E2F7

**Transkripcijski faktor E2F7** je  protein koji je kod ljudi kodiran genom 
**E2F7**. Faktori transkripcije E2F, poput E2F7, imaju bitnu ulogu u regulaciji progresije ćelijskog ciklusa (Di Stefano et al., 2003).

Di Stefano et al (2003) utvrdili su da gen E2F7 sadrži 13 egzona, od kojih je prvi nekodirajući. Promotorska regija sadrži četiri potencijalna mjesta vezanja za E2F.

Analizom sekvence i analizom BAC klonova, de Bruin et al. (2003) mapirali su ljudske i mišje gene E2F7 u hromosome 12, odnosno  10.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 911  aminokiselina, a  molekulska težina   99.888 Da.

1020304050
MEVNCLTLKDLISPRQPRLDFAVEDGENAQKENIFVDRSRMAPKTPIKNE
PIDLSKQKKFTPERNPITPVKFVDRQQAEPWTPTANLKMLISAASPDIRD
REKKKGLFRPIENKDDAFTDSLQLDVVGDSAVDEFEKQRPSRKQKSLGLL
CQKFLARYPSYPLSTEKTTISLDEVAVSLGVERRRIYDIVNVLESLHLVS
RVAKNQYGWHGRHSLPKTLRNLQRLGEEQKYEEQMAYLQQKELDLIDYKF
GERKKDGDPDSQEQQLLDFSEPDCPSSSANSRKDKSLRIMSQKFVMLFLV
SKTKIVTLDVAAKILIEESQDAPDHSKFKTKVRRLYDIANVLTSLALIKK
VHVTEERGRKPAFKWIGPVDFSSSDEELVDVSASVLPELKRETYGQIQVC
AKQKLARHGSFNTVQASERIQRKVNSEPSSPYREEQGSGGYSLEIGSLAA
VYRQKIEDNSQGKAFASKRVVPPSSSLDPVAPFPVLSVDPEYCVNPLAHP
VFSVAQTDLQAFSMQNGLNGQVDVSLASAASAVESLKPALLAGQPLVYVP
SASLFMLYGSLQEGPASGSGSERDDRSSEAPATVELSSAPSAQKRLCEER
KPQEEDEPATKRQSREYEDGPLSLVMPKKPSDSTDLASPKTMGNRASIPL
KDIHVNGQLPAAEEISGKATANSLVSSEWGNPSRNTDVEKPSKENESTKE
PSLLQYLCVQSPAGLNGFNVLLSGSQTPPTVGPSSGQLPSFSVPCMVLPS
PPLGPFPVLYSPAMPGPVSSTLGALPNTGPVNFSLPGLGSIAQLLVGPTA
VVNPKSSTLPSADPQLQSQPSLNLSPVMSRSHSVVQQPESPVYVGHPVSV
VKLHQSPVPVTPKSIQRTHRETFFKTPGSLGDPVLKRRERNQSRNTSSAQ
RRLEIPSGGAD

:Simboli

**C**:  Cistein 
**D**: Asparaginska kiselina 
**E**: Glutaminska kiselina 
**F**:  Fenilalanin 
**G**:  Glicin 
**H**:  Histidin 
**I**:  Izoleucin 
**K**: Lizin 
**L**: Leucin 
**M**:  Metionin 
**N**:  Asparagin 
**P**:  Prolin
**Q**:  Glutamin 
**R**:  Arginin 
**S**:  Serin 
**T**:  Treonin 
**V**:  Valin 
**W**:  Triptofan 
**Y**:  Tirozin

## Kloniranje i ekspresija
Skriningom ljudskih fibroblasta na gene regulisane E2F1, nakon čega je uslijedila analiza baze podataka i RT-PCR biblioteke cDNK fibroblasta, Di Stefano et al. (2003) klonirali su 2 varijante prerade E2F7 koje su označili kao E2F7A i E2F7B. E2F7A nedostaje egzon 12 i kodira protein od 728 aminokiselina, dok E2F7B uključuje egzon 12 i kodira protein sa 911 aminokiselina. Proteini E2F7A i E2F7B razlikuju se u sekvenci, tek nakon aminokiseline 713, a oba imaju po dva domena za vezivanje DNK tipa E2F, tipa N koje sadrže visoko konzervirane ostatke uključene u vezivanje. Obje izoforme bile su eksprimirane u svim ispitivanim ćelijskim linijama, pri čemu je E2F7B najzastupljeniji.

De Bruin et al. (2003) identificirali su mišji E2f7, koji kodira zaključeni protein od 904 aminokiseline. Otkrivena Northern blot analiza pokazala je najveću ekspresiju E2f7 u mišjoj koži i timusu, s malo ili bez ekspresije u mozgu, mišićima ili želucu. E2f7 označen epitopom lokaliziran u jedru mišjih embrionskih fibroblasta, bez obzira na stanje ćelijskog ciklusa.

## Funkcija gena
Koristeći kvantitativnu RT-PCR analizu, Di Stefano et al. (2003) otkrili su da je aktivacija E2F1 rezultirala šest puta povećanim nivoom iRNK E2F7 u ljudskim fibroblastima. E2F1 i, u manjoj mjeri, E2F4 zauzimali su promotor E2F7 u ćelijama ljudskog osteosarkoma U2OS. Ektopska ekspresija E2F7 u ćelijama U2OS potisnula je ciljne gene E2F i dovela do nakupljanja ćelija  u G1 fazi ciklusa. E2F7 povezan je s promotorima reguliranim E2F *in vivo*, a povezanost se povećala u S fazi. Analiza mutacija otkrila je da su za vezivanje DNK potrebna oba domena E2F7 . Testovi imunoprecipitacije hromatina (ChIP) pokazali su da su za vezivanje DNK E2F7 veže promotore podskupa gena ovisnih o E2F, uključujući E2F1 i CDC6 (CDC18L, u ćelijama U2OS i ljudskim fibroblastima. Inhibicija ekspresije E2F7 rezultirala je specifičnom derepresijom promotora E2F1 i CDC6. Zaključili su da je E2F7 jedinstveni represor podskupa E2F ciljnih gena čiji su proizvodi potrebni za napredovanje ćelijskog ciklusa.

De Bruin et al. (2003) otkrili su da stimulacija seruma povećava ekspresiju E2f7 u embrionskim fibroblastima miša u mirovanju. Prekomjerna ekspresija E2f7 rezultirala je nakupljanjem ćelija u G2/M i smanjenjem ćelija u G1-fazi.

## Životinjski model
Li et al. (2008) otkrili su da su se i miševi E2f7 –/– i E2f8  –/– miševi normalno razvijali i doživjeli starost. Ukrštanjem su proizvedeni miševi E2f7 +/– E2f8 –/– koji su bili razvojno normalni, ali većina životinja E2f7 –/– E2f8 +/– uginula je  u prva tri mjeseca života. Embrioni s dvostrukim izbacivanjem uginuli su do embrionskog dana 11,5, zbog masovne apoptoze i širenja krvnih sudova i pokazali su povećanu ekspresiju E2f1 i p53 (TP53), kao i mnoge gene povezane sa stresom. ChIP analiza pokazala je homo– i heterodimere E2f7 i E2f8 na ciljnim promotorima, uključujući E2f1 i Cdc6. Gubitak  E2f1 ili p53 potisnuo je masovnu apoptozu u embrionima s dvostrukim nokautom.

## Reference
## Dopunska literatura
*
*
*
*
*
*
*
*

Kategorija:Geni na hromosomu 12
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika