Sistematike minerala po Strunzu, iako je već zastarjela, hausmanit pripada mineralnoj klasi "oksida i hidroksida", a tamo u pododjeljak "oksida sa odnosom supstanci metal : kisik= 3 : 4“, gdje se pored njega nalaze minerali poput filipstadita, hetaerolita, hidrohetaerolita, iwakiita, marokita i tegengrenita, a nazvana je po njemu "grupa hausmanita" sa sistemskim brojem *IV/B.05*.

## Reference 
Kategorija:Minerali mangana
Kategorija:Oksidni minerali
Kategorija:Hidroksidni minerali
Enoš

**Enoš** ili **Enos** (hebrejski: אֱנוֹשׁ) jest lik iz Biblije, spomenut kao jedan od patrijarha prije potopa. Ime mu u prijevodu s hebrejskog jezika znači "dosljedan, vjeran".

## U Bibliji 
Enoš je bio sin Šeta, unuk Adama i Eve te nećak Kaina i Abela.

Enoš je rođen kad je Šetu bilo 105 godina.

Kad je Enošu bilo devedeset godina, rodio mu se Kenan. Enoš je umro u dobi od 905 godina.

Enošev unuk je bio Mahalalel.

## U Knjizi jubileja 
Prema Knjizi jubileja, Enoš je rođen 235 godina nakon postanka svijeta te je počeo zazivati ime Božije. Bio je sin Šeta i njegove sestre Azure. Oženio je svoju sestru Noam, koja se ne spominje u Bibliji, te je s njom bio otac Kenana.

## U kršćanstvu 
U Armenskoj pravoslavnoj crkvi Enoš je slavljen kao sveti praotac, zajedno sa svojim ocem i djedom.

## Reference 
Kategorija:Biblijski likovi
Kategorija:Knjiga postanka
Kategorija:Judaizam
M46 Patton

**M46 Patton** je američki srednji tenk razvijen s ciljem da zamijeni M26 Pershing i M4 Sherman tenkove. Bio jedan od srednjih tenkova koje je koristila američka vojska tokom Hladnog rata. M46 Patton nazvan je prema američkom generalu iz Drugog svjetskog rata, George S. Pattonu i prvi je tenk u seriji tenkova Patton, nakon čega ga slijede M47, M48 i M60 Patton tenkovi.

## Historija
Nakon Drugog svjetskog rata većina oklopnih jedinica američke vojske je bila opremljena srednjim M4 Sherman i teškim M26 Pershing tenkovima. M26 Pershing tenk projektovan je kao teški tenk, da bi nakon rata bio prekvalificiran kao srednji tenk. M26 je bio značajan napredak u odnosu na M4 Sherman u smislu vatrene moći i zaštite. Njegova pokretljivost, međutim, smatrana je nezadovoljavajućom, jer je u njega bio ugrađen isti motor kao i kod lakšeg M4A3 tenka.

Radovi na tenku započeli su u januaru 1948. godine, na zamjeni originalnog motora sa Continental AV-1790 motorom i novim prijenosom Allison CD-850-1. Tenkovi s ovim promjenama označeni su kao M26E2, ali promjene su dalje akumulirane; na kraju je odlučeno da tenk dobije svoju jedinstvenu oznaku. Kada su započete promjene na tenku, ne samo da je bio izmijenjen pogon tenka, već i njegov top, novi tenk je dobio oznaku **M46**. Ukupno 1.160 M26 tenkova je rekonstruirano: 800 na M46 standard, 360 na M46A1 standard.

## Borbena upotreba
M46 Patton je od strane američke vojske u borbi jedino upotrijebljen tokom Korejskog rata. 8. augusta 1950. prvi M46 tenkovi od 6. tenkovskog bataljona sletjeli u Južnu Koreju. Tenk se pokazao superiornim u odnosu na T-34-85 kojeg je koristila Sjeverna Koreja, na koje su naišli u malom broju. Do kraja 1950. godine, 200 M46 Patton tenkova je upotrijebljavano, što je bilo oko 15 % američkih tenkova u Koreji; od ukupnog broja 1.326 američkih tenkova dostavljenih u Koreju tokom 1950. bilo je 679 M4A3 Sherman (uključujući M4A3E8 verziju), 309 M26 Pershing i 138 M24 Chaffee tenkova. Naknadne isporuke M46 i M46A1 tenkova su uvjetovane povlačenjem M26 Pershing tenkova tokom 1951., a većina jedinica opremljenih sa Sherman tenkovima je reopremljeno.

Tokom 1950tih mali broj M46 tenkova je iznajmljen u svrhe obuke bez troškova nekim evropskim zemljama uključujući Francusku, Belgiju, Italiju, u sklopu priprema za uvođenje tenka M47 Patton.

## Verzije
***M26E2** / **M46** - M26A1 verzija sa ugrađenim Continental motorom i novim prijenosom. 
***M46A1** - unaprijeđena verzija.

## Korisnici
thumb|200px|Američki M46 Patton u Koreji.
### Bivši korisnici
*
*
*
*

## Izvori
## Takoder pogledajte
*T-55, sovjetski tenk
*M26 Pershing
*M47 Patton

## Vanjski linkvi
*http://afvdb.50megs.com/usa/m46patton.html
*http://www.patton-mania.com/

Kategorija:Američki tenkovi
William Crookes

Sir **William Crookes** bio je britanski fizičar, hemičar, naučni žurnalist i parapsiholog. Crookes je poznat po tome što je uspio vizuelno prikazati katodne zrake, postavio i otkrio osnove luminiscencije i izotopa te razvio metode za dokazivanje radioaktivnog zračenja. Osim toga, otkrio je hemijski element talij i izotop torija 234Th.
Bio je pionir vakuumskih cijevi, izumevši Crookesovu cijev koja je napravljena 1875. Ovo je bilo temeljno otkriće koje je na kraju promijenilo cijelu hemiju i fiziku.
Njegovo prvo važno otkriće bilo je otkriće elementa talija, napravljeno uz pomoć plamene spektroskopije. Crookes je otkrio ranije nepoznati element sa svijetlozelenom emisionom linijom u svom spektru. Element je nazvao talij, od grčkog , , što znači "zeleni izdanak ili grančica". Crookesovi nalazi su objavljeni 30. marta 1861.
## Biografija 
William Crookes je bio najstariji sin Josepha Crookesa i njegove druge žene. Otac mu je bio veoma bogat krojač. Nakon osnovne škole, William je upisao "Kraljevski koledž hemije", gdje ga je, između ostalih, podučavao i August Wilhelm von Hofmann. Kao 19-togodišnjak, Crookes je postao i Hofmannov asistent. Godinu ranije, pri eksperimentima sa selen-cijanidom pronašao je neki nepoznati ostatak, za koji će kasnije dokazati da je novi hemijski element, talij. Godine 1854. Crookes je postao meteorolog u opservatoriju Ratcliffe u Oxfordu a iste godine i profesor hemije u Chesteru.
[mini| Element [talij, koji je otkrio Crookes|lijevo]]
desno|mini| Mineral krukezit, selenid bakra, talijuma i srebra (), nazvan po Crookesu
mini|Sir William Crookes u svojoj laboratoriji|lijevo
Oženio je Ellen Humphrey 1856. a godinu kasnije postao je sekretar Fotografskog društva u Londonu. Osim svog zanimanja kao naučnik, William Crookes se također bavio i novinarstvom. Godine 1859. osnovao je časopis "Chemical News", čiji je bio i izdavač dugi niz godina. U narednom periodu bavio se elektronskim cijevima i emisijom svjetlosti u njima, te se bavio istraživanjem elemenata rijetkih zemalja, koje je pokušavao hemijski odvojiti. Pored ovog, Crookes se oko 1900. počeo baviti proučavanjem radioaktivnosti. Ispitivao je materijale poput uranija te se bavio supstancama koji su mu omogućavali dokazivanje radioaktivnosti. Godine 1900. otkrio je izotop torija 234Th. Time je dao prve naznake da radioaktivnost sadrži i pretvaranje jednog elementa u drugi.

U toku svog naučnog rada Crookes je dobio mnogo nagrada i priznanja. Tako je 1863. postao član Kraljevskog društva a 1897. u Londonu proglašen je vitezom. Godine 1910. dobio je orden zasluga Britanskog carstva. Osim za nauku, zanimao ga je i spiritizam. Eksperimentirao je sa brojnim parapsiholozima, između ostalih i sa Daniel Dunglas Homeom. Crookes je bio i član teosofskog društva i objavljivao je neke članke u teosofskom časopisu *Sphinx*. Od 1896. do 1897. bio je i predsjednik Društva za psihičko istraživanje.

## Radovi 
**Researches in the phenomena of spiritualism* 
**Experimental investigations on physic force*
## Reference 
Kategorija:Rođeni 1832.
Kategorija:Umrli 1919.
Kategorija:Biografije, London
Kategorija:Britanski fizičari
Kategorija:Britanski hemičari
Memorijal Van Damme 2015.

**Memorijal Van Damme 2015.** bio je 39. izdanje godišnjeg atletskog mitinga Memorijal Van Damme u Bruxellesu i posljednja, 14. stanica Dijamantne lige 2015.

## Rezultati 
### Muškarci 
### Žene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Rezultati mitinga na IAAF.org

Kategorija:Sport u Bruxellesu
Kategorija:Sportska takmičenja u Belgiji
Ana Basaraba

**Ana Basaraba** (srpski Ана), znana i kao **Anka** (Анка) ili **Anča** (Анча), bila je kraljica i carica Srbije, žena kralja i cara Stefana Uroša V Nejakog.

Roditelji su joj bili Nikola Aleksandar i njegova žena Klara de Doboca. Nikola je bio vojvoda Vlaške.

Ana se najvjerojatnije udala 1360. Poslije je postala redovnica **Jelena**.

Ana i njen muž nisu imali djece.
## Reference 
Kategorija:Supružnici srpskih vladara
Kategorija:Basarabi
Razvoj svjetskog rekorda u bacanju diska – muškarci

[mini|Memorijalni krug na [stadionu "Ludvík Daněk" u Turnovu. Natpis na češkom znači: *"S ovog mjesta 2. augusta 1964. Ludvík Daněk postavio je svjetski rekord u bacanju diska hicem od 64,55 m."*]]
Prvi **svjetski rekord** u **bacanju diska** za muškarce priznat je od IAAF-a 1912, a postavio ga je James Duncan iste godine bacivši 47,58 m.

Zaključno sa 2011. godinom IAAF je ratificirao 42 svjetska rekorda u ovoj disciplini. Priznato ih je još 14, ali oni su neslužbeni budući da su ostvareni prije osnivanja IAAF-a.

## Razvoj 
7. jula 1981. Amerikanac Ben Plucknett pobijedio je na mitingu u Stockholmu bacivši svjetski rekord 72,34, ali rekord je poništio IAAF sedmicu kasnije objavivši da je Plucknett bio pozitivan na zabranjeni anabolički steroid nortestosteron.

## U dvorani 
## Reference 
Kategorija:Razvoji atletskih rekorda
Kategorija:Svjetski rekordi u atletici
Kategorija:Bacanje diska
Ana Diogen

**Ana Diogen** (grčki Άννα Διογένη, srpski Ана Диогенеса) (o. 1074. – 1145.) bila je grčka plemkinja iz kuće Diogen koja je postala velika kneginja (princeza) Srbije.

Rođena je u Konstantinopolju oko 1074. godine. Njen otac je bio princ Konstantin Diogen (sin Romana IV) (Κωνσταντίνος Διογένης). Majka joj je bila plemkinja Teodora Komnena, sestra cara Aleksija I Komnena.

Ana, koja je bila pravoslavka, udala se za velikog kneza Srbije, Uroša I.
## Djeca 
*Uroš II (Урош)
*Desa (vladar)
*Beloš (Белош)
*Jelena Vukanović, kraljica Ugarske
*Marija Vukanović
## Reference 
Kategorija:Bizantijske princeze
Kategorija:Supružnici srpskih vladara
Kategorija:Porodica Diogen
Kategorija:Komneni
Kategorija:Vukanovići
US Open 2015 – muški singl

Titulu je branio Marin Čilić, ali je izgubio u polufinalu od Novaka Đokovića, koji je u finalu savladao Rogera Federera 3–1 i tako došao do svoje 2. titule na ovom turniru.

## Nosioci
*Kliknite na broj nosioca da biste otišli do njegovog dijela žrijeba.*

## Kvalifikacije
## Žrijeb
### Legenda
*KV = Kvalifikant
*POZ = Pozivnica
*SG = Sretni gubitnik

*Z = Zamjena
*PI = Posebni izuzetak
*ZR = Zaštićeni rejting

*b/b = Predaja bez borbe
*p = Predaja
*d = Diskvalifikacija

### Završnica
### Gornja polovina
#### Dio 1
#### Dio 2
#### Dio 3
#### Dio 4
### Donja polovina
#### Dio 5
#### Dio 6
#### Dio 7
#### Dio 8
## Reference
## Vanjski linkovi
* Glavni žrijeb

Muški singl
Kategorija:US Open po godinama – muški singl
Kategorija:ATP World Tour 2015.
Kup Bosne i Hercegovine u nogometu 2015/2016.

**Kup Bosne i Hercegovine u nogometu 2015/2016.** je bila 22. sezona najmasovnijeg nogometnog takmičenja u Bosni Hercegovini. Prvi put u svojoj historiji Radnik Bijeljina je osvojio kup pobijedivši u finalu sveukupnim rezultatom Slobodu iz Tuzle. Prva finalna utakmica odigrana u Tuzli završena je neriješenim rezultatom 1-1, dok je u Bijeljini Radnik ostvario ubjedljivu pobjedu rezultatom 3-0. Pobjedom u finalu kupa Radnik je stekao pravo igranja u kvalifikacijama za Evropsku ligu 2016/17.

## Kvalifikacije 
U takmičenju učestvovala su 32 kluba:
*16 klubova iz Premijer lige Bosne i Hercegovine,
*10 klubova iz kupa Federacije Bosne i Hercegovine,
*6 klubova iz kupa Republike Srpske.

## Klubovi 
Slijedeći klubovi nastupaju u kupu Bosne i Hercegovine 2015/16:

## Rezultati 
### Prvi krug 
### Osmina finala 
Izvlačenje parova osmine finala održano je 15. oktobra 2015.

#### Prve utakmice 
#### Druge utakmice 
### Četvrtfinale 
Izvlačenje parova četvrtfinala održano je 18. februara 2016.

#### Prve utakmice 
#### Druge utakmice 
### Polufinale 
Izvlačenje parova polufinala održano je 31. marta 2016.

#### Prve utakmice 
#### Druge utakmice 
### Finale 
Raspored igranja finalnih utakmica određen je izvlačenjem koje je održano 25. aprila 2016.

## Također pogledajte 
* Premijer liga Bosne i Hercegovine 2015/2016.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanična stranica nogometnog saveza Bosne i Hercegovine

Kategorija:2015. u nogometu
Kategorija:2016. u nogometu
2016
Autogol

**Autogol** je spostveni pogodak, kada igrač postigne gol za momčad protiv koje igra, davavši gol u korist drugog tima. Autogol je obično slučajni potez nastao usljed greške prilikom odbrane od napada drugog tima. Auto gol je najnezahvalniji čin u sportu. Auto gol se broji kao i regularni gol.

U nekim dijelovima svijeta, termin je postao metafora za bilo koju radnju koja se osobi, ili grupi obije o glavu. Nekada se upotrebom ovog termina nastoji ukazati osobi ili grupi da je zadovoljena pravda.

## Nogomet 
Auto gol je najčešća pojava u nogometu, koji nastaje nakon što je igrač ubacio loptu u mrežu golmana njegovog tima, na taj način je gol postigla suprotna momčad. Činjenica je da ukoliko je igrač dodirnuo loptu nekim dijelom tijela, te ona završila u golu, nakon što se odbila od njega, ne znači da se radi o auto golu. U slučaju da je igrač nastojao da loptu izbije iz kritične zone svoga gola i prilikom izbijanja lopte ona završi u njegovoj mreži, ta greška se prepisuje igraču kao auto gol.

## Ostali sportovi 
Do auto gola može doći i u drugim sportovima, među kojima je i Hokej na ledu, kao i hokej na travi, te američki i irski futbal. U košarci se radi o slučajnom ubačaju u sopstveni koš.

## Važni trenuci vezani za auto golove 
* 1888. prvi auto gol koji je zabilježen u Nogometnoj ligi, postigao ga je Garshom Cox, nogometaš Aston Ville u susretu protiv Wolverhampton Wanderersa.
* 1967.Gary Sparke, golman Leeds Uniteda je postigao auto gol, ispucavajući loptu u sopstvenog odbrambenog igrača, nakon čega je lopta završila u njegovoj mreži
* 1977. Pat Kruse iz Torquay Uniteda je postigao najbrži auto gol u engleskom nogometu, nakon samo 6 sekundi meča.
* 1978. Ernie Brandts je postao prvi igrač Svjetskog nogometnog prvenstva koji je postigao golove za svoj tim i protivnika, u susretu između Holandije i Italije.
* 1994. Andres Escobar, odbrambeni igrač Kolumbije, postigao je auto gol u utakmici protiv Sjedinjenih Američkih Država, koja je završila rezultatom 2:1 za SAD. Na taj način su SAD-e otišle na Svjetsko prvenstvo umjesto Kolumbije. Mnogi smatraju da je auto gol bio motiv za samoubistvo ovog igrača 10 dana poslije utakmice
* 1995. Stan Van Den Buys je postigao 3 auto gola u jednoj utakmici, igrajući za Germinal Ekeren; njegov tim je izgubio rezulatom 4:2 protiv Anderlechta.
* 2001. U 27. minuti produžetaka nakon rezultata 4:4, odbrambeni igrač Deportivo Alavesa Delfi Geli je postigao zlatni gol, kojim je pobjedu dao Liverpoolu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Nogometna terminologija
Keratin

thumb|right|370px|Mikrografija keratinskih vlakana u ćelijama
**Keratin** (grč. *κέρας* - *keras* = rog) pripada porodici fibroznih strukturnih proteina. Glavni je strukturni materijal vanjskog sloja kože sisara, uključujući i čovjeka. Također je i osnovna gradivna komponenta kožnih tvorevina, kao što su dlake i nokti.

Monomeri keratina formiraju svežnjeve koji tvore tvrde intermedijarne filamente čvrstih nemineraliziranih tkiva reptila, ptica, vodozemaca i sisara. Od ostalih bioloških tvari, približnu tvrdoću kao i keratinizirana tkiva jedino ima hitin (kod insekata, naprimjer).
## Također pogledajte
*Koža
*Kosa
*Nokat
*Rog
## Reference 
## Vanjski linkovi
*Composition and β-sheet structure of silk
*Hair-Science.com's entry on the microscopic elements of hair
* Proteopedia page on keratins

Kategorija:Keratini
Kategorija:Citoskelet
Kategorija:Anatomija kože
Kategorija:Proteini vanćelijskog matriksa
Nokat

mini|300px|**Građa ljudskog nokta**A. − Ravan nokta;  B. − Lunula; C. − Korijen; D. − Sinus; E. − Matriks; F. − Ležište nokta; G. – Hiponihij (podnokat); H. − Slobodna margina
mini|300px|Nokti ljudske šake
**Nokat** (lat. *unguis*) je kožna izraslina na vrhovima prstiju, koja nastaje kada se stvrdne keratin.

Kod mnogih životinja, kao onih iz roda *Felis*: mačaka (lavova, tigrova, puma itd.) nokti izrastaju u uvlačive kandže koje zajedno sa zubima služe za borbu i pribavljanje plijena. Neke druge životinje pak imaju neuvlačive kandže. 
## Uljepšavanje 
Osim frizerskih i kozmetičkih salona, a ponekad i njihovom sastavu, postoje saloni za različite oblike estetskog uređivanja noktiju (manikuru).

## Poremećaji ponašanja 
Nervoza nekih osoba, osobito djece, ponekad se ispoljava i grickanjem noktiju i okolnih orožnjalih naslaga pokožice. To može imati i zdravstveno štetne posljedice, jer se ispod nokata često nakuplja prljavština sa infektivnim agensima.
## Također pogledajte
*Šaka
*Prst
*Keratin

## Reference 
## Spoljni linkovi
* Nail Disorders and Diseases, types of nail disorders: Paronychia, Onychogryphosis, Melanonychia

Kategorija:Anatomija
Bislett igre 2015.

**Bislett igre 2015.** bile su 91. izdanje godišnjeg atletskog mitinga Bislett igre u Oslu i 6. stanica Dijamantne lige 2015.

## Rezultati 
### Muškarci 
### Žene 
## Vanjski linkovi 
* Rezultati mitinga na IAAF.org

Kategorija:Sport u Oslu
Kategorija:Sportska takmičenja u Norveškoj
Zlatko Arslanagić

**Zlatko Arslanagić**  (rođen 22. septembra 1964. u Sarajevu) bosanskohercegovački je muzičar, kompozitor, tekstopisac i gitarist. Jedan je od osnivača "Top liste nadrealista" (1981.), te suosnivač i nekadašnji vođa sarajevske pop rok grupe Crvena jabuka.

Pisao je pjesme za svoju grupu "Crvena jabuka" (1985 - 1991) koju je osnovao sa Draženom Ričlom. Odrastao je u ulici Kralja Tomislava u Sarajevu, kod Druge gimnazije, koju je i pohađao.

U proljeće 1985. godine Zlaja i Zijo osnivaju grupu "Crvena jabuka". Napravili su izbor od 12 pjesama, od kojih je 10 uvršteno na prvi album Crvene jabuke. Oni su ujedno bili i autori svih pjesama na tom albumu.

S obzirom da su Zlajini uzori bili The Beatles koji su osnovali izdavačku kuću Apple Records – jabuka je bio logičan dio naziva grupe.

U originalnoj postavi svirali su: Dražen Ričl- Zijo (vokal, solo gitara), Zlatko Arslanagić- Zlaja (ritam gitara), Aljoša Buha (bas-gitara), Darko Jelčić- Cunja (bubnjevi) i Dražen Žerić- Žera (klavijature). Prvi album naziva "Crvena Jabuka" objavljuju u martu 1986. godine.

Objavio je knjigu "Možda će sutra biti sunčan dan" i zbirku pjesama "Između nekad i sad".  Pisao je i za druge izvođače( Rade Šerbedžija, Boris Novković, Mladen Vojičić-Tifa). Autor je naslovne pjesme "Imam pjesmu za tebe"  albuma Rade Šerbedžije iz 2008. godine.

Komponovao je i pisao za radio i televizijske programe, igrane filmove i pozorišne predstave. Za treći album "Sanjati " dobivaju internacionalnu nagradu "Ampex Golden Reel Award". Album “Sanjati” komercijalno je najuspješniji album "Crvene jabuke".

1991. godine uradio je muziku za radijsku emisiju "Jazz time" autora Bore Kontića koja na berlinskom festivalu osvaja nagradu. Većinu spotova Crvene jabuke je sam režirao i montirao.

Dražen Žerić i Darko Jelčić 1995. godine obnavljaju sastav pod istim imenom. Zlaja odlaskom u Kanadu napušta grupu.

Od 1995. godine živi i radi u Torontu. Nema medijskih nastupa.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1964.
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Bosanskohercegovački gitaristi
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Jugoslavenski gitaristi
40M Turán

**40M Turán I** je bio srednji tenk Kraljevine Mađarske tokom Drugog svjetskog rata. Napravljen je na temelju čehoslovačkog tenka Škoda T-21. Proizveden je u 424 primjerka u dvije verzije: sa 40&nbsp;mm i 75&nbsp;mm topom. Korišten je u mađarskim jedinicama, a prvi put je korišten u Galiciji u aprilu 1944. gdje se nije moga nositi sa sovjetskim T-34.

## Izvori
Kategorija:Tenkovi u Drugom svjetskom ratu
Kategorija:Mađarski tenkovi
Nefili

U jevrejsko-hrišćanskoj mitologiji, **nefili** (jevrejski נְפִילִים‎) bića su opisana u *Knjizi postanka* u *Bibliji*.
: *Pad anđela*. Prema vjerovanju, nefili su bili djeca palih anđela i ljudskih žena.]]
*Biblija* smješta nefile u doba Noe (Nuh) te kaže za njih da su bili djeca "sinova Božijih" i "kćerki ljudskih".

Mnogi prijevodi *Biblije*, uključujući i *Vulgatu*, prevode riječ nefili kao "divovi".

Riječ nefili se u *Bibliji* nalazi na dva mjesta u *Tori*. Prvi put se spominju u priči o Nuhu, a drugi put u *Knjizi brojeva*.

Pretpostavlja se da su sinovi Božiji spomenuti u *Postanku* zapravo pali anđeli (meleci) koji su imali seksualne odnose sa ljudskim ženama.

Prema *Knjizi jubileja*, koja se u hrišćanstvu uglavnom ne smatra kanonskom, nefili su jedan od razloga zašto je Bog odlučio potopiti svijet.
## Reference 
Kategorija:Knjiga postanka
Kosara

**Kosara** (crnogorski i bugarski: Косара), znana i kao **Teodora** (Теодора), bila je supruga dukljanskog vladara kneza Jovana Vladimira. Vjenčali su se oko 1000. godine.

Najveći broj informacija o Kosari sadrži 36. poglavlje Ljetopisa popa Dukljanina, koje predstavlja ostatak zagubljenog žitja njenog supruga Jovana Vladimira. Njen otac je bio Samuil, car Bugarske, a majka joj je možda bila Agata, Samuilova supruga (bugarski Агата). Mihael od Duklje je zapisao da je Kosara bila kćerka nekog Teodoreta (grčki *Theodoretos*). Jovan Vladimir i Kosara su bili roditelji kćerke koja se udala za vladara Duklje Stefana Vojislava.

## Reference 
## Tekst "Ljetopisa popa Dukljanina" 
*Ljetopis Popa Dukljanina - www.montenegrina.net

Kategorija:Bugarske princeze
Kategorija:Historija Crne Gore
Emeli Sandé

**Adele Emily Sandé** (rođena 10. marta 1987), poznatija po njenom umjetničkom imenu **Emeli Sandé,** je škotska pjevačica i tekstopisac. Prvi put je zapažena s pjesmom "Diamond Rings" repera Chipmunka (2009). To je bio njen prvi ulazak u top 10 UK Singles Chart. 2010 je ponovila svoj uspjeh, pjesmom "Never Be Your Woman" s reperom Wileyom.

Sandé je izdala njen prvi solo singl "Heaven" u augustu 2011. Bila je tri puta "pjevač broj jedan" u Ujedinjenom Kraljevstvu i Irskoj, s pjesmama: "Read all about it", "Next to me", i "Beneath Your Beautiful". Njen album *Our Version of Events* bio je sedam sedmica zaredom broj jedan u UK-u, te je postao najprodavaniji album 2012 godine u toj državi, sa preko 1 milion prodanih primjeraka. 2012. je učestvovala na ceremoniji otvaranja i zatvaranja Ljetnih Olimpijskih igara u Londonu. Osvojila je 2 Brit Awardsa, 2013 godine, kao najbolji britanski ženski umjetnik i britanski album godine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1987.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Škotske pjevačice
Kategorija:Biografije, Sunderland, Tyne and Wear
Monufia (guvernorat)

**Guvernorat Monufia** (arapski: محافظة المنوفية) je jedan od 27 guvernorata guvernorata Egipta. Nalazi se u sjevernom dijelu države, u delti Nila, južno od guvernorata Gharbia i sjeverno od egipatskog glavnog grada Kaira.

Guvernorat je nazvan po drevnom gradu Monufu koji je bio glavni grad guvernorata do 1826. godine. 

Glavni grad ove administrativne jedinice je Shibin el-Kawm a od većih gradova mogu se izdvojiti: Quesna, Tala, Bagour, Menouf, Ashmoun i Sers el-Lyan.

Prema podacima iz 2014. godine, 3.849.850 stanovnika živi na površini od 2.543 km2 što znači da je guvernorat vrlo gusto naseljen sa gustoćom od 1.500 stanovnika po km2.

## Karakteristike 
Guvernorat je uglavnom poznat po poljoprivredi i proizvodnji žitarica: kukuruza i pšenice kao i povrtlarskih kultura kao što su krompir i mahune, od čega se velika količina izvozi. Poljoprivredno zemljište je plodno a kako se nalazi u delti Nila i navodnjava se. 
Osim toga kraj je poznat i po proizvodnji pamuka.

## Reference 
Kategorija:Egipatski guvernorati
Kategorija:Guvernorat Monufia
Bosna i Hercegovina na Svjetskom prvenstvu u atletici 2005.

**Bosnu i Hercegovinu** je na SP u atletici 2005. u Helsinkiju u Finskoj od 6-14. augusta 2005. predstavljao jedan atletičar. Ovo je bio sedmi nastup atletičara iz Bosne i Hercegovine na Svjetskim prvenstvima u atletici.

## Rezultati
### Muškarci
;Bacačke discipline 

## Također pogledajte 
* Bosna i Hercegovina na svjetskim prvenstvima u atletici

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Svi rezultati na službenoj stranici IAAF 
* Službena stranica IAAF

Kategorija:Države na SP u atletici 2005.
Kategorija:2005. u Bosni i Hercegovini
2005
Prozor (tvrđava)

**Tvrđava Prozor** smještena  je na izlazu iz kanjona na jugozapadnom rubu uske kotline u kojoj se nalazi danas centralni dio grada Prozor-Rama. Od savremenog naselja udaljena je oko 2,2&nbsp;km. Smještena je na stjenovitom vrhu brijega Grad, na neravnom terenu. Ivica tvrđave graniči sa kanjonom, iznad i u blizini sastavaka rječice Prozorčice i potoka Kraljevca (ili Krajevca). Utvrda je  prilagođena terenu. Sastoji iz dva dijela, prostora uokvirenog bedemom u dužini od 50 m i kule. Kula je polukružne osnove, a odvojena je jarkom  širokim 15 i dubokim 4–5 m. Preko jarka se vjerovatno prelazilo pokretnim drvenim mostom. Čeoni zid kule ima 11 m, a zaobljeni 9 m. Prvobitna visina kule bila je barem za sprat viša uz dodatak konstrukcije krova. Ulaz u kulu se nalazio sa južne strane, nasuprot ostalom dijelu grada. Kula je imala vjerovatno pet nivoa. Kula i čitava tvrđava poznata je po imenu Studenac.

Tvrđava je pripadala području župe Rama, i bila njen centar u 14. i 15. vijeku. Svoj razvoj duguje strateškom položaju. Kroz župu Ramu je vodio put iz župe Neretve do župa Uskoplja i Lepenica. Ugarski kralj Matijaš Korvin darovao je grad Prozor knezu Vladislavu Hercegoviću za učinjene usluge u borbama protiv Osmanlija 1463. Tvrđava je pala u ruke Osmanlija prije 1468. Osmanlije su u tvrđavi držale posadu do 1626., kada je utvrđenje napušteno. Narodna predaja, na sličan način kao i za druge jake bosanske utvrde, govori o osmanskom lukavstvu prilikom osvajanja prozorske tvrđave.

Nekoliko stotina metara sjeverno od grada bilo je podgrađe, koje se prvi put spominje 11. augusta 1366. Tu je bosanski vladar, ban Tvrtko I izdao povelju vojvodi Vukcu Hrvatiniću.

Arheološko područje i ostaci stare tvrđave u Prozoru  proglašeni su za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine 2007. godine.

## Reference 
## Literatura 
* Tihomir Glavaš, Prozor, Arheološki leksikon Bosne i Hercegovine, Tom III, Zemaljski muzej Bosne i Hercegovine, Sarajevo 1988, 222.
* Stara tvrđava Prozor, http://bh-itinerary.com/gradovi/znamenitosti-atrakcije/stara-tvr%C4%91ava-prozor.html 
* Tursko osvojenje Prozora, http://www.rportal.eu/index.php/povijest/item/137-tursko-osvajanje-prozora/137-tursko-osvajanje-prozora
* Kula Studenac, http://www.prozor-x.com/prozor/foto-srednjoskolci-uredili-prostor-stare-tvrdave-kula-studenac-postaje-turisticka-atrakcija 
* Prozor. Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika, https://web.archive.org/web/20160305023319/http://kons.gov.ba/main.php?id_struct=6&lang=1&action=view&id=2960

P
Kategorija:Građevine u Prozor-Rami
Kategorija:Nacionalni spomenici u Prozor-Rami
P
Kategorija:Srednja Bosna
Ćorkovići

**Ćorkovići** su naseljeno mjesto u općini Kotor-Varoš, Bosna i Hercegovina. Na popisu stanovništva 1991. u selu je živilo 175 stanovnika, a prema preliminarnim rezultatima popisa 2013. bilo ih je 101.

## Geografija 
[thumb|left|280px|Klisura Ćorkovca (u magli) između Ćorkovića i Zuhrića ([Prisočka)]]
Ćorkovići se nalaze na strmim, jugozapadnim padinama  Petrova polja, na nadmorskoj visini od oko 910-930m. Ispod sela protiče Ćorkovac, lijeva pritoka Vrbanje.  Kroz njega prolazi lokalni pot koji povezuje regionalnu cestu R-440:  Kotor-Varoš – Obodnik – Šiprage – Kruševo Brdo sa komunikacijom Skender Vakuf – Imljani – Korićani – Vitovlje – Turbe, preko Ilomske. Od Šipraga je udaljeno oko 8&nbsp;km, a od Kotor-Varoši oko 40&nbsp;km.

## Historija 
## Stanovništvo 
## Također pogledajte 
*Šiprage
*Kotor-Varoš
*Ćorkovac

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Kotor Varoš
Selačka

**Selačka** je naseljeno mjesto u općini Kotor Varoš, Bosna i Hercegovina. Obuhvata nekoliko naseobina, pretežno na sjevernim i sjeveroistočnim padinama Šipraškog brda.

Na popisu stanovništva 1991. u  ovom selu su živjela 303 stanovnika, a prema preliminarnim rezultatima popisa 2013. bilo ih je 41.

## Geografija 
Selačka je više geografska oznaka za sjeveroistočne padine Šipraškog brda, a manje jedinstveno naseljeno mjesto. To područje obuhvata nekoloko zaselaka i naseobina, od kojih su najveće Kerle, Grič, Selačka (oko 700 m n/v), Hajdarovići, Kurušići i Gelići. Smješteno je između desnih pritoka Vrbanje – Trnovca i Crkvenice, na nadmorskoj visini od oko 680–850 m. Lokalnom putevima su povezani sa reginalnom cestom R-440: Kruševo Brdo – Šiprage – Obodnik.

## Historija 
Selačka je stara naseobina na nepristupačnom terenu, pa se pretpostavlja da je njihva daleka historija vezana za događaje u dolini Vrbanje, od autohtonog starobosanskog naselja i Ilira do današnjih dana.

U bližoj historiji, uz ostala sela šipraškog kraja, i Selačka je bila aktivno uključena u NOB, osobito za vrijeme Šeste neprijateljske ofanzive.

Za vrijeme Rata u Bosni, bošnjački dio Selačke su snage  bivše JNA i srpskih (para)vojnih jedinica rastjerale.

Nakon 1996., u projektu obnove porušenih sela, većina šipraških bošnjačkih sela je djelimično obnovljena, zahvaljujući Vladi i vojnicima Luksemburga, tj. bataljonu BELUGA (skr. od: **Be**lgium – **Lu**xembourg – **G**reece – **A**ustria; u okviru EUFOR-SFOR-a.

## Stanovništvo 
## Također pogledajte
*Šiprage
*Borbe oko Kotor-Varoši i Šipraga 1944.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Kotor Varoš
Stopan

**Stopan** je naseljeno mjesto u općini Kotor-Varoš, Bosna i Hercegovina.

Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 346 stanovnika., a prema preliminarnim rezultatima popisa 2013. bilo ih je 119.

## Geografija 
Stopan se nlazi na prijevoju - uzvisini (oko 680 m n/v) izimeđu Crkvenice i Stopanske rijeke, desnih pritoka  Vrbanje. Iz ovog sela do Šipraga vodi (pretežno makadamska) lokalna cesta, dužine oko 8&nbsp;km.

Stopan je nekada bio relativno veliko selo za prilike šipraškog kraja, bogato pitkom vodom i nadaleko poznatim voćnjacima, domaćim voćnim prerađevinama  i gostoljubivim stanovništvom.

## Historija 
Budući da je Stopan veoma  staro selo, pretpostavlja se da je njegova daleka historija  vezana za događaje u dolini Vrbanje, od autohtonog starobosanskog naselja i Ilira do današnjih dana.

Tokom Drugog svjetskog rata, ovo selo je učestvovalo u pokretu otpora i bilo značajno partizansko utočište. Između ostalog, januara 1944. je primilo veliki broj ranjenika koji su evakuirani iz Divizijske bolnice u klisuri Demićke (kod Šipraga), tokom Šeste neprijateljske ofanzive. Zbog udaljenosti od glavnih lokalnih komunikacija, Stopan je, i prilikom ostalih neprijateljskih prodora, bio sigurnije pribježište za ostalo lokalno stanovništvo.

Tokom rata u Bosni i Hercegovini (1992-95.), Vojska Republike Srpske, policijske i paravojne snage  su porušili okolna bošnjačka sela, osobito ona uzvodno uz Vrbanju do Kruševa Brda, kao i sva bošnjačka sela nizvodno do Banje Luke.. Lokalno stanovništvo je ubijano, a glavnina je protjerana. Nakon 1996., većina šipraških bošnjačkih sela je djelimično obnovljena, zahvaljujući Vladi i vojnicima Luksemburga, tj. bataljonu BELUGA (skr. od: **Be**lgium – **Lu**xembourg – **G**reece – **A**ustria; u okviru EUFOR-SFOR-a.

## Stanovništvo 
## Također pogledajte
*Šiprage
*Borbe oko Kotor-Varoši i Šipraga 1944.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Kotor Varoš
Nova Dolina (guvernorat)

**Guvernorat Nova Dolina** (arapski: محافظة الوادي الجديد) je jedan od 27 guvernorata Egipta. Nalazi se u jugozapadnom dijelu države, između rijeke Nil na istoku, Libije na zapadu i Sudana na jugu.

Guvernorat se prostire na površini od 376.505 km2 a prema podacima iz 2014. godine u njemu živi 219.615 stanovnika što znači da je guvernorat vrlo rijetko naseljen sa gustoćom od samo 0,58 stanovnika po km2.

Zauzima otprilike trećinu egipatske teritorije, po površini je najveći egipatski guvernorat i jedna od najvećih administrativnih jedinica na afričkom kontinentu. 
Glavni grad ove administrativne jedinice je Kharga.

## Općenito 
Guvernorat Nova Dolina se nalazi unutar Libijske pustinje a koja je dio Sahare. Najpoznatije oaze su:
* Kharga
* Farafra
* Dakhla
* Baris

Sa manje od jednog stanovnika po km2, najređe je naseljeni egipatski guvernorat.  
Od privrednih aktivnosti zastupljena je poljoprivreda (u područjima oko oaza), proizvodnja hurmi a od turističkih ponuda vrlo je popularan safari.

## Reference 
Kategorija:Egipatski guvernorati
Kategorija:Guvernorat Nova Dolina