Anafilaksa

**Anafilaksa** (stgrč. ἀνά - *ana* = gore + φύλαξις - *phylaxis* = zaštita) je ozbiljnija alergijska reakcija koja počinje iznenada, a može biti smrtonosna. Obično je praćena nizom simptoma, uključujući svrab, osip, oticanje grla i pad krvnog pritiska. Najčešći uzroci su ubodi insekata, prehrambene namirnice i lijekovi.

## Patofiziologija i dijagnoza
Anafilaktska reakcija nastaje nakon oslobađanja proteina iz određene vrste bijelih krvnih ćelija. Oni mogu podstaknuti ili  pospješiti alergijsku reakciju. Njihovo oslobađanje može biti izazvano reakcijom imunoskog sistema ili nekim drugim faktorom, nevezanim s imunskim sistemom. Dijagnosticira se na temelju simptoma osobe i znakova. Lijek prvog izbora je injektiranje adrenalina, koji se ponekad daje u kombinaciji s drugim lijekovima.

## Epidemiologija i historija
Oko 0,05 - 2%  svjetskog stanovništva, u nekom periodu života, doživi anafilaksnu reakciju. Procjenjuje se da se njena učestalost pojave povećava.

## Znakovi i siptomi
Anafilaksa se obično manifestira brojnim i različitim simptomima u periodu koji se mjeri minutama ili satima.

Simptomi u prosjeku nastupaju u roku od 5 do 30&nbsp; minuta, ako je uzrok supstanca koja ulazi direktno u krvotok. Prosjek je oko dva sata, ako je uzrok tek pojedena hrana. Osobe s potkožnim oteklinama (angioedemom) mogu umjesto svrbeža osjetiti pečenje. U do 20% slučajeva može doći do oticanja jezika ili ždrijela. Ostali simptomi mogu uključivati curenje iz nosa i oticanje očne sluznice i očnih kapaka (konjunktiva). Koža također može pomodriti (cijanoza), zbog  nedostatka kisika.

### Dišni sistem
Simptomi i znacii u respiratornom sistemu uključuju nedostatak daha, sipljivo disanje,  nisku tonsku fonaciju ili piskavo teško disanje, sa visokim tonovima. Mogu se pojaviti i promuklost, bol pri gutanju ili kašalj.

### Cirkulacijski simptomi
Zbog oslobađanja histamina iz određenih srčanih ćelija može doći do nagle kontrakcije srčanih krvnih žila (spazma koronarnih aterija). Time se prekida dotok krvi u srce, što može uzrokovati odumiranje srčanih ćelija, tj. infarkt miokarda ili do presporog (bradikardija) ili prebrzog (tahikardija) rada srca (srčana disritmija), ili srce može potpuno prestati kucati (srčani arest), čak i ako se ne daje adrenalin. Kod osoba koje već boluju od srčanih bolesti, rizik djelovanja anafilakse na srce i krvotok je veći.  Zbog niskog krvnog pritiska, kod oko 10% ljudi koji pate od anafilakse može se pojaviti bradikardija, sa niskim krvnim pritiskom; ombinacija sporog srčanog ritma i niskog pritiska poznata je kao Bezold-Jarischev refleks. Zbog naglog pada krvnog pritiska, pogođena isoba može osjećati ošamućenost ili izgubiti svijest. Do ovog niskog pritiska može doći i zbog širenja krvnih sudova (distribucijski šok) ili otkazivanja srčanih komora (kardiogeni šok). U rijetkim slučajevima, veoma nizak krvni pritisak može biti jedini znak anafilakse.

### Ostali simptomi
Simptomi u želucu i crijevima mogu uključivati grčeve, dijareju i povraćanje. Kod djece i mlađih osoba, najčešći okidači su prehrambene namirnice. Lijekovi i ubodi i/ili ugrizi insekata uobičajeniji su pokretači u starijih ljudi. Manje česti uzroci uključuju fizičke i biološke agense (npr. sperma, lateks, hormonske promjene, prehrambeni aditivi (kao što su mononatrijev glutamat i bojila za hranu), te lijekovi koji se nanose na kožu (lokalna primjena). Vježbanje ili temperatura (visoka ili niska) također mogu podstaći anafilaksu, ako potiču od oslobađanja hemijskih tvari iz nekih ćelija, kao što su  mastociti, koje zatim iniciraju alergijsku reakciju. Anafilaksa uzrokovana vježbanjem često je povezana i s konzumiranjem određenih namirnica. Ako se pojavi tokom primanja anestezije, najčešći uzroci su neki lijekovi kojima se inducira paraliza (neuromuskularnim blokatorima), antibioticima i lateksom. U 32-50% slučajeva uzrok je nepoznat (idiopatska anafilaksija).

### Hrana
Mnoge namirnice mogu pokrenuti anafilaksnu reakciju, čak i kad se određena hrana uzima po prvi put. U zapadnim kulturama najčešći uzroci su konzumiranje ili doticaj s kikirikijem, pšenicom, orašastim plodovima, mehkušcima, ribom, mlijekom i jajima. Na Bliskom istoku, čest okidač je i susam. U Aziji anafilaksu često uzrokuju riža i kikiriki. Teški slučajevi obično su posljedica konzumiranja hrane, ali neke osobe imaju ozbiljnu reakciju i kad poketač samo dotakne neki dio tijela. Djeca, nakon puberteta,  mogu "prerasti" dotadašnje alergije. Do dobi od 16 godina, 80% djece s anafilaksom na mlijeko i/ili jaja i 20% s jednim slučajem anafilakse na kikiriki mogu jesti ove namirnice bez problema. Ako je osoba alergična na jedan od NSAID lijekova obično može koristiti neki drugi, bez izazivanja anafilaksije. Ostali česti medicinski uzroci anafilakse su hemoterapija, vakcine, protamin (nalazi se i u spermi), te lijekovi na bazi biljaka. Neki lijekovi, uključujući vankomicin, morfij i lijekove koji se koriste za poboljšanje rendgenskih slika (radiokontrastna sredstva), izazivaju anafilaksu oštećujući određene ćelije i tako podstiču oslobađanje histamina (degranulacijom mastocita).

Učestalost reakcija na lijekove dijelimično zavisi od  učestalosti uzimanja lijekova, a dijelom i o načinu na koji lijek djeluje. Anafilaksa na penicilinske preparate ili cefalosporine javlja se tek nakon što se u organizmu vežu za proteine, a neki to čine lakše od drugih. Anafilaksa na penicilin javlja se na svakih 2.000 do 10.000 liječenih osoba. Smrt se javlja u manje od 1/50.000 liječenih osoba. Anafilaksa na aspirin i nesteroidne protivupalne lijekove javlja se otprilike kod jedne od 50.000 osoba.  Ako se ima reakcija na peniciline, rizik od reakcije na cefalosporine je veći, ali je još uvijek manji od 1/1000. Ranije radiokontrastna sredstva  koja su se koristili za poboljšanje rendgenskih slika  izazivala su reakcije u 1% slučajeva. Novija sredstva niže osmolarnosti izazivaju reakcije tek u oko 0,04% slučajeva.

### Otrovi
Otrovi od uboda ili ugriza insekata, kao što su pčele i ose (Hymenoptera) ili stjenice (Triatominae) mogu također uzrokovati burne anafilakse. Ako osoba ima ranije reakcije na otrov, i to jače od tek lokalne reakcije oko mjesta uboda, ima veći rizik za anafilaku u budućnosti. Međutim, oko polovine  ljudi koji umiru od anafilakse nisu imali prethodnu sistemsku reakciju.

### Faktori rizika
Osobe s atopijskim bolestima poput astme, ekcema ili alergijskog rinitisa, imaju povećan rizik od anafilakse na hranu, lateks i radiokontrastna sredstva;  te osobe nemaju veći rizik i od reakcije na lijekove u injekcijama ili ubode insekata. Jedno ispitivanje pogođene djece, pokazalo je da ih je 60% nimalo prethodne atopijske bolesti. Više od 90% djece koja umiru od anafilakse boluje od astme. Osobe koje pate od poremećaja izazvanog  prevelikim brojem mastocita u tkivu (mastocitoza) ili one višeg imovinskog standarda u rizičnijoj su skupini. Što je više vremena prošlo od posljednje izloženosti alergenu koji je izazvao anafilaksu, to je manji rizik od nove reakcije.

## Mehanizmi
Anafilaksa je teška alergijska reakcija koja počinje naglo i utiče na mnoge organske sisteme. Javlja se zbog oslobađanja upalnih medijatora i citokina iz mastocita i bazofila. Njihovo oslobađanje obično je posljedica reakcije imunskog sistema, ali može biti izazvano i oštećenjem ćelija koje nije u vezi s nekom takvom reakcijom.

### Imunski
Kada je anafilaksa izazvana imunoskom reakcijom, imunoglobulin E (IgE) veže se na strani materijal koji pokreće alergijsku reakciju (antigen). Kombinacija veze IgE sa antigenom aktivira FcεRI receptore na mastocitima i bazofilima. Mastociti i bazofili reagiraju oslobađanjem upalnih medijatora, poput histamina. Medijatori pojačavaju kontrakciju glatkih mišića bronhija, uzrokujući širenje krvnih sudova (vazodilatacija), povećavaju isticanje tekućine iz krvotoka, i slabe rad srčanog mišića
*Bifazna anafilaksa dijagnosticira se kad se simptomi ponove u roku od 1-72 sata, od kada osoba nije imala novi kontakt s alergenom koji je uzrokovao prvu reakciju. U nekim ispitivanjima tvrdi se kako se u čak 20% slučajeva anafilakse radi o bifaznoj formi. Ako se simptomi vrate, to obično biva u roku od 8 sati. Druga reakcija liječi se na isti način kao i izvorna anafilaksa.
*Pseudoanafilaksa ili anafilaktoidne reakcije su stariji nazivi za anafilaksu koja nije izazvana alergijskom reakcijom, nego direktni oštećivanjem mastocita, putem njihove degranulacije.

### Adrenalin
Primarni lijek za anafilaksu je  adrenalin (epinefrin). Ne postoji niti jedan razlog zbog kojeg se ne bi mogao koristiti, jer nema kontraindikacije. Preporučljivo je da se, čim se posumnja na anafilaksu,   otopina adrenalina injektira u mišić srednjeg dijela anterolateralnog područja bedra. Ako osoba zadovoljavajuće ne reagira na liječenje injekcija se može ponavljati svakih 5 do 15 minuta.  Druga doza potrebna je u 16 do 35% slučajeva. Rijetko je potrebno više od dvije doze. U manje probleme koje izaziva adrenalin spadaju tremor, tjeskoba, glavobolje i lupanje srca.

Može se dogoditi da adrenalin ne djeluje u osoba koje uzimaju beta-blokatore. U takvoj situaciji, ako adrenalin nije učinkovit, može se intravenski dati glukagon. Glukagon ima mehanizam djelovanja koji ne uključuje ß-receptore.

Ako je potrebno, adrenalin se može ubrizgati u venu (intravenska injekcija), koristeći razrijeđenu otopinu. Intravenski adrenalin međutim povezuje se s nepravilnim otkucajima srca (aritmija) i sa srčanim udarima (infarkt miokarda). Autoinjektori adrenalina koji omogućuju osobama s anafilaksom da sami sebi daju injekciju adrenalina obično su dostupni u dvije doze, za odrasle i djecu težine iznad 25&nbsp;kg i u dozi za djecu od 10 do 25&nbsp;kg.

### Dodatni lijekovi
Uz adrenalin, najčešće se preporučuju antihistaminici. Za njih se vjeruje da su djelotvorni na osnovu teorijskog zaključivanja, iako postoji vrlo malo dokaza da su antihistaminici stvarno učinkoviti u liječenju ove bolesti. Cochrane-ova analiza 2007. nije pronašla nijednu studiju dovoljno dobru za preporuku. Ne vjeruje se da antihistiminici djeluju na nakupljanje tekućine ili na spazme disajnih puteva. 
Kortikosteroidi vjerojatno neće djelovati ako osoba upravo ima anafilatsku epizodu. Mogu se koristiti u pokušaju smanjenja rizika od bifazne anafilakse, ali njihova efikasnost  u sprečavanju buduće anafilakse je neizvjesna. Ako adrenalin ne uklanja simptome bronhospaza, može biti djelotvoran salbutamol, koji se daje putem inhalatora (nebulizatora. Za određene alergene postoji liječenje kojim se smanjuje osjetljivost organizma na tvar koja uzrokuje alergijsku reakciju (alergenska imunoterapija). Ova terapija može spriječiti buduće epizode bolesti. Pokazalo se da je višegodišnja potkožna hiposenzibilizacija djelotvorna protiv uboda insekata, a oralna hiposenzibilizacija kod mnogih alergija na hranu.

## Prognoza
Izgledi za oporavak su dobri kad se zna uzrok i ako se liječenje izvede brzo. Čak i kad je uzrok nepoznat, ako je dostupan lijek za zaustavljanje reakcije, osoba se obično dobro oporavi. Neki smrtni slučajevi nastupili su u roku od nekoliko minuta. Osobe koji imaju anafilaksu nakon napora, obično imaju dobre izglede, uz rjeđe i manje teške epizode kako postaju stariji. Učestalost se čini se povećava. Broj osoba s anafilaksijom 1980-ih godina bio je oko 20 na 100.000 godišnje, dok je 1990-ih taj broj iznosio 50 na 100.000 godišnje. Čini se da se prvenstveno povećava broj anafilaksija uzrokovanih hranom. Rizik je najveći u mladih ljudi i žena.

Danas (2019.)  anafilaksa uzrokuje 500-1,000 smrtnih slučajeva godišnje (2,4 na miliona) u Sjedinjenim Američkim Državama, 20 smrtnih slučajeva godišnje u Velikoj Britaniji (0,33/milion), a 15 smrtnih slučajeva godišnje u Australiji (0,64/milion). U Australiji, od anafilakse zbog hrane, uglavnom umiru žene, dok do smrtnih slučajeva zbog uboda insekata češće smrtno stradaju muškaraci. Za svoj rad na anafilaksi,  kasnije je, 1913., dobio Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu. Pojam dolazi iz grčkog jezika|od grčkih riječi ἀνά ana, *protiv*, i φύλαξις filaksija, *zaštita*.

## Istraživanja
U toku su istraživanja na razvoju adrenalina koji bi se u liječenju anafilakse mogao stavljati pod jezik (sublingvalni adrenalin). Proučava se i potkožna primjena anti-IgE antitijela omalizumaba, za sprječavanje recidiva, ali ona još uvijek nije preporučeno.

## Također pogledajte
*Histamin
*Alergija
## Reference 
Kategorija:Bolesti
Kategorija:Hitni medicinski slučajevi
Kategorija:Alergologija