open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zlatni cepin

nski alpinista, prvi dobitnik Zlatnog cepina za životno djelo]]
 alpinista, jedini četverostruki dobitnik Zlatnog cepina u kategoriji godišnjih dostignuća]]
**Zlatni cepin** je godišnja nagrada iz planinarstva koju od 1992 dodjeljuje francuski časopis *Montagnes* (planine) i *Groupe de Haute Montagne*. Nagrada se dodjeljuje za dostignuća u predhodnoj godini i predstavlja najveću planinarsku čast, svojevrsni Oskar za planinarstvo i penjanje. Nominaciju obavljaju časopis i navedeno društvo, a u žiriju su i predhodni dobitnici.
 alpinista, jedini dobitnik Zlatnog cepina u obe kategorije]]
Dodjeljuje se u dvije kategorije:
* Zlatni cepin za dostignuća u jednoj godini sa početkom od 1992. godine
* Zlatni cepin za životno djelo za ukupni doprinos planinarstvu i čije djelovanje predstavlja inspiraciju za naredne generacije. Počinje se dodjeljivati od 2009. godine.

Jedini dobitnik u obe kategorije je slovenski alpinista Andrej Štremfelj. Istovremeno je i najmlađi dobitnik.

## Dobitnici za životno djelo 
:2009 - Walter Bonatti
:2010 - Reinhold Messner
:2011 - Doug Scott, engleski alpinista koji je prvi osvojio Mount Everest, učesnik oko 40 ekspedicija na visoke planine Azije, tokom kojih je prvi put ispenjao 30 vrhova.
:2012 - Robert Paragot
:2013 - Kurt Diemberger
:2014 - John Roskelley
:2015 - Chris Bonington
:2016 - Wojciech Kurtyka
:2017 - Jeff Love
:2018 - Andrej Štremfelj, član (AO PD Kranj) se u alpinizam upisao 13. maja 1979, kada se sa Nejcem Zaplotnikom, kao prvi Slovenac i prvi Jugoslaven popeo na vrh Mount Everesta (8.848 m). Godine 1990 se na najviši vrh popeo sa ženom Marijom. kao prvi bračni par. Ispenjao se i na sedam osamhiljadaša: Gašerbrum I, Broad Peak, Gašerbrum II, Šiša Pangma, južni vrh Kangčendzenge, Čo Oju in Daulagiri. Prvenstveni uspon u alpskom stilu na južni vrh Kangčendzenge (8.476 m) sa Markom Prezeljem 1991. godine, svrstava se u vrhunska dostignuća alpinizma.
:2019 - Krzysztof Wielicki
:2020 - Catherine Destivelle

## Reference 
Kategorija:Planinarstvo
Tata (pjesma)

"**Tata**" je pjesma pjevača Franco Balkana i osmi je studijski singl sa albuma *Superstar*
* Franco Balkan – tekst
* Damir Bečić, Almir Ajanović – aranžman
* Zorana Guja, Franco Balkan – prateći vokali
* Damir Bečić, Adnan Pacoli, Franco Balkan – programiranje
* Almir Ajanović, Damir Bečić – miksing i mastering
* Studio Tempo – studio i produkcija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt Tempo Digital 

Kategorija:Pjesme Franco Balkana
Kategorija:Singlovi iz 2020.
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1989 – ekipno (žene)

**Utrka u ekipnoj konkurenciji na 4 × 15&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1989. za žene održana je 9. februara 1989. u austrijskom gradu Feistritzu.

## Države učesnice 
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)

## Rezultati 
Nastupile su 36 biatlonki iz 9 država.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1989.
Islam u Džibutiju

[mini|desno|300px|[Džamija Al Sada u Djiboutiju, tokom perioda 1940tih]]
Islam u Džibutiju ima bogatu i višestoljetnu tradiciju. Prvi počeci islama na području Džibutija, odnosno prostoru Afričkog roga sežu u vrijeme posljednjeg poslanika Muhammeda. Prema Pew Research Centru, 98% od 490.000 stanovnika Džibutija se muslimani a 77% njih su sunitski muslimani
(prvenstveno pripadnici šafijskog mezheba, odnosno te pravne škole), 8% muslimana Džibutija su neodređene denominacije, 2% su šiiti dok preostalih 13% muslimana ove afričke države su druge denominacije poput Kuranija, pripadnika Ibadizma itd. Nakon stjecanja nezavisnosti, Džibuti je izgradio pravni sistem zasnovan dijelom na islamskom zakonu tj. šerijatu.

## Historija islama u Džibutiju 
Islam se na području Afričkog roga pojavio još tokom perioda nedugo nakon hidžre. Mesdžidul Kibletejn, džamija sa dvije kible u susjednom somalijskom gradu Zeili, potiče još iz 7. vijeka i najstarija je džamija u gradu.

Krajem 9. vijeka, Jakubi, muslimanski geograf i vjerovatno prvi historičar svjetske kulture, zabilježio je da muslimani žive duž sjeverne somalijske obale. Također je spomenuo da Adalski sultanat ima sjedište u Zeili što se sugeriše da Adalski sultanat s tim glavnim gradom datira barem iz 9. ili 10. vijeka. Prema I.M. Lewisu, tim područjem su upravljale lokalne dinastije koje su također vladale slično uspostavljenim Sultanatom Mogadišu, u regiji Benadir na jugu. Historiju Adalskog sultanata od njegovog osnivanja karakterizira niz bitki sa susjednom Abesinijom.

### Politike 
Član 1. Ustava Džibutija navodi islam kao jedinu državnu religiju, a član 11. predviđa jednakost građana svih vjera i slobodu vjeroispovijesti. Iako je islam državna religija, ustav ne dozvoljava političke stranke utemeljene na vjerskim osnovama.

Većina lokalnih muslimana drži se sunitske denominacije, slijedeći šafijski mezheb, tj šafijsku pravnu školu.

## Također pogledajte 
* Kršćanstvo u Dibutiju
* Religija u Džibutiju

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Islam i društvo
Kategorija:Islam u Džibutiju
Džibuti
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1989 – štafeta (žene)

**Utrka u štafeti na 3 × 7,5&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1989. za žene održana je 12. februara 1989. u austrijskom gradu Feistritzu. Po šesti put uzastopno nakon SP 1984, SP 1985, SP 1986, SP 1987. i SP 1988. godine pobijedila je sovjetska štafeta. Od ove godine dužina utrke je promijenjena na 7,5&nbsp;km.

## Države učesnice 
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)

## Rezultati 
Nastupile su 27 biatlonki iz 9 država.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1989.
Skok s motkom

[mini| Skakačica s motkom [Allison Stokke priprema se za skok]]
**Skok s motkom** jest atletska disciplina u kojoj takmičari koriste dugački i savitljivi štap, obično napravljen od fiberglasa ili karbonskih vlakana, kao pomoć pri preskakanju letvice postavljene na određenoj visini. Takmičenja u skokovima s motkom bila su poznata još drevnim Grcima, Krećanima i Keltima. Disciplina je u programu Olimpijskih igara od samog početka, 1896, za muškarce i od 2000. za žene.

Tipično se klasificira kao jedna od četiri glavne skakačke discipline u atletici, uz skok u vis, skok u dalj i troskok. Neobičan je među atletskim disciplinama po tome što mu je potrebna znatna količina specijalizovane opreme da bi se učestvovalo, čak i na osnovnom nivou. Brojni elitni skakači s motkom imali su iskustva u gimnastici, uključujući postavljače svjetskih rekorda Jelenu Isinbajevu i Briana Sternberga, što odražava slične fizičke atribute potrebne za ovaj sport. Brzina trčanja može biti najdominantniji faktor. Fizički atributi kao što su brzina, okretnost i snaga neophodni su za efikasno preskakanje, ali tehnička vještina podjednako je važna, ako ne i važniji element. Cilj skoka s motkom jest preskočiti letvicu oslonjenu na dva stuba bez obaranja.

## Napomene 
## Reference
Kategorija:Discipline u atletici na LJOI
Kategorija:Discipline u atletici
Kategorija:Skok s motkom
Zekerijah Smajić

**Zekerijah Smajić** (rođen 30. maja 1952; Rašljani, Brčko) bosanskohercegovački je novinar i publicista koji se od 1995.  bavi politikama Evropske unije (EU), međunarodnim odnosima i procesom evropskih integracija. Osnivač je prvog balkanskog multimedijalnog servisa SENSE sa redakcijama u Bruxellesu i Den Haagu. Trenutno je angažiran kao konsultant na evropskom projektu "EU-Zapadni Balkan" i stalni je kolumnist za Al Jazeera Balkans. Dobitnik je brojnih profesionalnih nagrada i priznanja.

## Profesionalna karijera 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*http://balkans.aljazeera.net/profil/zekerijah-smajic
*https://www.klix.ba/magazin/film-tv/prije-30-godina-poceo-je-yutel-ovi-kao-hoce-da-se-otcjepljuju-a-mi-im-kao-ne-damo/201023078

Kategorija:Rođeni 1952.
Kategorija:Biografije, Brčko
Kategorija:Bosanskohercegovački novinari
Kategorija:Jugoslavenski novinari
Kategorija:Živi ljudi
Jonas Salk

**Jonas Edward Salk** (  ; rođen kao **Jonas Salk**; 28. oktobra 1914 – 23. juna 1995.) bio je američki virolog i medicinski istraživač koji je razvio jedno od prvih uspješnih cjepiva protiv dječje paralize. Rođen je u New Yorku i pohađao City College u New Yorku i Medicinski fakultet Univerziteta u New Yorku, a kasnije je odlučio da se bavi medicinskim istraživanjima, umjesto da postane praktični ljekar. Praksu je započeo u bolnici Mount Sinai u New Yorku 1939. godine. Dvije godine kasnije, dobio je stipendiju na Univerzitetu u Michiganu, gdje je proveo nekoliko godina proučavajući viruse gripe sa svojim mentorom Thomasom Francisom Jr.
desno|mini|238x238piksel| Jonas Salk tokom posjete Centra za kontrolu bolesti 1988. godine

## Reference 
Kategorija:Umrli 1995.
Kategorija:Rođeni 1914.
Kategorija:Biografije, New York
Kategorija:Američki virolozi
Kategorija:Američki epidemiolozi
Kategorija:Pages with unreviewed translations
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1990 – 7,5 km

**Utrka u sprintu na 7,5&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1990. za žene održala se 10. marta 1990. u norveškom gradu Oslu.

## Države učesnice
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (1)
*  (1)
*  (4)
*  (1)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)

## Rezultati 
Nastupile su 45 biatlonki iz 10 država.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1990.
Moderna (vakcina)

**mRNA-1273**, poznatija kao **Moderna COVID-19 vakcina**, prodavana pod imenom **Spikevax**, jeste vakcina protiv COVID-19 koju su razvili Nacionalni institut za alergiju i zarazne bolesti (NIAID), Biomedicinsko tijelo za napredna istraživanja i razvoj (BARDA) i kompanija Moderna. Primjenjuje se intramuskularnom injekcijom. Dana 18. decembra 2020. godine, za mRNA-1273 je izdato odobrenje za hitnu upotrebu od strane Američke agencije za hranu i lijekove (FDA). Odobrena je za upotrebu u Kanadi 23. decembra 2020.

U januaru 2020. godine, Moderna je najavila razvoj RNA vakcine, nazvane mRNA-1273, kako bi se indukovao imunitet na SARS-CoV-2. Modernina tehnologija je jedinjenje nukleozid modifikovane RNK (modRNA) nazvano *mRNA-1273*, koje inducira imunitet na SARS-CoV-2 kodirajući prefuzijski stabilizirani protein ***spike*** (S) koji je prirodno prisutan na površini čestica SARS-CoV-2. Od najave, dionice Moderne dramatično su porasle, a izvršni direktor i drugi korporativni direktori započeli su veliku programsku prodaju svojih udjela.

Sistem za isporuku lijeka mRNA-1273 koristi sistem za isporuku lijekova s nanočestično PEGiliranim lipidom (LNP).
mini|Vakcina Moderna COVID-19 čuva se u hladnjaku.

## Reference 
Kategorija:Vakcine protiv COVID-19
Nanočestica čvrstog lipida

desno|mini|250x250piksel| Upotreba u DNK vakcinama .

**Čvrste lipidne nanočestice** (SLN) ili **lipidne nanočestice** (LNP) su nanočestice sastavljene od lipida . One su novi sistem isporuke farmaceutskih lijekova (i dio isporuke nanočestica lijekova ) i nova farmaceutska formulacija. LNP-ovi kao sredstvo za isporuku lijeka prvi put su odobreni 2018. godine za lijek siRNA, Onpattro. LNP su došle do šireg izražaja 2020. godine, jer neka COVID-19 cjepiva koja koriste tehnologiju RNA vakcina, premazuju krhke mRNA niti PEGiliranim lipidnim nanočesticama kao svojim nosačem (npr. MRNA-1273 iz Moderne i BNT162b2, od BioNTech / Pfizer ).

## Karakteristike 
Čvrsta lipidna nanočestica je obično sferična s prosječnim promjerom između 10 i 1000 nanometara . Čvrste nanočestice lipida posjeduju čvrsti matriks lipidnog jezgra koji može solubilizirati lipofilne molekule. Jezgra lipida stabilizirana je surfaktantima (emulgatori). Korišteni emulgator ovisi o putevima primjene i ograničeniji je za parenteralnu primjenu. Izraz lipid ovdje se koristi u širem smislu i uključuje trigliceride (npr. Tristearin ), digliceride (npr. Glicerol bahenat), monogliceride (npr. Glicerol monostearat ), masne kiseline (npr. Stearinska kiselina ), steroide (npr. Holesterol ) i voskove (npr. cetil palmitat ). Sve klase emulgatora (s obzirom na naboj i molekulsku težinu) korištene su za stabilizaciju lipidne disperzije. Utvrđeno je da kombinacija emulgatora može efikasnije spriječiti nakupljanje čestica .

FDA je 2018. odobrila prvi lijek koji je koristio nanočestice lipida kao sistem za isporuku lijeka, siRNA lijek, Onpattro . Od kraja 2020. godine, nekoliko mRNA vakcina za SARS-CoV-2, uključujući Modernin RNK-1273 i BioNtech BNT162b2, koriste i lipidne nanočestice kao svoj dostavni sistem lijeka.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Solid Lipid Nanoparticle, *ScienceDirect* (2017)

Kategorija:Lipidi
Sputnik V

mini|desno|alt=Tekst "Sputnik V" napisan tamnoplavim slovima|Logotip Sputnika V
mini|alt=Dvije bočice od kojih lijeva ima plavi, a desna crveni čep. Na etiketama na bočicama stoji tekst na ruskom.|Bočice vakcine
**Sputnik V** () ili **Gam-COVID-Vac** () jest adenovirusna vektorska vakcina protiv COVID-a 19 koju je razvio ruski Nacionalni istraživački centar epidemiologije i mikrobiologije Gamaleja. Prva je vektorska vakcina protiv COVID-a 19, koju je Ministarstvo zdravlja Rusije registriralo 11. augusta 2020.

Prema Kirilu Dmitrijevu, direktoru Direktnog investicijskog fonda Rusije, "V" u imenu označava "pobjedu [nad COVID-om 19]" (od engleske riječi "victory").

Vakcina je isprva odobrena za distribuciju u Rusiji pa onda u 59 drugih država (stanje: april 2021) na osnovu preliminarnih rezultata prve i druge faze kliničkih istraživanja objavljenih 4. septembra 2020. Odobrenje upotrebe početkom augusta izazvalo je kritike u medijima i razne rasprave u naučnoj zajednici o tome je li odobrenje bilo opravdano s obzirom na nedostatak opsežnih naučnih istraživanja kojima bi se potvrdila sigurnost i učinkovitost vakcine. Dana 2. februara 2021. *The Lancet*, naučni časopis iz polja medicine, objavio je privremenu analizu kliničkog istraživanja koja ukazuje na učinkovitost od 91,6% bez neobičnih kontraindikacija.

Hitna masovna distribucija započela je u decembru 2020. u Rusiji, Argentini, Bjelorusiji, Mađarskoj, Srbiji, Pakistanu (u malim količinama) i Ujedinjenim Arapskim Emiratima. Prema podacima iz februara 2021. naručeno je više od milijardu doza vakcine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt

Kategorija:Nauka i tehnologija u Rusiji
Kategorija:Vakcine protiv COVID-19
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1990 – 15 km

**Utrka u pojedinačnoj konkurenciji na 15&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1990. za žene održala se 20. februara 1990. u sovjetskom gradu Minsku.

## Države učesnice
*  (2)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (1)
*  (1)
*  (3)
*  (3)
*  (1)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)
*  (4)

## Rezultati 
Nastupile su 44 biatlonke iz 16 država.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1990.
Maurice Hilleman

mini|Maurice Hilleman
**Maurice Ralph Hilleman** (30. august 1919&nbsp;- 11. aprila 2005.) bio je američki mikrobiolog koji se specijalizirao za vakcinologiju i razvio preko 40 vakcina, neusporedivu evidenciju o produktivnosti. Od 14 vakcina koje se rutinski preporučuju u trenutnim američkim rasporedima vakcina, razvio je osam: vakcina protiv ospica, zaušnjaka, hepatitisa A, hepatitisa B, vodenih kozica, *Neisseria meningitidis*, *Streptococcus pneumoniae* i bakterija *Haemophilus influenzae*. Također je igrao ulogu u otkrivanju adenovirusa koji proizvode prehladu, virusa hepatitisa i virusa SV40 koji može izazvati rak.

## Reference 
Kategorija:Umrli 2005.
Kategorija:Rođeni 1919.
Kategorija:Biografije, Miles City (Montana)
Kategorija:Američki mikrobiolozi
Kategorija:Vakcinolozi
Soňa Mihoková

**Soňa Mihoková**, rođena 11. novembra 1971. u Liptovskom Mikulášu, Čehoslovačka (danas Slovačka) je nekadašnja slovačka biatlonka. Nakon pobjede Martine Halinárove 1993. je druga slovačka pobjednica u jednoj utrci Svjetskog kupa u biatlonu.

## Biografija 
### Olimpijske igre 
Soňa Mihoková je nastupila na četirima olimpijskim igarama u periodu od 1994-2006. Najbolji plasman u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je četvrto mjesto na ZOI 1998. u Naganu u utrci na 7,5 km, kada je zaostala 34&nbsp;s  iza pobjednice Ruskinje Galine Kukljeve. U štafetnim utrkama najboji plasman joj je bio takođe na istim igrama u štafetnoj utrci 4 × 7,5 km kada je sa Annom Murínovom, Tatianom Kutlíkovom i Martinom Halinárovom osvojila četvrto mjesto.

### Svjetski kup 
U svom prvom nastupu u sezoni SK 1993/94. u Svjetskom kupu, Mihoková je u 9. decembra 1993. u austrijskom Bad Gasteinu, u pojedinačnoj utrci na 15&nbsp;km osvojila 34-o mjesto, ali sa šest promašaja i zaostatkom od 7:16&nbsp;min iza pobjednice Nathalie Santer. U slijedećoj sezoni osvaja nekoliko plasmana među prvih deset, da bi u sezoni SK 1995/96. prvi put pobijedila u utrci u austrijskom Hochfilzenu u sprintu na 7,5&nbsp;km sa prednošću od 51&nbsp;s ispred Kineskinje Yu Shumei. Najbolji rezultat u utrci na 15&nbsp;km ostvarila je 14. 12. 1995. u Holmenkollenu osvajanjem trećeg mjesta iza Magdalene Forsberg i Petre Behle; U potjeri, najbolji joj je rezultat šesto mesto 12. 12. 2004. u Holmenkollenu; U utrkama masovnog starta nastupila je osam puta, sa najboljim 11-im mjestom u Hanti-Mansijsku 19. 3. 2005. U štafetnim utrkama osvojila je 25. 1. 2002 u Antholzu treće mjesto sa Annom Murínovom, Tatianom Kutlíkovom i Martinom Halinárovom.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na trinaest Svjetskih prvenstava od 1993-2007. ali nije osvojila nijednu medalju. Najbolji rezultati su joj bila četiri četvrta mjesta, od kojih su dva bila na SP 1995. u utrci sprinta na 7,5&nbsp;km, kada je sa dva promašaja i 22&nbsp;s zaostataka iza pobjednice Anne Briand i 16&nbsp;s slabijim vremenom od trećeplasirane Corinne Niogret, te u štafeti sa Annom Murínovom, Erikom Lehotskom i Martinom Halinárovom sa 24&nbsp;s slabijim vremenom od trećeplasirane norveške štafete u sastavu Ann Elen Skjelbreid, Hildegunn Mikkelsplass,	Annette Sikveland i Gunn Margit Andreassen

## Prestanak karijere 
## Nagrade 
## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

## Reference 
Kategorija:Slovački biatlonci
Kategorija:Rođeni 1971.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Biografije, Liptovský Mikuláš
Kategorija:Slovački olimpijci u biatlonu
Kategorija:Živi ljudi
Svjetski kup u alpskom skijanju 1969/1970.

**Svjetski kup u alpskom skijanju 1969/1970.** je bila treća sezona Svjetskog kupa u alpskom skijanju održana u organizaciji Međunarodne skijaške federacije (FIS). Niz takmičenja u disciplinama spust, slalom i veleslalom započeo je u Francuskoj 11. decembra 1968. a završio 15. marta u Norveškoj. Pobjednik u muškoj konkurenciji bio je po drugi put nakon sezone 1968/69. Austrijanac Karl Schranz, a u ženskoj Francuskinja Michèle Jacot.

## Bodovanje 
## Kalendar 
### Muškarci 
### Žene 
## Rezultati 
### Muškarci 
#### Ukupno 
:***Vidi cijelu tabelu***
Za bodovanje u ukupnom plasmanu, u ovoj su sezoni vrijednovana tri najbolja rezultata u spustu, tri u veleslalomu i tri u slalomu.

#### Spust 
:***Vidi cijelu tabelu***

#### Veleslalom 
:***Vidi cijelu tabelu***

#### Slalom 
:***Vidi cijelu tabelu***

### Žene 
#### Ukupno 
:***Vidi cijelu tabelu***
Za ukupni plasman u ovoj sezoni vrijednovana su tri najbolja rezultata u sputu, tri u veleslalomu i tri u slalomu.

#### Spust 
:***Vidi cijelu tabelu***
U ovoj sezoni bodovani su tri najbolja rezultata. 

#### Veleslalom 
:***Vidi cijelu tabelu***

#### Slalom 
:***Vidi cijelu tabelu***
U ovoj sezoni bodovani su tri najbolja rezultata.

### Kup nacija 
#### Ukupno 
#### Muškarci 
#### Žene 
## Pobjede 
;Muškarci

;Žene

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*1970 FIS-ski.com –Stanje u svjetskom kupu u alpskom skijanju  1970.

1970
Kategorija:1969. u alpskom skijanju
*
Kategorija:1970. u alpskom skijanju
Kategorija:Svjetski kupovi u zimskim sportovima 1969/1970.
Premijer Slovenije

**Premijer Slovenije**, službeno **predsjednik Vlade Republike Slovenije** (), na čelu je vlade Republike Slovenije. Devet je nositelja funkcija otkako je zemlja stekla parlamentarnu demokratiju 1989. godine i nezavisnost 1991. godine.

Premijera Slovenije nominira predsjednik Republike nakon konsultacija sa strankama zastupljenim u Narodnoj skupštini. Tada je formalno izabran natpolovičnom većinom u Narodnoj skupštini. Ako nijedan kandidat ne dobije većinu, novo glasanje mora se održati u roku od 14 dana. Ako niti jedan kandidat ne dobije većinu nakon drugog kruga, predsjednik mora raspustiti zakonodavno tijelo i raspisati nove parlamentarne izbore, osim ako se Narodna skupština ne složi sa održavanjem trećeg kruga. Ako niti jedan kandidat ne bude izabran nakon trećeg kruga, tada će se zakonodavno tijelo automatski raspustiti u očekivanju novih izbora.

U praksi, budući da imenovani premijer mora zapovijedati većinom Narodne skupštine da bi mogao vladati, on ili ona je obično vođa većinske stranke u Narodnoj skupštini ili vođa starijeg partnera u vladajućoj koaliciji. Narodna skupština može povući podršku premijera samo konstruktivnim izglasavanjem nepovjerenja – to jest, prijedlog za izglasavanje nepovjerenja nema efekta ukoliko potencijalni nasljednik nema podršku većine. Premijer je ujedno i predsjednik Vijeća za nacionalnu sigurnost.

Trenutni premijer je Robert Golob, obnašavši dužnost premijera od 1. juna 2022.

## Spisak premijera
## Reference
Kategorija:Slovenski premijeri
Kategorija:Politika Slovenije
Slovenija
Predsjednik Sjeverne Makedonije

**Predsjednik Republike Sjeverne Makedonije** (; ) je šef države Sjeverne Makedonije.

Institucija predsjedništva započela je nakon proglašenja nezavisnosti 8. septembra 1991. Prvi predsjednik bio je Kiro Gligorov, najstariji predsjednik na svijetu do njegove ostavke 1999. Predsjedništvo je uglavnom ceremonijalno mjesto, a premijer Sjeverne Makedonije vodeća politička ličnost zemlje i *de facto* izvršni direktor.

Predsjednik mora biti državljanin Sjeverne Makedonije, imati više od 40 godina i živjeti u Sjevernoj Makedoniji najmanje deset od prethodnih petnaest godina prije izbora.

Trenutna predsjednica je Gordana Siljanovska-Davkova, obnašavši dužnost predsjednice od 12. maja 2024.

## Spisak predsjednika
## Reference
Kategorija:Makedonski predsjednici
Kategorija:Politika Sjeverne Makedonije
Sjeverna Makedonija
PP-ćelija

**Polipeptidne ćelije gušterače**  (PP-ćelije), ranije poznate kao **gama-ćelije** ili **F-ćelije**, jesu ćelije koje proizvode pankreasni polipeptid u gušteračnim otoćićima (Langerhansovi otočići) gušterače. Vrlo su malobrojne i poligonskog su oblika.

PP-ćelije imaju vrlo malo organela i malo granula.

## Također pogledajte 
*Pankreasni polipeptid   

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Sekvestrirajuće ćelije
Kategorija:Endokrine ćelije
Kategorija:Endokrinologija
Tritsch-Tratsch-Polka

thumb|250px|desno|"Tritsch-Tratsch-Polka" Johanna Straussa mlađeg, note za klavir koje je objavio Carl Haslinger.
**Tritsch-Tratsch-Polka, op. 214** jeste polka u A-duru austrijskog kompozitora Johanna Straussa mlađeg, napisana 1858. nakon uspješne turneje po Rusiji gdje je nastupao tokom ljetne koncertne sezone u Pavlovsku u Sankt Peterburgu. Prvi put je izvedena 24. novembra 1858. na koncertu u gostionici Zum Großer Zeisig na Spittelbergu kod Burgglacisa u Beču.

Tritsch-Tratsch (ćaskanje) odnosi se na bečku strast za ogovaranjem. Strauss se također možda pozivao na burlesku Der Tritschtratsch poznatog austrijskog dramskog umjetnika i glumca Johanna Nestroya, koja je premijerno izvedena 1833. godine i još uvijek je bila na scenskom repertoaru kada je napisana ova polka. Raspoloženje u ovom muzičkom djelu je razdragano i veselo, kao i kod mnogih polki Johanna Straussa mlađeg.

## Historija porijekla 
U sezoni 1858. Johann Strauss mlađi po treći put je predvodio ljetne koncerte u Pavlovsku kod Sankt Peterburga. Ubrzo prije povratka u Beč, lokalni časopis Wiener Allgemeine Theaterzeitung je 24. septembra 1858. godine izvijestio: 

Također, na koncertu u bečkom javnom parku Volksgarten 21. novembra, nekoliko dana nakon što se Johann Strauss vratio u svoj rodni grad, na programu su bila mnoga djela koje je komponovao tokom ljeta u Rusiji, ali ne i Tritsch-Tratsch-Polku. Nakon što su se u novinama pojavile tračevi o tome je li se "brzi Jean" upravo zaljubio, zaručio ili se čak oženio u Peterburgu, Strauss je kompoziciju dovršio u Beču. Bio je predmet podsmijeha u izvještajima u šaljivom časopisu Tritsch-Tratsch, koji je izlazio u Beču od 1858. godine. Naslov ovog časopisa zasnovan je na istoimenoj farsi Der Tritschtratsch (1833) Johanna Nestroya, pa se na naslovnoj stranici mogu vidjeti scene iz oba izvora imena.

thumb|250px|desno|Gostionica zum großen Zeisig. Akvarel Carla Wenzela Zajiceka

Nekoliko dana kasnije, 24. novembra 1858. godine, došlo je vrijeme za prvu koncertnu izvedbu ove polke: Johann Strauss i njegov brat Josef Strauss održali su koncert blizu njihovog rodnog mjesta u Ortizeju, odnosno u Großer Zeisig, koji je u to vrijeme bio popularno mjesto za muzičke izvedbe, a posebno dobro poznata gostionica na mjestu današnjeg hotela Sans Souci u Burggasse br. 2. Tu je premijerno izvedena odavno najavljena Tritsch-Tratsch-Polka.
Bečki časopis Theatre-Zeitung napisao je 27. novembra o najnovijem djelu:  Primjerci klavirske verzije ovog djela koje je objavio izdavač Carl Haslinger rasprodane su u roku od nekoliko sati.
Mađarsko-francuski klavirski virtuoz i kompozitor György Cziffra napisao je obradu Tritsch-Tratsch-Polke za solo klavir, koja predstvalja jednu od najzahtjevnijih u klavirskoj literaturi.

## Literatura 
* Franz Mailer: Johann Strauß. Kommentiertes Werkverzeichnis. Pichler, Wien 1999, ISBN 3-85431-195-8, S. 326.

## Reference 
Kategorija:Klasična muzika
Kategorija:Kompozicije iz 1858.
Kategorija:Muzika u Austriji
Kategorija:Kompozicije Johanna Straussa mlađeg
Olga Romasko

** Olga Vladimirovna Romasko**, () rođena 18. aprila 1968. u Borodinu u Krasnojarskom kraju, RSFSR, SSSR (danas Rusija), je nekadašnja ruska biatlonka, trostruka svjetska prvakinja.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Olga Romasko je nastupila na Zimskim olimpijskim igrama ZOI 1998 Na nastupu 1998. osvojila je srebrnu medalju sa Olgom Meljnjik, Albinom Ahatovom i Galinom Kukljevom  u štafeti, sa zaostatkom od 11&nbsp;sekundi za njemačkom štafetom.

### Svjetska prvenstva 
Romasko je nastupila na četiri Svjetskih prvenstava od SP 1996. do SP 1999 i osvojila tri zlatne, dvije srebrne i dvije bronzane medalje. Zlatne medalje je osvojila dva puta u sprintu na 7,5&nbsp;km: na SP 1996. u Ruhpoldingu bez promašaja i sa 19&nbsp;s prednosti u odnosu na drugoplasiranu Ann Elen Skjelbreid, i na SP 1997. u Brezno-Osrblie sa 43&nbsp;s prednosti u odnosu na Ukrajinku Olenu Zubrilovu i 55&nbsp;s na Magdalenu Forsberg. Treću zlatnu osvojila je u Hochfilzenu 1998. u ekipnoj utrci sa Anom Volkovom, Svjetlanom Išmuratovom i Albinom Ahatovom. Na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1997. bila je druga biatlonka po broju osvojenih medalja osvojivši jednu zlatnu, jednu srebrnu u ekipnoj utrci sa Anom Volkovom, Nadeždom Talanovom i Olgom Meljnjik, i dvije bronzane medalje: u štafeti sa Olgom Meljnjik, Galinom Kukljevom i Nadeždom Talanovom; te u potjeri na 10&nbsp;km gdje je sa jednim promašajem bila 18&nbsp;s sporija od Magdalene Forsberg i 13&nbsp;s od Olene Zubrilove.

### Svjetski kup 
Romasko je prvi put nastupila u Svjetskom kupu u sezoni 1995/96, u italijanskom Antholzu 11. januara 1996. osvojivši 51-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km. Iste sezone pobijedila je prvi put u utrci sprinta na SP 1996. u Ruhpoldingu, te joj se ta pobjeda smatra prvom pobjedom u Svjetskom kupu, jer su se utrka sa Svjetskog prvenstva bodovale za plasman u Svjetskom kupu. U slijedećoj sezoni pobijedila je još dva puta u sprintu, kada je u ukupnom plasmanu bila šesta. Jedinu pobjedu u utrci na 15&nbsp;km ostvarila je 15. 1. 1998. u Antholzu, sa samo jednim promašajem i 1:17&nbsp;min prednošću na Liv Grete Skjelbreid i 1:18&nbsp;min na Magdalenu Forsberg. U utrci potjere na 10&nbsp;km jednom je bila treća.

## Nagrade 
* Počasni majstor sporta Rusije

## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Olga Romasko na IBU banci podataka

Kategorija:Rođeni 1972.
Kategorija:Biografije, Borodino (Krasnojarski kraj)
Kategorija:Ruski biatlonci
Kategorija:Ruski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Rusija)
Kategorija:Zaslužni majstori sporta Rusije
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Svjetski prvaci u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Živi ljudi
Premijer Sjeverne Makedonije

**Premijer Sjeverne Makedonije**, službeno **predsjednik Vlade Republike Sjeverne Makedonije** (, ), šef je vlade Sjeverne Makedonije. On je lider političke koalicije u parlamentu (Sobranje) i čelnik vlade. Trenutni premijer je Hristijan Mickoski, obnašavši dužnost premijera od 23. juna 2024.

## Spisak premijera
## Reference
Kategorija:Makedonski premijeri
Kategorija:Politika Sjeverne Makedonije
Sjeverna Makedonija
Zoran Zaev

**Zoran Zaev** (rođen 8. oktobra 1974) jest makedonski političar i bivši premijer Sjeverne Makedonije.

Prije nego što je ušao u politiku, Zaev je vodio privatni posao u rodnoj Strumici. U periodu od 2003. do 2005. godine bio je član parlamenta Makedonije, a zatim se kandidirao za gradonačelnika opštine Strumica, a na toj je funkciji bio tri mandata, od 2005. do 2016. godine. Nakon ostavke Branka Crvenkovskog iz rukovodstva Socijaldemokratskog saveza Makedonije 2013. godine, Zaev je imenovan za novog lidera stranke. Kao premijer zagovarao je pristupanje Sjeverne Makedonije Evropskoj uniji.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1974.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Strumica
Kategorija:Makedonski političari
Kategorija:Makedonski premijeri
Priče iz Bečke šume

[thumb|240px|desno|Naslovnica za [klavirski notni zapis valcera *Priče iz Bečke šume*, približno 1880. godine.]]
**Priče iz Bečke šume** () naziv je valcera Johanna Straussa mlađeg iz 1868. Ovo muzičko djelo dio je serije od pet bečkih valcera sa citrom kao istaknutim solo instrumentom u uvodu i kodi. Naslov u ovom plesnom djelu podsjeća na narodnu muziku stanovnika Bečke šume. Jedan je od najpopularnijih bečkih valcera, koji se, zajedno s *Na lijepom plavom Dunavu*, redovno izvodi na Novogodišnjem koncertu Bečke filharmonije.

## Historija 
Djelo je komponovano ovo pod radnim nazivom *Geschichten aus dem Wienerwald, op. 325*. Premijerno je izvedeno 19. juna 1868. na festivalu muzičkih noviteta uz vatromet u čast Josefa i Eduarda Straussa, uz učešće Johanna Straussa u javnom parku Volksgarten iz Straussove kapele pod dirigentskom palicom Johanna Straussa. Na ovom premijernom koncertu solo na citri svirao je Anton J. Paschinger.

U vrijeme nastanka ovog djela valcer je već odavno bio prešao put od neuglednog seoskog do visoko cijenjenog plesa, koji se i do danas igra širom Austrije i u mnogim zemljama svijeta.

## Analiza 
thumb|350px|desno|Notni zapis melodijskog solo uvoda na citri za *Priče iz Bečke šume*
Valcer ima veliku raznolikost tonskih boja u orkestraciji, a solo na citri dodaje muzici narodnu atmosferu. Uvod je jedan od najdužih koje je ovaj kompozitor ikad napisao za valcer, sa 119 taktova u muzičkoj partituri. Djelo počinje u C-duru, ispreplićući se s F-durom prije nego što postane dominantan u jačini zvuka i raspoloženju, završavajući dugom pauzom. Drugi dio je u G-duru sa solo violinom, a sadrži materijal koji se ponovo pojavljuje u uzastopnim dijelovima valcera. Kratka kadenca za flautu podsjeća na pjev ptica i prelazi na solo za citru, a u notnom tekstu označena je kao *moderato*. Solo se sastoji od dva pododjeljka: usporenog tempa austrijskog narodnog plesa (*ländlera*) i drugog, energičnijeg, u *vivaceu* (brzom tempu). U slučajevima kada citra nije bila dostupna za izvođenje uvodne solo dionice, umjesto nje svirao je gudački kvartet. Glasni orkestarski akordi vraćaju valcer poznatoj temi valcera u F-duru.

Valceri 2A i 2B su u H-duru, dok je valcer 3A u Es-duru, s brzim odsječkom u Be-duru u valceru 3B. Cijeli četvrti dio također je u 
H-duru, a peti u Es-duru. Valcer 5B sadrži uobičajeni muzički vrhunac s glasnim činelama. Nakon kratke i napete kode, valcer 1A i 2B ponovo se pojavljuju. Kako se valcer približava kraju, solo na citri pojavljuje se još jednom, reprizirajući raniju melodiju iz uvoda. *Crescendo* u završnim taktovima završava razigranim puhačima i bubnjanjem na dobošu.

## Reference 
Kategorija:Kompozicije iz 1868.
Kategorija:Valceri Johanna Straussa mlađeg
Kategorija:Bečka šuma
Okusna kvržica

**Okusne kvržice** (**papile**) su male, bradavicama slične strukture na gornjoj površini jezika, koje mu daju karakterističnu grubu teksturu. Na ljudskom jeziku postoje četiri tipa papila, koje imaju različitu strukturu i prema tome su klasificirane kao okrugle (ili valatne), gljivaste (fungiformne), nitaste (filiformne) i lisnate (folijatne). Sve osim nitastih papila povezane su sa okusnim pupoljkom.

## Struktura
Kod živih ispitanika jezične papile lakše se vide kada je jezik suh. Nalaze se sa bočnih strana stražnjeg dijela jezika, neposredno ispred nepčanojezičnog luka grla. Oblasne papile dobijaju posebne sere okusne inervaciju iz kranijalnog živca IX, glosofaringeusnog živca, iako su ispred *sulkus terminalis*. Ostatak prednjih dvije trećine jezika dobija okusnu inervaciju od horde timpani kranijskog živca VII, raspoređene s jezičnom granom živca V.

## Funkcija 
Smatra se da jezične papile, posebno nitaste, povećavaju površinu jezika i tako i površinu dodira i trenja između jezika i hrane. Drugi izvori tvrde da se folijalni papilitis odnosi na upalu jezičnog tonzila, odnosno limfoidnog tkiva.

### Etimologija
Termin *lingvalni* izveden je iz latinske riječi *lingua*, što znači "jezik" ili "govor", a *papila* je iz *papilla*, što znači "bradavica".

*Valatni* (=opšančeni) potiče od latinske riječi *vallum* (bedem, zid), a znači "imati uzdignutu ivicu koja okružuje udubljenje". To se odnosi na kružno uzvišenje sluznice koje okružuje opšančene papile.

*Fungiformne* potječe od latinskih riječi *fungus* (gljiva) + *forma* (=oblik), a znači "oblikovano poput gljive".

*Folijatne* potiče od latinske riječi *foliatu* (=lisnato), a znači "oblikovan poput lista".

*Filiformne* potiče od latinske riječi *fīlum* (=nit), a znači "oblikovan poput niti ili konca".

## Ostale životinje 
Listaste papile, prilično su rudimentarne strukture kod ljudi,  predstavljaju evolucijske tragove sličnih struktura kod mnogih drugih sisara.

## Dodatne slike

Gray1014.png| Usta. Obrazi su poprečno zarezani, a jezik povučen naprijed.
Slide9uuu.JPG| Papile i druge jezične strukture
Papillae foliatae.jpg|Listaste papile
Slide1kaka.JPG| Pod usta, duboka disekcija, pogled izvana
Slide2kaka.JPG|Duboka disekcija dna usta, pogled izvana.
Filiform papillae.jpg|Vlaknaste (filiformne) papile snimljene USB mikroskopom

## Reference
Kategorija: Jezik
Kategorija: Čula
Kategorija: Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Sisa

[thumb|250px| Sise u [vimenu krave]]
thumb|Dio uređaja za mužnju koji se stavlja na kravlje sise
**Sisa** je projekcija iz mlečne žlijezde  sisara iz koje mlijeko teče ili ga sisaju  mladi. Za sise žena, standardni naziv je dojka. Kod mnogih sisara, sisa izlazi iz vimena. Broj sisa varira u zavisnosti od vrste sisara i često odgovara veličini prosjeka legla za tu životinju. U nekim slučajevima sise ženskih životinja se muzu u svrhu prehrane ljudi.

Kvalitet nekih pripitomljenih životinja određuje se uspostavljanjem željenih karakteristika, kao što su veličina i položaj sisa.

## Broj i položaj kod životinja 
thumb|Mliječne linije kod žene. Prekobrojne (manje sise) mogu se pojaviti na bilo kojoj poziciji. 
Broj i položaj mliječnih žlijezda i sisa vrlo se razlikuje među sisarima. Izbočene dudice i prateće žlijezde mogu se nalaziti bilo gdje duž dvije mliječne linije. Općenito, većina sisara razvija mliječne žlijezde u parovima duž ovih linija, s brojem koji približno odgovara broju mladih obično rođenih u isto vrijeme. Broj sisa varira od dvije (kod većine primata) do 18 (kod svinja). Marsupialia obično imaju 4 do 12 sisa, ali virginija oposum ima 13 i jedan je od rijetkih sisara s neparnim brojem. Sljedeća tabela navodi broj i položaj sisa i žlijezda kod sisara:

## Bolesti sisa 
Brojne bolesti mogu utjecati na kravlje sise.
* Pseudokozice
* Bradavice uzrokovane papiloma virusom
* Hiperkeratoza sisa
* Dermatitis
* Ozeblina
* Čireve vimena ili nekrotični dermatitis
Koze su takođe pogođene bolestima sisa.

## Također pogledajte
*Bradavica
*Dojka

## Reference
Kategorija:Anatomija sisara
Kategorija:Životinjsko mlijeko
Kategorija:Bolesti sisara
Kategorija:Žlijezde
Zemljotres u Banjoj Luci 1969.

**Zemljotres u Banjoj Luci 1969.** bio je jačine 8,5 stepeni po Mercallijevoj ili 6,4 stepena po Richterovoj skali, a dogodio se 27. oktobra. Počeo je neuobičajeno jakim "predudarom", u noći 26. oktobra u 2:55; pomjeranje tla nastavilo se do 8:53. Glavni zemljotres zabilježen je u 16:35. Epicentar je bio 20&nbsp;km ispod grada.

## Posljedice 
Grad je devastiran. Poginulo je 15 ljudi, a 1117 bilo je teže ili lakše povrijeđeno. Materijalna šteta bila je ogromna. Potpuno je uništeno 86.000 stanova ili 3,7 × 106 m2 stambene površine. Velika oštećenja nanesena su školskim (266), kulturnim (146), zdravstvenim (133), društvenim i objektima javne uprave (152). Privreda je pretrpjela znatne gubitke. U narednom periodu sve kompanije radile su sa znatno smanjenim kapacitetima, a neke su potpuno zaustavile proizvodnju. Autobusi su vozili učenike osnovnih i srednjih škola iz Banje Luke, koji su upravo završili školsku godinu u raznim dijelovima bivše Jugoslavije.

Ubrzo je počela rekonstrukcija i sanacija devastiranih zgrada, obnovljena je gradska infrastruktura i započeta brza urbanizacija.

## Reference 
Kategorija:Zemljotresi u 1969.
Kategorija:1969. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Historija Banje Luke
Banja Luka 1969.
Banja Luka 1969.
Kategorija:1969. u Jugoslaviji
Kategorija:Historija SR Bosne i Hercegovine
Bernd Leno

**Bernd Leno** (Bietigheim-Bissingen, 4. mart 1992) njemački nogometni golman. Trenutno igra za Fulham. Bivši je njemački reprezentativac.

## Uspjesi
**Arsenal**
*FA Community Shield: 2020.

**Njemačka**
*FIFA Kup konfederacija: 2017.

## Reference
## Vanjski linkovi
*
*

Kategorija:Rođeni 1992.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Bietigheim-Bissingen
Kategorija:Njemački nogometaši
Kategorija:Nogometni golmani
Kategorija:Nogometaši Bayer 04 Leverkusena
Kategorija:Nogometaši Arsenala
Kategorija:Nogometaši Fulhama
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 2016.
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 2020.
Kategorija:Igrači na FIFA Kupu konfederacija 2017.
Andreja Koblar

** Andreja Koblar**, rođena 2. septembra 1971.  u Kranju u SR Slovenija, SFRJ (danas Slovenija), kao Andreja Grašič je nekadašnja slovenska biatlonka. Sa tri pobjede u Svjetskom kupu je jedina slovenska biatlonka koja je pobijedila u ovom takmičenju *(stanje: 5. januara 2021)*.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Andreja Koblar je tri puta nastupila na Zimskim olimpijskim igrama: ZOI 1994, ZOI 1998 i ZOI 2002, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo je peto mjesto u Naganu u utrci na 15&nbsp;km na ZOI 1998. a u štafeti šesto mjesto na ZOI 2002. u štafeti sa Lucijom Larisi, Dijanom Ravnikar i Tadejom Brankovič.

### Svjetska prvenstva 
Koblar je nastupila na deset Svjetskih prvenstava od SP 1995. do SP 2007, ali nije osvojila ni jednu medalju.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u takmičenjima Svjetskog kupa u biatlonu Koblar je imala u sezoni SK 1993/94 u austrijskom Bad Gasteinu 9. decembra 1993. kada je u utrci na 15&nbsp;km osvojila 24-o mjesto.
## Nagrade 
## Privatni život 
Udata je slovenskog alpskog skijaša Jerneja Koblara.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Andreja Koblar na IBU banci podataka

Kategorija:Rođeni 1971.
Kategorija:Biografije, Kranj
Kategorija:Slovenski biatlonci
Kategorija:Slovenski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Živi ljudi
SD Compostela

**Sociedad Deportiva Compostela, S.A.D. **, ili jednostavno **Compostela**, je španski profesionalni nogometni klub sa sjedištem u Santiago de Compostela. Klub je osnovan 26. juni 1962. godine , i trenutno se takmiči u Segunda División B. Svoje domaće utakmice klub igra na stadionu  San Lázaro.

## Historija 
Tim pod nazivom Klub fudbalskih lopti Compostela osnovan je 1928. godine, a prestao je postojati 1946. godine. 26. juna 1962. godine stvara se novi tim pod nazivom Sociedad Recreativa Compostela, a 28. oktobra 1962. godine novoformirani SR Compostela spojio se s drugim timom , Club Arenal, mijenja ime u Sociedad Deportiva Compostela. Decenija sedamdesetih bila je neredovita. Tim je igrao u Tercera División, u kategoriji Regional i u novoj Segunda División B. Njegova prva promocija na polunacionalnu scenu dogodila se 1977. godine, promocijom u Segundu División B (Grupa 1), koja je trajala samo jednu sezonu; Compos je ponovo promoviran 1980. godine, ovaj put u trajanju od šest godina.

Ispadanje 1986. godine bilo je praćeno kontroverzom izvan terena oko postupanja tadašnjeg predsjednika Francisca Steppea. Podnio je ostavku usred navoda o primanju uplata za igranje utakmice protiv Pontevedre, koja bi osigurala zadržavanje opozicije u kategoriji. Krajem 1980-ih došlo je do značajnog restrukturiranja kluba i na upravnom i na upravnom nivou, a 1990. godine Compostela je povratila status trećeg nivoa.

Sljedeća kampanja bila je dokazivanje najuspješnijeg kluba do sada. 23. juna 1991. godine, grupa od 8.000 ljudi u Estadio Municipal Santa Isabel, vidjela je golove Juanita i Ochoe (dva) da pobjede rezultatom 3: 1 u finalu play-offa protiv CD Badajoz, za prvu ikad Segundu División. posjetite.

Prelazak na Estadio Multiusos de San Lázaro poklopio se s kontinuiranim rastom bogatstva momčadi i, krajem 1993–94., Nakon pobjede u play-offu 3–1 protiv Raya Vallecanoa, Compostela je stigao do La Lige. Compostela je postigla izvanredan uspjeh i postigla je najbolji cilj na desetom mjestu u periodu 1995–96, uglavnom zahvaljujući napadačima Christopheru Ohenu i Bentu Christensenu, koji su postigli 23 ligaška gola.

Nakon četiri sezone na vrhu, Compostela je ispao nakon što je izgubio utakmicu doigravanja od Villarreala CF na pravilu gostujućih golova, uprkos igranju sveukupno atraktivnog nogometa. Klub je takođe trebao pokrenuti silaznu spiralu; nakon ispadanja na treći nivo 2001. godine, tim se vratio sljedeće godine, ali se u sljedećoj kampanji igrao u pozadini ometanja van terena, dok su igrači i osoblje mjesecima bili neplaćeni - konačno deveto mjesto nije bilo dovoljno za spriječiti novo ispadanje, jer klub nije ispoštovao krajnji rok do 31. jula za podmirivanje svih dugova nadnica.

Kategorija:Nogometni klubovi osnovani 2004.
Kategorija:Klubovi La Lige
Terminalna dlaka

thumb|250px|Poređenje vunastih dlačica (lijevo) i terminalne dlake čovjeka. Kod deblje, terminalne uočava se potkožno tkivo
Kod ljudi, **terminalna dlaka** gusta je i dugačka, kao ona koja raste na vlasištu, u usporedbi s vunastom, koja raste negdje drugdje. Tokom puberteta, povećanje nivoa androgenih hormona uzrokuje da se vunaste dlačice zamijene terminalnom dlakom u određenim dijelovima ljudskog tijela. Ovi dijelovi će imati različit nivo osjetljivosti na androgene, prvenstveno iz porodice testosterona.

Na takve hormone posebno su osjetljive stidne površine, kao i pazuh, u  kojem će se razviti pazušna dlakavost. Stidna i pazušna dlakavost razvit će se i na muškarcima i na ženama, do te mjere da se kvalificiraju kao sekundarne spolne oznake, iako će muškarci općenito razviti terminalnu dlaku na više područja. To uključuje dlakavost lica, dlakavost grudi, trbuha, nogu i ruku i stopala. S druge strane, kod žena može se  zadrži veći dio vunastih dlačica.

Ove dlake su prisutne kod velikih majmuna, ali ne i kod malih majmuna poput gibona što dokazuje evolucijsku divergenciju.

## Također pogledajte
*Tjelesna dlakavost

## Reference
Kategorija:Dlake
Kategorija:Dlakavost
Kategorija:Morfologija
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1990 – štafeta (žene)

**Utrka u štafeti na 3 × 7,5&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1990. za žene održana je 11. marta 1990. u norveškom gradu Oslu. Po sedmi put uzastopno nakon SP 1984, SP 1985, SP 1986, SP 1987., SP 1988. i SP 1989. godine pobijedila je sovjetska štafeta.

## Države učesnice 
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)

## Rezultati 
Nastupile su 24 biatlonke iz 8 država.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1990.
Lydia Bradey

**Lydia Bradey** (rođena 9 oktobra 1961) je novozelandska alpinistkinja. Ona je prva žena koja je osvojila Mount Everest bez dodatnog kisika in 1988. godine. Na vrh je išla pet puta.

Planinarstvom se bavi od juniorskih dana. Sa 17 godina popela se na najveće novozelandske vrhove Mount Aspiring (3724 m.) i Mount Cook (3033 m.). Sa 19 godina napustila je Novi Zeland i tokom 4 godine popela se između ostalog na Denali (6190 m.) u Aljaskoj, i deset puta na Veliku stijenu u Yosemite nacionalnom parku. Od tih deset smjerova sedam je prvenstvenih ženskih.

Godine 1987 popela se na Gasherbrum II, svoj prvi vrh preko 8000 m. U oktobru 1988, Bradey se uspješno popela Mount Everest, i ostvarila prvi ženski uspon bez upotrebe boca za kisik Za ovaj uspon nije imala dozvolu, ali je na kraju njen uspon priznat.

Bradey živi u Lake Hāwea, Otago sa svojim partnerom Dean Staplesom.

Zajedno sa svojim dugogodišnjim partnerom Laurenceom Fearnleyem, napisala je knjigu *Going Up is Easy (Penjati se lako)*  sa brojnim ilustracijama i prilozima.

## Reference 
Kategorija:Osvajači Mount Everesta
Sjeverna strana (Mount Everest)

**Sjeverna strana Mount Everesta** je jedna od tri piramidalne strane najvišeg vrha na svijetu. Ograničena je sa dva grebena. Jedan je Sjeveroistočni greben, uz susjednu Sjeveroistočnu stranu, a drugi je Zapadni greben uz Jugozapadnu stranu i spušta se do prevoja Lho La. Ostale morfološke cjeline na sjevernoj strani su:
* Nortonov kuloar
* Hornbeinov kuloar
* Sjeverni greben, koji se odvaja od Sjeveroistočnog grebena približno na visini od oko 8000 metara i spušta do Sjevernog prijevoja prema Changtseu
* Tri stepenika
* Tri šiljka
Sjeverna strana je i izvor za Rongbuk lednik u podnožju.
## Alpinističke rute 
## Reference 
Kategorija:Mount Everest