Karma u budizmu

**Karma** (sanskrit: कर्म *kárma*, pali: *kamma*; čin, djelo) u budizmu označava svako djelovanje koje pokreće lanac uzroka i posljedica, slično zakonu akcije i reakcije. Karma obuhvata ne samo fizičko djelovanje, već i ono što svjesno biće govori i misli.

Kad čovjek djeluje, govori ili misli, njegov um nešto čini, a to mora proizvesti rezultate. Buda naročito ističe voljni momenat djelovanja, odnosno karme. On je govorio da "*namjera jeste karma, zato što prvo imamo namjeru prije nego što nešto učinimo tijelom, riječju i mišlju*". Bića se sastoje se od lanca uzroka i posljedica.

Posljedice karme predstavljaju ukupnost sklonosti, nagona i htijenja koji čine čovjekovu ličnost. Dozrijevajući u plodu, karma biva iscrpljena, ali volja slobodno stvara novu karmu, čiji plodovi neumoljivo sazrijevaju.. Svako biće nasljeđuje sopstvena djela, nastavljajući sa činjenjem novih djela, čije će posljedice osjetiti kasnije. Zbir čovjekovih djela određuje njegov sadašnji i budući život, a sadašnji život i karakter određeni su djelima izvršenim u pređašnjem životu. Zakon „dozrijevanje plodova“ se ne ograničava na jedan život, nego je osnov vjere u preporađanje.

## Budino učenje 
Prema Budinom učenju, djela (*karma*) su ono što bićima ostaje u vlasništvu i što ih određuje:

Prema Budinom učenju, djela su ta koja dijele bića na niska i uzvišena, a ne porijeklo ili položaj. Pritom, svako bira put svojih djela, kojima izgrađuje sebe:

Sidarta Gautama Buda je govorio da je prilikom djelovanja najvažnija volja odnosno namjera:

Postoje razna djela koja izazvivaju razne posljedice, i jedna vrsta djela koja vode iscrpljenju djelovanja (vidi nedjelovanje):

Posljedice loših djela ne nestaju u prošlosti, već neminovno stižu počinioca (u toku života ili u budućim životima):

Počinilac ne može pobjeći od svojih zlodjela, zato što ona prijanjaju uz njega:

Buda napominje da čovjek, koji je inače dobar, lakše može neutralisati posljedice pojedinog lošeg djela. On to poredi sa grumenom soli, koji čašu vode učini preslanom i nepogodnom za piće, a kad se ubaci u rijeku Gang, voda u rijeci neće postati slana zbog njega.

## Tumačenja 
### Tao-šeng 
Početkom 5. vijeka, kineski budistički monah i filozof Tao-šeng je povezao taostički pojam nedjelovanja (*wu wei*) sa budističkim pojmom djelovanja, odnosno karme (*wei*). On je iznio teoriju da kada čovjek upražnjava nedjelovanje, istovremeno upražnjava ne-um (*wu-hsin*). Ako čovjek slijedi načela nedjelovanja i ne-uma, tada ne žudi za stvarima niti ih se grčevito drži, iako se može baviti raznim djelatnostima. A pošto je posljedica čovjekove karme plod njegovih žudnji i vezivanja, čovjekova djela pod tim uslovima neće povlačiti nikakvu posljedicu.

Ova teorija predstavlja zanimljivo proširenje budističke filozofije jedne taoističke teorije. Kao takva, ona nepobitno predstavlja važan korak u razvoju kineskog budizma, koji će potom slijediti škola č'an.

Tako je najbolja metoda kultivisanja uma nedjelovanje, obavljanje svojih poslova bez namjernog napora ili svrhe. Ova metoda nema za cilj djelovanje kako bi se dobile dobre posljedice, bez obzira koliko bi bile dobre same po sebi. Ona stremi tome da se stvari čine tako da ne povlače nikakve posljedice. Kad čovjekove akcije ne povlače nikakve posljedice, tada će on, pošto se posljedice prethodno nakupljene karme iscrpe, postići oslobođenje.

### Savremena tumačenja 
[thumb|Tibetanski [Bhavacakra|točak bivanja.]]

Volja koju karakterišu žudnja, mržnja i zabluda, uzrokuje lošu karmu, dok ona koju karakteriše nesebičnost (*alopha*), blagonaklonost (*adosa*) i nezabluda (*amoha*), stvara dobru. Svaka radnja, dobra ili loša, izvire iz uma i ostavlja utisak u umu. Karma dalje utječe na naše sklonosti i naš doživljaj stvarnosti. Na primjer, ratoborna osoba će se u mnogim slučajevima osjećati uvrijeđena i bijesna, dok će smirena osoba izbjeći takve emocije. Na taj način karma određuje naše iskustvo, a našim djelima sijemo sjeme budućih iskustava. Međutim, karma ne znači predodređenost, pošto je pojedinac slobodan da djeluje u okviru same situacije nastale usljed njegove karme.

Svaka voljna akcija mijenja našu svijest i tako izgrađuje naš karakter, a time utječe na naše ponašanje, iskustvo i životni tok. I dobro i loše djelo rađaju plodom, kao što tone čovjek s kuglom oko vrata, bilo da je gvozdena ili zlatna. Postoje samo pojave koje neprekidno funkcionišu, povezane lancem uzroka i posljedica.

## Literatura 
* Čedomil Veljačić, *Kamma and its Fruit*, Buddhist Publication Society, Kandy, Sri Lanka, 1975.
* 
* Čedomil Veljačić, Filozofija istočnih naroda 1, Zagreb 1979.
* 
* Njanatiloka, Budistički rečnik, Pešić i sinovi, Beograd, 1996.
* 
* 

## Reference 
## Također pogledajte 
* Karma
* Nesopstvo
* Preporađanje (budizam)

## Vanjski linkovi 
* Čedomil Veljačić, Pitanja o nosiocu tereta moralne odgovornosti
* Šravasti Dhammika, Dobra kamma! Loša kamma!
* Leonard A. Bulen, Akcija i reakcija u budističkom učenju

Kategorija:Etika
Kategorija:Budistički pojmovi
Kategorija:Budistička filozofija
Kategorija:Indijska filozofija