open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Istorija bolesti

**Istorija bolesti** je bosanskohercegovački roman pisca Tvrtka Kulenovića objavljen 1994. *Istorija bolesti* je priča o ratu i smrti, ali ono što se primjećuje u samom početku čitanja je da se rat ne priča onako kako se dešavao, već kako se osjećao, te se u izvjesnom smislu to djelo može čitati i kao roman toka svijesti. Početak rata se preklapa s gubljenjem majke, oba događaja se u prvom trenutku pojavljuju kao mogućnosti koje polahko idu prema svome ispunjenju, dok se na kraju ne sudare u svijetu koji tvori jednu nemoguću stvarnost.

## Kritike 
*Istorija bolesti* se ostvaruje kao metafikcija, s fragmentima esejističkog, teorijskog promišljanja o književnosti, te s fragmentima stvarnosti junaka koji pokušava da osmisli svijet kroz jedini modus koji mu je poznat za osmišljavanje života – književnost. Upravo kroz takav pristup Kulenović uspijeva da se izdigne iznad književnosti, istovremeno ostvarujući *Istoriju bolesti* kao jedan izuzetan primjer književnog teksta, što je neodvojivo od emocije, od duše pisca, koja svojom ljepotom i širinom nadilazi teorijska premišljanja epohe kojoj pripada, i ostvaruje se kao svojevrsno uskrsnuće autora.

Prvo je i posljednje pitanje ovog romana, a tiče se osnovnih moralnih načela književnosti: Kako pisati? Pitanje ne postavlja bilo ko i nije postavljeno u bilo kojem kontekstu. Model autora se ovdje preispituje iz dvostruke perspektive posmatranja. Kako pisati o ratu iz rata? Kako pisati iz Sarajeva o Sarajevu u kome smrt, bol, neimaština i tuga postaju osnovni toponimi ljudske egzistencije? Iz tog književno-teorijskog moraliteta, naspram materijala koji postaje predmetom oblikovanja, Kulenović će postati svjedokom drame postojanja koja će zahtijevati da se nanovo preispitaju sve vrednote jednog svijeta koji se nepovratno završio 1992. godine. Je li život doista nekada bio drugačiji i bolji, ili je sve bila varka i san, s obzirom da je danas (1993.) malo od toga ostalo? Istorija bolesti paralelno pokušava da rekonstruiše epohu rata u Sarajevu i piščevu svojevrsnu potragu za samim sobom.

U cjelovitosti postupka i emocije, razigranosti fragmenata i isprepletenosti motiva, kroz ljepotu svoje duše u svijetu kojem je uskraćen pokret, s pozicije u kojoj se susreću binarne opozicije koje tvore stvarnost, Kulenović otvara knjigu, kao kišobran. On uspijeva da nam ispriča priču, ljudsku, duboku i iskrenu, svojim korijenjem zapletenu u mnoštvo drugih priča koje nas pokušavaju naučiti kako biti čovjek i kako čitati svijet, čak i onda kada se to čini nemoguće.

## Reference 
Kategorija:Knjige iz 1994.
Kategorija:Tvrtko Kulenović
Disonanca

**Disonanca** (;  – "zvučni nesklad") jest sazvučje koje nastaje kad istovremeno zvuče dva ili više tonskih intervala i kod slušaoca izazivaju utisak neprijatnosti, nesklada i nemira i *traže razrješenje*, tj. *smirenje*.

mini|desno|300px|Neki primjeri *disonanci* na tonu *ce1*.

Disonantni intervali jesu:
* sve sekunde;
* sve septime;
* svi umanjeni intervali;
* svi prekomjerni intervali.

Uho današnjeg čovjeka postalo je do te mjere imuno na zvučne nesklade i oštrine da nekadašnje teoretske disonance današnjem čovjeku više nisu grube i neprijatne.

Suprotna *disonanci* jest *konsonanca*, koja se doživljava kao prijatno, smireno i ugodno zvučanje za ljudsko uho i *ne traži razrješenje*. U zapadnoj muzici, disonanca je kvalitet zvukova koji izgleda nestabilan i ima zvučnu potrebu da se razriješi do stabilne konsonance. I konsonanca i disonanca su riječi koje se primjenjuju na harmoniju, akorde i intervale, a samim tim i na melodiju, tonalitet, pa čak i ritam i metar.

## Reference 
Kategorija:Muzika
Kategorija:Muzički pojmovi
Kategorija:Teorija muzike
Kategorija:Muzička notacija
Karačajci

**Karačajci** su turkijski narod Sjevernog Kavkaza koji uglavnom naseljava rusku republiku Karačajevo-Čerkeziju.

## Historija 
thumb|300px|lijevo|Najznačajniji predstavnici Karačajaca u 19. vijeku.
Karačajci su pripadnici turkijske grupe naroda a vode porijeklo od Kipčaka dok zajednički jezik dijele sa Kumicima iz Dagestana.

Kipčaci su naselili Kavkaz u 11. vijeku i uspostavili svoju državu Alaniju sa glavnim gradom Maghasu još prije mongolskih osvajanja. Kao glavni grad te države neki autori navode Arkhyz, naselje u planinama koje su trenutno naseljene Karačajcima dok ga drugi autori smještaju na područje današnje Ingušetije ili Sjeverne Osetije-Alanije. U 14. vijeku, Alanija je uništena od strane tursko-mongolskog vladara Timura pri čemu se desetkovano stanovništvo raselilo u planine. Timurovi upadi na područje Sjevernog Kavkaza bili su uvod u proces prelaska stanovništva tog područja u islam.

Tokom 19. vijeka Rusija je preuzela to područje nakon ruskog osvajanja Kavkaza. 20. oktobra 1828. godine vođena je bitka kod Khasauke u kojoj je ruska vojska pod komandom generala Georgija Arsenijeviča Emmanuela odnijela pobjedu. Dan poslije bitke, dok se ruska vojska približavala aulu Kart-Dzhurta, predstavnici Karačajaca su se sastali sa ruskim prerdstavnicima pri čemu je postignut dogovor o uključivanju Karačajaca u Rusko carstvo.

Nakon zauzimanja područja koje su naseljavali, Karačajci su zadržali izvjesni vid autonomije. Saradnja sa susjednim muslimanskim narodima i dalje se odvijajala na osnovu narodnih običaja i šerijatskog zakona.

## Religija 
Prema religijskom opredjeljenju Karačajci su uglavno sunitski muslimani, hanefijskog mezheba.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
*Ulu Cami: Karačajska zajednica u Sjevernom Jerseyu 
*Američko udruženje Karačajaca
*I. Miziev. Historija Karačajaca od antičkog doba.

Kategorija:Karačajci
Kategorija:Etničke grupe Kazahstana
Kategorija:Etničke grupe Rusije
Kategorija:Etničke grupe Turske
Kategorija:Turkijski narodi
Kategorija:Kavkaski narodi
Kategorija:Muslimanske zajednice Rusije
Oblast Jambol

**Oblast Jambol** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se na jugoistoku države, na granici prema Turskoj.
Prostire se na površini od 3.355,5&nbsp;km.2 Prema podacima iz 2011. godine, u oblasti je živjelo 131.447 stanovnika što je jedna od oblasti sa najmanjim brojem stanovnika. Sa prosječnih 31,23 stanovnika po km2 najrjeđe je naseljena oblast Bugarske.
Nazvana je prema glavnom i najvećem gradu u oblasti Jambolu a od većih naselja u oblastu tu je još i grad Elhovo.

## Općine 
right|thumb|255px|Podjela oblasti na općine
Oblast Vidin  (област, *oblast*) se sastoji od 5 općine (jednina: община, *obshtina* - množina: общини, *obshtini*). U sljedećoj tabeli su dati podaci o broju stanovnika općina i njenih središta prema podacima iz 2009.

## Stanovništvo 
Prema podacima popisa iz 2001. godine u Oblasti Jambol živjelo je 156.080 stanovnika od čega 49,2% muškaraca i 50,8% žena. Prema podacima s kraja 2009. u oblasti je živjelo 138.429 stanovnika od čega je 27% njih starije od 60 godina.

Prema popisu iz 2011. etnički sastav stanovništva bio je sljedeći

* Bugari: 106.884 (86,85%)
* Romi: 10.433 (8,48%)
* Turci: 3.600 (2,93%)
* ostali i oni koji se nisu izjasnili: 2.145 (1,74%)

### Religija 
Religijska pripadnost prema popisu iz 2001. bila je sljedeća:

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Jambol
Kategorija:Oblast Jambol
Novosibirska ostrva

mini|196x196piksel|Karta otočja
**Novosibirski otoci**  (ruski:*Новосиби́рские острова́*, jakutski:*Саҥа Сибиир арыылара*) su grupa otoka u Arktičkom okeanu sjeverno od obale istočnog Sibira, između Istočnosibirskog mora na istoku i Laptevskog mora na zapadu.

Otoci imaju površinu od oko 38.400&nbsp;km².

Arhipealg se sastoji od tri grupe otoka: Anžuovih otoka, Ljahovskih otoka i De Longovih otoka.
mini|Novosibirski otoci na karti Rusije
Najviša tačka na otocima je na visini od 426 metara. Otoke naseljavaju sjeverni jeleni, polarne lisice i mnogo raznovrsnih ptica. Na otocima se nalaze manja naselja i polarne stanice.

## Klima 
Klima je arktička i jako oštra. Prosječna temperatura u januaru je od -28&nbsp;°C do -31&nbsp;°C, dok je prosječna temperatura u julu od 8&nbsp;°C do 11&nbsp;°C.

## Reference 
Kategorija:Ostrva u Rusiji
Kategorija:Ostrva u Arktičkom okeanu
Takt (muzika)

**Takt** ili mjera, u muzičkoj notaciji predstavlja segment vremena koji odgovara određenom broju otkucaja u kojem je svaki takt predstavljen određenom notnom vrijednošću, a granice svakog takta su označene vertikalnim linijama (takticama).

Početak takta je uvijek *naglašen*, to je teški taktov dio i zove se *teza*. Za njim slijedi lahki, *nenaglašeni* dio takta, zove se *arza*.

Zbirna vrijednost nota i pauza svakog takta mora uvijek odgovarati vrsti takta. Recimo, 4/4 takt znači da u svakom taktu zbirno mora biti četiri četvrtine 

* Taktovi se odvajaju jedan od drugog uspravnom *taktnom crtom* koja se zove još *taktica* i koje povećavaju preglednost thumb|60px

* Završetci delova kompozicije označavaju se dvema paralelnim i uspravnim crtama jednake debljine 60px

* Sam kraj kompozicije ili završetak nekog njenog dela beleži se paralelnom tanjom i debljom crtom, tzv. *završnicom* 60px

* Ako želimo da ponovimo neki takt ili grupu taktova, upisujemo *početnu repeticiju* 40px

* Ako želimo da označimo *kraj* takta ili grupe taktova koji treba da se ponove, upisujemo *završnu repeticiju* 40px

## Vrste taktova 
U muzici postoje mnoge vrste taktova. Oni se označavaju *razlomkom*, bez razlomačke crte. Gornji broj razlomka - *brojilac* - govori koliko ima taktovih delova, dok donji broj - *imenilac* - govori na koliko je jednakih dijelova podijeljen takt. On određuje jedinicu brojanja. Na primjer:

* *Dvo-četvrtinski takt* označavamo ovako: 22px. Brojilac kaže: takt ima dva dijela, a imenilac: četvrtina je jedinica brojanja.
* *Tro-četvrtinski takt* označavamo ovako: 22px. Brojilac kaže: takt ima tri dijela, a imenilac: četvrtina je jedinica brojanja.
* *Četvero-osminski takt* označavamo ovako: 23px. Brojilac kaže: takt ima četiri dijela, a imenilac: osmina je jedinica brojanja.
* *Dvo-polovinski takt* označavamo ovako: 22px. Brojilac kaže: takt ima dva dijela, a imenilac: polovina je jedinica brojanja.
## Još neki načini pisanja vrste takta 
* U novije vrijeme se vrsta takta piše i ovako: brojilac - brojem, a imenilac - umjesto broja upiše se odgovarajuća notna vrijednost.

Na primjer, *dvočetvrtinski takt* 22px se i ovako označava: 35px

* *Četvoročetvrtinski takt* 18px, sem cifarskim simbolom, može da se označi i znakom 25px

## Gdje i kada se se upisuju vrste taktova 
Vrsta takta se upisuje na samom početku muzičkog djela, odmah iza ključa i predznaka. Moguće je da u toku kompozicije dođe do promjene takta. To se čini upisivanjem novog željenog razlomka.

## Kakav takt može da bude 
Takt može da bude:
# **Jednostavan** (*prost*) - ima samo 1 naglašen taktov dio (teza) i 1 ili 2 nenaglašena (arza). Tu spadaju svi *dvodijelni* i *trodijelni* taktovi.
# **Složen** - obrazuje se *kombinovanjem* više jednostavanih taktova u jedan, te, samim tim, ima više naglašenih i nenaglašenih taktovih dijelova.

## Reference 
Kategorija:Muzika
Kategorija:Muzička notacija
Oblast Montana

**Oblast Montana** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se na sjeverozapadu države i uz Oblast Vidin jedina je bugarska oblast koja graniči i sa Rumunijom i Srbijom.
Prostire se na površini od 3.635,5&nbsp;km.2 Prema podacima iz 2011. godine, u oblasti je živjelo 148.098 stanovnika.

Nazvana je prema glavnom i najvećem gradu u oblasti Montani a neki od većih gradova u oblasti su: Berkovica, Lom i Jaršec.

## Općine 
right|thumb|255px|Podjela oblasti na općine
Oblast Montana (област, *oblast*) se sastoji od 11 općine (jednina: община, *obshtina* - množina: общини, *obshtini*). U sljedećoj tabeli su dati podaci o broju stanovnika općina i njenih središta prema podacima iz 2011.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Montana
Kategorija:Oblast Montana
FK Sūduva

**FK Sūduva** je profesionalni nogometni klub iz Marijampolė, Litvanija. Takmiči se u Prvoj nogometnoj ligi Litvanije.

Klub je osnovan 1968. godine (zvanično). Tradicionalne boje su bijela i crvena. Domaće utakmice igra na ARVI Stadionu.

## Uspjesi
***A lyga**
****Datoteka:Cup Winner.png (3)**: 2017, 2018, 2019
***Nacionalni kup**
****Datoteka:Cup Winner.png (3)**: 2006, 2009, 2019
***Superkup:**
****Datoteka:Cup Winner.png (4)**: 2009, 2018, 2019, 2022

## Sezona (2000. – ...) 
## Boje kluba 
* Bijela, crvena i crna.

## Evropski nastupi

## Trenutni sastav 
*Posljednja izmjena: 24. 1. 2026*

 ?

 (na pozajmici od Raków Częstochowa)

 ?

 

 

## Poznati igrači
*  Vacys Lekevičius (1987.)
*  Ivan Kardum (2016. - 2021.)                                                                                     
*  Andro Švrljuga (2016. - 2020.)
*  Semir Kerla (2017. - 2021.)
*   Mihret Topčagić (2017. - 2020.)

## Menadžeri
*  Jonas Kaupaitis (1968.–1973.)
*  Mantas Valukonis (1991.)
*  Saulius Stankūnas (1991.–2003.)
*  Algimantas Gabrys (2003.)
*  Valdemaras Žilinskas (2004.)
*  Rino Lavezzini (2004.–2005.)
*  Algimantas Gabrys (2005.–2008.)
*  Igoris Pankratjevas (2008.)
*  Gediminas Jarmalavičius (2008.–2009.)
*  Donatas Vencevičius (2010.)
*  Virginijus Liubšys (2010.–2012.)
*  Darius Gvildys (2012.–2014.)
*  Aleksandar Veselinović (2014.–2016.)
*  Vladimir Čeburin (2016.–2019.)
*  Heimo Pfeifenberger (2020.)
*  Saulius Širmelis (2020)
*  Victor Basadre (2021.–2022.)
*  Miguel Moreira (2022.)
*  Dovydas Lastauskas (2023.–2024.)
*  Donatas Vencevičius (2025.–)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* FK Sūduva, na UEFA.com

*
Sūduva
Kategorija:Nogometni klubovi osnovani 1968.
Islandski zakon o državljanstvu

**Islandski zakon o državljanstvu** baziran je na principu prava po krvi (lat. *Jus sanguinis*), gdje pojedinac dobija državljanstvo od roditelja. Ipak, prema zakonu, državljanstvo Islanda moguće je steći i pod drugim okolnostima, npr. trajnim boravkom na Islandu. Pojedinac čiji roditelji nisu islandski državljani ne stječe automatski državljanstvo Islanda rođenjem na Islandu, kao što je slučaj u Sjedinjenim Američkim Državama ili Kanadi.

## Stjecanje državljanstva porijeklom 
Pojedinac stječe islandsko državljanstvo rođenjem ako je ispunjen jedan od sljedećih uvjeta:
* ako su oba roditelja državljani Islanda ili jedan od njih
* ako su ili majka ili otac djeteta bivši državljani Islanda koji trenutno borave na Islandu pod boravišnom vizom. Očekivano, taj potez izazvao je velike kontroverze mada je brzo zaboravljen jer je Fischer preminuo samo tri godine kasnije.

Budući da je zakon o državljanstvu Islanda bio toliko striktan da je ulazio čak u prošle saobraćajne prekršaje (npr., višestruko prekoračenje brzine), odobrenje od Althinga bio je jedini način dobijanja islandskog državljanstva za brojne aplikante. Nakon revizije zakona, situacija se drastično promijenila, pa danas aplikanti koji su čak proveli do godinu dana u zatvoru imaju pravo steći državljanstvo legalnim putem. Ipak, period za takve osobe je poprilično duži (u prosjeku za deset godina ili više).

Svake godine određen broj ljudi ovako dobije islandsko državljanstvo.

## Gubitak državljanstva 
Prije 1. jula 2003. islandski državljani izgubili bi državljanstvo dobijanjem državljanstva bilo koje druge države. Ti koji su ga izgubili imali su se pravo registrirati do 1. jula 2007. da ga opet steknu.

Dvojni državljani Islanda i bilo koje druge države mogu izgubiti islandsko državljanstvo ako nisu imali prijavljeno boravište (adresu) na Islandu bilo kad prije njihovog 22. rođendana, osim ako Imigracijskom uredu islandske vlade nije poslana molba za održavanje državljanstva.

## Dvojno državljanstvo 
Islandska vlada dozvoljava dvojno državljanstvo od 1. jula 2003. Prije toga, slično u slučaju državljanstva Austrije, pojedinac bi izgubio državljanstvo Islanda dobijanjem državljanstva bilo koje druge države.

## Sloboda kretanja islandskih državljana 
Kao jedan od osnivača NATO-a, Island ima dobre diplomatske odnose s velikim brojem država, te njegovi državljani imaju pravo putovati u 180 država bez vize.

Islandski pasoš trenutno je deveti najjači putni dokument na svijetu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Islandski zakon o državljanstvu (Internet Archive) 

Kategorija:Island
Bertruda

80px|thumb|Prikaz Bertrude
**Bertruda** (fra. *Bertrude*; o. 582 – 618/619) bila je franačka plemkinja; grofica vladarica Vermandoisa te kraljica Franaka. Bila je jedna od supruga kralja Klotara II Mlađeg, kojem je rodila sina i kćerku. Sin je umro kao dijete, dok je kći preživjela te se zvala Berta.

Nije jasno ko su bili Bertrudini roditelji. Ona je najvjerovatnije bila kći grofa Wagona II, ali postoji teorija prema kojoj je bila kći nekog Richomera i njegove žene, svete Gertrude od Hamagea.

Bertruda, opisana kao popularna kraljica, voljela je iskreno svog supruga, prema hronici *Chronique du Pseudo-Frédégaire*. Umrla je u 35. godini suprugove vladavine.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Grofovi Vermandoisa
Kategorija:Supružnici franačkih vladara
Nikola P. Karađorđević

**Nikola Karađorđević** (London, 29. jun 1928 — Berkšir, 12. april 1954), bio je jugoslavenski princ. Bio je mlađi sin kneza Pavla Karađorđevića i njegove supruge knjeginje Olge od Grčke i Danske. Završio je Oxford i bio je veoma popularan među mlađim članovima britanskog visokog društva. Poginuo je u misterioznoj saobraćajnoj nezgodi u mjestu Dačet u Bakingemširu (sada Berkšir) u dvadeset šestoj godini. Prema pisanju ondašnje zapadne štampe par mjeseci ranije postao je blizak 'prijatelj' princeze Margarete, mlađe sestre britanske kraljice Elizabete II. 

Sahranjen je na groblju Boa-de-Vo u Lozani. Njegovi posmrtni ostaci su ekshumirani i prenešeni u kraljevsku zadužbinu na Oplencu 6. oktobra 2012. godine.
## Također pogledaj
* Dodi El-Fayed
## Vanjski linkovi
* Nikola Karađorđević

Kategorija:Karađorđevići
Kategorija:Rođeni 1928.
Kategorija:Umrli 1954.
Kategorija:Biografije, London
Oblast Pernik

**Oblast Pernik** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se na zapadu države i graniči sa Srbijom.
Prostire se na površini od 2.390,5 km2, poslije oblasti glavnog grada Sofije i Gabrova najmanja je oblast u Bugarskoj. Prema podacima iz 2011. godine, u oblasti je živjelo 133.530 stanovnika.

### Etnički sastav 
Za 125.422 stanovnika etnički sastav je sljedeći:

* Bugari:  120.929 (96,42%)
* Romi: 3.560 (2,84%)
* Ostali i oni koji se nisu izjasnili: 933 (0,74%)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Pernik
Kategorija:Oblast Pernik
Pero Bukejlović

**Petar "Pero" Bukejlović** (Doboj, 9. august 1946) jest bosanskohercegovački i srpski političar i magistar mašinstva. Bio je 9. Predsjednik Vlade Republike Srpske (X saziv) od 2005. do 2006. Član je Srpske demokratske stranke (SDS).

## Biografija 
Rođen je 9. augusta 1946. u Bušletiću kod Doboja. Diplomirao je na Mašinskom fakultetu Univerziteta u Sarajevu, a magistrirao mašinstvo na Univerzitetu u Zagrebu. Prošao je radni put od konstruktora do generalnog direktora u preduzeću „Trudbenik“ u Doboju.

Obavljao je dužnost ministra industrije i tehnologije u VIII. Vladi Republike Srpske od 2001. do 2003. Od januara 2003. do izbora za predsjednika Vlade RS-a 2005. radio u privatnom sektoru. Na mjestu predsjednika Vlade došao je u februaru 2005, nakon što je Dragan Mikerević dao otkaz u decembru 2004. U februaru 2006. zamijenjuje ga Milorad Dodik.

Oženjen je i otac jednog sina. Živi u Doboju.

## Također pogledajte 
* Vlada Republike Srpske Pere Bukejlovića
* Spisak premijera Republike Srpske

## Reference 
Kategorija:Biografije, Doboj
Kategorija:Rođeni 1946.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Političari Republike Srpske
Kategorija:Političari Srpske demokratske stranke
Kategorija:Srbi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Sarajevu
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Zagrebu
Andijan

**Andijan** (uz. *Андижон*) je grad u Uzbekistanu. Andijan je administrativni, ekonomski i kulturni centar istoimene regije. Andijan se nalazi na jugoistočnom rubu Ferganske doline u blizini granice sa Kirgistanom.

Andijan je jedan od najstarijih gradova u Ferganskoj dolini. U nekim dijelovima grada arheolozi su pronašli predmete koji datiraju iz 7. i 8. vijeka. Andijan je bio važan grad na Putu svile. Andijan je važan industrijski grad u zemlji. U gradu se proizvode hemikalije, kućni aparati, elektronika, prehrambeni proizvodi, namještaj, plugovi, pumpe, obuća, rezervni dijelove za poljoprivredne strojeve i razni inženjerski alati.

## Historija 
Porijeklo imena grada je nepoznato. Arapski geografi iz 10. vijeka nazvali su Andijan kao "Hindijaan", "Hindagan" ili "Handigan" što znači - "Grad hindusa ili hinduističkih hramova". Tradicionalno objašnjenje povezuje ime grada s turskim plemenima. Historijski gledano, Andijan je bio važan grad na Putu svile. Grad je možda najpoznatiji kao rodno mjesto Babura. On je bio osnivač dinastije Mughal koja je vladala na području današnje Indije, Pakistana i južne Azije. Za vrijeme vladavine Timurida, Andijan je bio važan regionalni centar. U tom periodu u gradu je cvjetala umjetnost i kultura.

## Poznate ličnosti 
* Babur, vladar
* Nodira, državnica
* Choʻlpon, pjesnik
* Abbos Bakirov, glumac
* Halima Nosirova, operna pjevačica
* Ruslan Čagaev, bokser

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica 

Kategorija:Gradovi u Uzbekistanu
Kategorija:Gradovi na putu svile
Namangan

**Namangan** (uz. *Наманган*) je grad na istoku Uzbekistana. Namangan je administrativni, ekonomski i kulturni centar istoimene regije. Smješten je na sjevernom rubu Ferganske doline, na udaljenosti 30&nbsp;km od granice sa Kirgistanom.

Namangan je bio važan zanatski i trgovački centar Farganske doline u 17. vijeku. Tokom sovjetske vladavine u gradu je izgrađen veliki broj fabrika. Tokom Drugog svjetskog rata, industrijska proizvodnja u Namanganu povećana je pet puta u poređenju sa onom iz 1926-1927. godine. Populacija grada iznosi 475.700 stanovnika prema podacima iz 2014. godine.

## Historija 
Grad je dobio ime po lokalnim rudnicima soli (u perzijskom نمک‌کان (namak kan) - "rudnik soli"). Babur spominje selo Namangan u svojim memoarima *Baburnama*. Ruski etnograf *Vladimir Petrovič Nalivkin* je u svojoj knjizi *Kratka historija Kokandskog Kaganata* napisao da se Namangan spominje u pravnim dokumentima iz 1643. godine.

Namangan je postao dio Ujgurskog carstva, te je poznato da je bio naseljen u 15. vijeku. Stanovnici grada Akhsikat koji je oštećen u zemljotresu sele se u Namangan 1610. godine. U narednim godinama Namangan postaje grad.

## Poznate ličnosti 
* Mashrab, sufijski pjesnik
* Sobir Rahmonov, pozorišni glumac
* Usmon Nosir, pjesnik
* Yoqub Ahmedov, glumac

## Međunarodni odnosi 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

Kategorija:Gradovi u Uzbekistanu
Makalu

**Makalu** sa 8.485 metara je peti najviši vrh na svijetu, poslije vrhova Mount Everest, K2, Kangchenjunga i Lhotse. Dio je planinskog masiva Mahalangur Himalaja. Nalazi na granici između Kine i Nepala, oko 19 km jugoistočno od najvišeg vrha Mount Everesta. 

Kao jedan od 14 vrhova iznad 8.000 metara, Makalu je izolovani vrh čiji oblik je četverostrana piramida.

Makalu ima dva značajna pomoćna vrha, Kangchungtse ili Makalu II (7.678 m) koji se nalazi oko 3 km sjevero-sjeverozapadno od glavnog vrha i Chomo Lonzo visine 7.804 m a koji je udaljen oko 5 km  sjeverno-sjeveroistočno od glavnog vrha s kojim je povezan preko uskog prevoja visine 7.200 metara.

## Usponi 
Prvi uspješan uspon na Makalu je 15. maja 1955. godine obavila francuska ekspedicija na čelu sa Lionel Terrayem i Jean Couzyijem. Uspon je izvrešen preko sjeveroistočnog grebena. 
Uspon preko jugoistočnog greban uspješno su obavili japanci Y. Ozaki i A. Tanaka 23. maja 1970. godine. Tu rutu za uspon prvi su pokušali savladati amerikanci još 1954. godine.  

Prvi uspon na Makalu zimi djelo je italijana Simonea Mora i kazahstanca Denisa Urubkoa koji su taj podvig izveli 9. februara 2009. To je također bio i posljednji nepalski vrh iznad 8.000 metara koji je trebao biti savladan u zimskim uslovima. 

Po pitanju uspona Makalu je smatra kao jedan od vrhova koji je najteže za osvojiti. Planina je poznata po svojim strmim padinama dok završni uspon na vrh uključuje tehničko penjanje po stijenama i ledu.

## Vanjski linkovi 
* Makalu na SummitPostu
* Makalu na Peakware 
* na himalaya-info.org

Kategorija:Planine u Kini
Kategorija:Planine u Nepalu
Kategorija:Osamhiljadaši
Bombardiranje izbjegličke kolone u Ghagheharanu

**Bombardiranje izbjegličke kolone u Ghagheharanu** bio je ratni zločin koji su počinili pripadnici sovjetske vojske kada su u oktobru 1984. izvršili bombardiranje 300 porodica u selu Ghagheharan, pokrajina Ghor, u Afganistanu, tokom sovjetske invazije na Afganistan. U koloni je 300 porodica bježalo u Pakistan, kada su ih napali i bombardirali sovjetski borbeni avioni i helikopteri. Broj ubijenih i ranjenih nije poznat.

## Također pogledajte 
* Sovjetsko-afganistanski rat

## Reference 
## Literatura 
*

Kategorija:Sovjetski ratni zločini
Kategorija:1984. u Afganistanu
Kategorija:Sovjetsko-afganistanski rat
Srbofobija

desno|mini|300px|Igra riječi na austrougarskom propagandnom plakatu, u prijevodu: "Srbija mora umrijeti."
**Srbofobija** ili **antisrpsko osjećanje** je izraz kojim se opisuje mržnja prema Srbima kod pojedinca ili grupe ljudi.

## Historijska upotreba 
Srbija se u historijskim dokumentima na latinskom jeziku od bizantskog perioda do 19. vijeka nazivala kao *Servia*, a Srbi kao *Servs* ili *Servians*, što se povezivalo s latinskom riječju *servius*, u značenju "sluga". Aleksandar Fjodorovič Giljferding, u svojoj knjizi "O srodstvu slavenskih jezika sa sanskrtskim" iz 1853. godine, korijen riječi *Srbin* izvodi iz sanskrtske riječi *savara*, a ona znači *nizak*, *podao*, *hrđav*, *nevaljao*, *grešan*, *crn* čovjek.

## Literatura
* Jeremija Mitrović: *Srbofobija i njeni izvori*, Politika i društvo, 1992, 
* Miloš Milojević: *Odlomci istorije Srba i srpskih - jugoslavenskih zemalja u Turskoj i Austriji*, Etnos, Beograd, 2004.
* Boris Olijnik: *Satanizacija Srba, kome ona treba?*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Mržnja prema nacijama
Kategorija:Srbofobija
Vetovo (čvor)

* Vetovo - naselje u Hrvatskoj
* Vetovo (grad) - grad u Bugarskoj
* Vetovo (općina) - općina u Bugarskoj
Kopjevići

alt=|mini|Štit Kopjevića iz 15. stoljeća
**Kopjevići** su naselje u Živinicama Gornjim, gradu Živinice, Bosna i Hercegovina.

## Historija 
Četiri koplja na štitu Kopjevića pokazuju odakle dolazi ime ove plemićke porodice i kakvu su službu vršili njeni najstariji članovi. Prvi od Kopjevića spominje se dvorski knez Radić Kopjević u službi velmože Radoslava Pavlovića, gospodara Podrinja sa sjedištem u tvrdom gradu Borču. Uz Radića spominje se i Ozrin Kopjević, župan kneza Pavla. Iz ovih podataka se vidi da je plemića porodica Kopjevića živjela u 15. stoljeću.

Danas ovo prezime ne postoji, ali postoji i dan danas naselje Kopjevići u Živinicama Gornjim.

## Kultura 
### Nadgrobni spomenici iz Osmanlijskog perioda 
mini|Jedan od nišana iz Osmanlijskog perioda u Kopjevićima
Na području Prisada u Kopjevićima krajem 20. stoljeća pronađeno je mezarje. Procjenjuje se da nišani datiraju iz 16. stoljeća, međutim izvori i dokazi koji to potkrepljuju ne postoje. Podsjećamo da je Bosna i Hercegovina u tom periodu bila pod upravom Osmanlija.

## Stanovništvo 
### Spolna struktura 
### Starosna struktura 
## Infrastruktura 
alt=|mini|"Prva" osvijetljena i zablistana noć u Kopjevićima - maj 2013.
Cesta je na ovom području asfalitrana u kasnim 70-tim godinama. Rasvjeta u Kopjevićima izgrađena je 09.05.2013. godine. U.G. korisnika vodovoda Kopjevići već duži niz godina uspješno snabdjeva naselje vodom.

## Udruženja i organizacije 
*Udruženje za razvoj i podršku poljoprivrede "PČELICA"
*U.G. korisnika vodovoda Kopjevići

## Galerija 

Datoteka:Kopjevići Muzalo.jpeg|Nedaleko od Muzala, Kopjevići - maj 2012.
Datoteka:Kopjevići Ljiljan.jpeg|Proširenje kod nekadašnje trgovačke radnje "LJILJAN" u Kopjevićima - maj 2012.
Datoteka:Kopjevići poligon.jpeg|Malonogometni poligon u Kopjevićima - januar 2014.
Datoteka:Kopjevići Mramor.jpeg|Ekološka zona Mramor u Kopjevićima - oktobar 2014.
Datoteka:Kopjevići, biciklistička staza Rudina.jpg|Biciklistička staza Rudina, Kopjevići - august 2017.
Datoteka:Kopjevići Prisadi.jpeg|Ekološka zona Prisadi u Kopjevićima - april 2018.
Datoteka:Kopjevići, zimska idila.jpg|Sniježni nanosi i zimske ljepote u Kopjevićima - decembar 2018.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt grada Živinicama
Oblast Sliven

**Oblast Sliven** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se na centalnom dijelu države.
Prostire se na površini od 3.544,1&nbsp;km.2

Prema podacima iz 2011. godine, u oblasti je živjelo 197.473 stanovnika. Sa prosječnih 54,16 stanovnika po km2 oblast je sa srednjom gustinom naseljenosti i nešto ispod nacionalnog prosjeka.

Nazvana je prema glavnom i najvećem gradu u oblasti Slivenu dok su ostali gradovi: Nova Zagora, Kokel i Tvrdica.

## Općine 
right|thumb|Mapa općina na području Oblasti Ruse
Oblast se sastoji od 4 općine (община, obshtina; plural общини, obshtini). U sljedećoj tabeli su dati podaci o broju stanovnika prema podacima iz 2009. godine.

## Park prirode Sinite Kamani 
Park prirode Sinite Kamani koji se nalazi na području oblasti Sliven poznat je po prirodnim znamenitostima. Halkata - kameni vijenac, koji prema legendama posjeduje magičnu snagu jedan je od simbola grada Slivena. Oblici koje je priroda oblikovala u pećini Zmeevi dupki: Zmeyat, Orelat i Vladishkiyat su zadivljujućeg izgleda i privlače pažnju turista.

Specifična klima koja vlada na području parka prirode utiče na veliku raznolikost flore i faune. Postoji preko 1000 biljnih vrsta dok su beskralježnici zastupljene sa 235 vrsta - osam vrsta riba, devet vrsta vodozemaca, devetnaest vrsta gmizavaca, 165 vrsta ptica i 34 vrste sisara.

Područje je tipično planinskog tipa, sa strmim padinama nadmorske visine između 290 i 1181 metara. Kroz park protiču brojne rijeke dok njihovi tokovi formiraju brojne izdanke, bazene i vodopade.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Sliven
Kategorija:Oblast Sliven
Oblast Ruse

**Oblast Ruse** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se na sjeveru države i rijekom Dunav graniči sa Rumunijom na sjeveru.
Prostire se na površini od 2.803,4&nbsp;km2 i jedna je od manjih oblasti. 
Prema podacima iz 2011. godine, u oblasti je živjelo 235.252 stanovnika. Sa prosječnih 89,93 stanovnika po km2 jedna je od najgušće naseljenih oblasti, poslije oblasti čiji su centri i najveći gradovi Bugarske (Sofija, Plovdiv i Varna)

Nazvana je prema glavnom i najvećem gradu u oblasti Ruse a neki od većih gradova su: Bjala, Vetovo i Dve Mogili.

## Općine 
right|thumb|Mapa općina na području Oblasti Ruse
Oblast se sastoji od 8 općina (община, obshtina; plural общини, obshtini). U sljedećoj tabeli su dati podaci o broju stanovnika prema podacima iz 2009. godine.

## Stanovništvo 
### Etnički sastav 
Prema podacima iz 2011. godine 216.612 osoba se etnički izjasnilo a etnički sastav je bio sljedeći:

* Bugari: 176.413 (81,44%)
* Turci:  28.658 (13,23%)
* Romi: 8.615 (3,98%)
* ostali 2.926 (1,35%)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Ruse
Kategorija:Oblast Ruse
Nukus

**Nukus** (uz. *Нукус*) je šesti po veličini grad u Uzbekistanu. Glavni je grad regije Karakalpakstan. Prema procjeni iz 2018. godine u gradu živi preko 312.000 stanovnika. Grad je najpoznatiji po muzeju umjetnosti koji je otvoren 1966. godine.

## Historija 
Ime grada potiče od starog plemena Uzbeka, Nukusa. Od 1932. godine do 1950-ih Nukus se iz malog naselja razvio u veliki moderni sovjetski grad sa širokim avenijama. Zbog izolovanosti u njemu je bio smješten centar za hemijska istraživanja. S obzirom da je centar bio pod upravom Crvene armije u njemu su testirana hemijska oružja.

## Kultura 
Nukus je poznat kao kulturni centar Uzbekistana, i to prije svega zbog većeg broja muzeja u gradu. Najpoznatiji muzej Nukuski muzej umjetnosti koji je dobio ime po *Savitskom*, te *Državni muzej*.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

Kategorija:Gradovi u Uzbekistanu
Margilan

**Margilan** (uz. *Марғилон*) je grad na istoku Uzbekistana. Nalazi se u regiji Fergana. Smješten se na nadmorskoj visini od 487 metara. Prema procjeni u gradu živi preko 215.000 stanovnika. U gradu se nalazi najveća fabrika svile u Uzbekistanu.

## Historija 
Prema evropskoj legendi, Margilan je osnovao Aleksandar Veliki. Pouzdaniji zapisi pokazuju da je Margilan bio važna stanica na Putu svile do 9. vijeka, duž trase koja je prelazila planinu Alay do Kašgara.

## Poznate ličnosti 
* Nurkhon Yuldashkhojayeva, glumica

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

Kategorija:Gradovi u Uzbekistanu
Ferganska dolina

**Ferganska dolina** (uz.: Фарғона водийси) je dolina u srednjoj Aziji. Podijeljena je između Uzbekistana, Tadžikistana i Kirgistana. Najveći dio pripada Uzbekistanu. To je najgušće naseljeni prostor srednje Azije.

## Položaj 
Smještena je uz rijeke Narin i Kara Darja čijim spajanjem nastaje rijeka Sir Darja. Nadmorska visina doline je od 400 do 500 metara. Sa svih strana je okružena planinama (većinom iz planinskog lanca Tanšan). Kroz nju teku mnoge rijeke koje se ulijevaju u Sir Darju i donose mnogo sedimenata s planina u dolinu. Zbog toga je u dolini vrlo plodno tlo. Plodno tlo i dovoljna količina vode za navodnjavanje je pokretač razvoja poljoprivrede i naseljenosti u dolini. Pronađena su i nalazišta nafte i prirodnog plina.

## Administrativna podjela 
1911. godine provincija je podijeljena na pet okruga. Danas je podijeljena između Uzbekistana, Kirgistana i Tadžikistana.

Gradovi smješteni u Ferganskoj dolini su:

U Uzbekistanu:
* Andijan
* Fergana
* Kokand
* Namangan

U Kirgistanu:
* Batken
* Osh
* Jalal-Abad

U Tadžikistanu:
* Khujand

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Satelitski snimak Ferganske doline

Kategorija:Geografija Uzbekistana
Kategorija:Geografija Kirgistana
Kategorija:Geografija Tadžikistana
Qarshi

**Qarshi** (uz. *Қарши*) je grad na jugu Uzbekistana. Glavni je grad regije Qashqadaryo. Prema procjeni iz 2014. godine u gradu živi preko 222.000 stanovnika. Nalazi se oko 520&nbsp;km jugozapadno od Taškenta i oko 335&nbsp;km sjeverno od granice Uzbekistana s Afganistanom. Grad je važan u proizvodnji prirodnog gasa, te je poznat i po proizvodnji tepiha.

## Historija 
Qarshi je bio drugi najveći grad emirata Buhara. U gradu se nalaze palate izgrađene za vrijeme mongoske vladavine. Naziv Qarshi se prevodi kao tvrđava. 1873. godine u Qarshiju je potpisan sporazum kojim je Buhara postala dio Ruskog protektorata.

## Poznate ličnosti 
* Abu Hafs Umar an-Nasafi, islamski pravnik, teolog i historičar

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Qarshi na visituzbekistan.travel

Kategorija:Gradovi u Uzbekistanu
Fergana

**Fergana** (uz. *Фарғона*) je grad na istoku Uzbekistana i glavni grad istoimene regije. Nalazi se oko 420 kilometara istočno od Taškenta, 75 kilometara zapadno od Andijana i manje od 20 kilmetara od granice sa Kirgistanom.

## Historija 
Plodna Ferganska dolina bila je važan na Putu svile. Za vrijeme *Kušanskog varstva* ovo područje se nazivalo *Fergana*.

Moderni grad Fergana je osnovan 1876. godine od strane Rusa. Prvobitno se zvao *Novi Margelan*, da bi 1907. godine promijenio ime u *Skobelev*. 1924. godine nakon boljševičkog osvajanja regiona mijenja ime u Fergana. Tokom 20. vijeka u gradu je razvijena industrija.

## Poznate ličnosti 
* Shamshad Abdullaev, pjesnik
* Xudoyberdi To'xtaboyev, pisac

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica 

Kategorija:Gradovi u Uzbekistanu
Kokand

**Kokand** (uz. *Қўқон*) je grad na istoku Uzbekistana. Nalazi se u regiji Fergana. Udaljen je 228 kilometara od Taškenta. Prema procjeni u gradu živi preko 239.000 stanovnika.

## Historija 
Kokand postoji još od petog vijeka, pod imenom *Khavakand*. Kineska dinastija Han je osvojila grad stoljeće prije nove ere. Potom je osvojen od strane Arapa, da bi Mongoli u 13. vijeku uništili grad. Kokand je 1740. godine postao glavni grad uzbekistanskog kraljevstva. Bio je i glavni vjerski centar Ferganske doline, sa više od 300 džamija.

Ruske imperijalne snage pod vodstvom Mihaila Skobelova osvojile su grad 1883. godine, koji je tada postao dio ruskog Turkistana.

## Poznate ličnosti 
* Muhammad Sharif Gulkhani, pjesnik
* Ida Mayrin, gimnastičar
* Abdulla Qahhor, pisac

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica 

Kategorija:Gradovi u Uzbekistanu
Rio Haryanto

**Rio Haryanto** (rođen 22. januara 1993.) je indonezijski vozač. U 2016. potpisuje za Manor Racing MRT tim i postaje prvi indonezijski vozač u Formuli 1.

## Sažetak karijere
## Karijera u Formuli 1 
### Aktivne godine
### Potpuni spisak rezultata u Formuli 1 
(Legenda)(Utrke u **boldu** označavaju najbolju startnu poziciju) (Utrke u *italicu* označuju najbrži krug utrke)

## Vanjski linkovi 
*Rio Haryanto – statistika

Kategorija:Rođeni 1993.
Kategorija:Biografije, Surakarta
Kategorija:Biografije, Indonezija
Kategorija:Vozači Formule 1
Kategorija:Indonezijski vozači Formule 1
Kategorija:Živi ljudi
Anžuova ostrva

mini|202x202piksel|Karta Anžuovih ostrva
mini|Karta Novosibirskih ostrva
**Anžuova ostrva** (; jakutski: Анжу арыылара) jesu podgrupa Novosibirskih ostrva. Smještena su između Laptevskog i Istočnosibirskog mora u ruskom dijelu Arktika.

Astrva su nazvana po ruskom istraživaču Pjotru Anžuu, koji je 1820. kartografirao to područje.

## Geografija 
Površina ostrva iznosi približno 29.000&nbsp;km².

Praktički su nenaseljena i administrativno pripadaju Republiki Sahi unutar Ruske Federacije.

Glavna ostrva jesu:
* ostrvo Koteljni najveće u skupini (11.625&nbsp;km²);
* ostrvo Novi Sibir (6.200&nbsp;km²)
* ostrvo Belkovski (500&nbsp;km²)
* Bungeova zemlja (6.200&nbsp;km²)
* poluostrvo Fadejevski (5.300&nbsp;km²)

## Reference 
Kategorija:Anžuova ostrva
Kategorija:Ostrva u Rusiji
Tajmir

mini|226x226piksel|Položaj poluostrva Tajmir
**Poluostrvo Tajmir** je poluostrvo u Rusiji na krajnom sjeveru Sibira i ujedno najsjeverniji dio kontinentalne Azije. Na zapadu graniči sa Jenisejskim zalivom i na istoku sa zalivom Katanga. Administrativno pripada Krasnojarskom kraju. Poluostrvo obuhvata oko 400.000&nbsp;km².

## Flora i fauna 
Na sjeveru Sibira biljni i životinjski svijet ima samo dva mjeseca pogodna za reprodukciju. Irvasi migriraju u ovaj kraj i mješaju se sa polarnim medvjedima i fokama.
mini|Poluostrvo Tajmir
Migracijske ptice iz Evrope, Afrike i Azije na Tajmiru formiraju najveće stanište divljih ptica na svijetu. Vegetaciju čine trave, mahovine i lišaji.

## Privreda 
Ruska rudarska kompanija Noriljski nikelj se u ovom području bavi eksploatacijom rude nikla i njenom preradom u gradu Noriljsk. Nikl se dalje transportuje do luke Dudinka na rijeci Jenisej, a odatle brodovima do Murmanska i drugih luka.

## Reference 
Kategorija:Poluostrva u Rusiji
Kategorija:Poluostrva u Aziji
Valentina Pellizzer

**Valentina Hvale Pellizzer** je feministkinja, aktivistkinja za seksualna i ljudska prava i internet spisateljica. Faslitatorka je mnogobrojnih seminara, konferencija i radionica o IKT, tehnologiji, digitalnim pričama, građanskom novinarstvu, digitalnoj sigurnosti i privatnosti. Poznata je po tome da je napravila poveznicu između ženskih prava, seksualnih prava, interneta u političkom kontekstu i praktično te je i zagovornica feminističkog interneta kako u Bosni i Hercegovini tako i šire. Pellizzer je osnovala i alternativni feministički portal u Bosni i Hercegovini www.zenskaposla.ba. Valentina Pellizzer živi i radi u Sarajevu od 1999. godine.

## Obrazovanje 
Valentina Pellizzer je rođena u Italiji gdje je i odrasla. Diplomirala je na Pravnom fakultetu Univerziteta Messina u Italiji. Govori tri jezika: engleski, bosanski i italijanski jezik.

## Rad 
Pellizzer je napustila Italiju 1994. i započela humanitarni rad kroz pružanje pomoći i podrške izbjeglicama i žrtvama rata u Hrvatskoj i Bosni i Hercegovini. Polja interesovanja su joj politike zapadnog Balkana, civilno društvo i pokret za ženska prava u Bosni i Hercegovini a i šire.  2003. godine je osnovala neprofitnu organizaciju One World Platform (Jedan svijet) za jugoistočnu Evropu , koja se bavi ženskim pravima, internet pravima i transformacijskoj moći tehnologije. valentina hvale Pellizzer je u periodu od 2006. do 2016. bila globalni koordinator za Bosnu i Hercegovinu u kampanji Take Back the Tech! koja se bavila podizanjem svijesti o tome kako su informacijske i komunikacijske tehnologije (ICT) povezane sa nasiljem nad ženama. Kampanja je bila prva takve vrste u Bosni i Hercegovini. Godine 2014. je sa One World Platform organizirala prvi IKT trening na Balkanu koji se ticao nasilja nad ženama, privatnosti i online sigurnosti pod nazivom Women Rock IT. Ovaj trening se od tada pa do danas održava svake godine. One World Platform je pod vodstvom Valentine Hvale Pellizzer 2015. godine bila jedna od organizatorki prvog bosanskohercegovačkog Foruma o upravljanju internetom.

Tokom protesta u Bosni i Hercegovini 2014. Pellizzer je bila jedna od aktivnih članica Plenuma građana o kojem je rekla sljedeće: "Ono što se u februaru dogodilo sa Plenumima bilo je čudo ne samo za Bosnu i Hercegovinu, nego u određenom smislu i za cijeli svijet. Ovo je, kao i što činjenice pokazuju, jedina revolucija koja nije rezultirala nasiljem i nije postala Tahrirov trg ili trg Maidan. To je pokazalo put kojim treba ići za one koji vjeruju u nenasilje, čak i u 21. stoljeću."

Kao feministkinja i internet spisateljica, pisala je tekstove za East Journal, Vijeće za regionalnu saradnju i Gender.it. Pellizzer je od 2007. do 2017. godine bila redovna saradnica Global Iformation Society Watch. Također je bila autorka podrške na priručniku o Online sigurnosti i offline slobodama za žene.

## Reference 
Kategorija:Italijanske feministkinje
Slavčo Koviloski

**Slavčo Koviloski** (Skoplje, SFRJ, danas Republika Makedonija, 1978) makedonski je pjesnik, esejist, književni kritičar i historičar.

Završio je Filozofski fakultet na Univerzitet svetog Ćirila i Metodija u Skoplju. Doktorirao je na Institut za makedonske književnosti, gdje i radi u odjeljenju makedonske književnosti 19. vijeka.

Bio je glavni I odgovorni urednik najstarijeg makedonskog književnog časopisa “*Sovremenost*”.

Njegova poezija i proza je zastupljena u nekoliko antologija i objavljena na više jezika.

U Bosni i Hercegovini prevedeni su mu romani: “Ja sam opasan” (2013) i “Kraljević Marko” (2017).

Član je redakcije bosanskohercegovačkog časopisa za pozorište, književnost i kulturu “Susreti”.

## Nagrade 
Dobitnik je više prestižnih književnih nagrada i priznanja: “3 Noemvri” (2010) za nauke; “Prozni majstor” (2013) za pripovijetke; “Jovan Koteski” (2015) za pjesme; “Goce Delčev” (2018) za nauke; “Grigor Prličev” (2019) za poema.

## Vanjski linkovi 
* Slavčo Koviloski - Блесок/Blesok
* Slavčo Koviloski - Репер/Reper

Kategorija:Biografije, Skoplje
Kategorija:Makedonski pisci
Oblast Veliko Trnovo

**Veliko Trnovo** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se u sjevernom dijelu države. Dijelom teritorije izlazi na Dunav i graniči sa Rumunijom.
Prostire se na površini od 4.662&nbsp;km2 a sastoji se od 10 općina.

Prema podacima iz 2011. godine, u oblasti je živjelo 258.494 stanovnika.

Nazvana je prema glavnom i najvećem gradu u oblasti Veliko Tarnovo, historijski značajnom gradu koji je bio i glavni grad srednjovjekovne Bugarske, odnosno Drugog bugarskog carstva. Ostali veći gradovi: Gorna Orjahovica, Pavlikeni i Svištov.

## Općine 
right|250px|thumb|Mapa općina na području Oblasti Veliko Trnovo
[250px|right|thumb|Kuća u [Svištov (općina)|Svištovu u kojoj je 1791. potpisan Svištovski mir]]
Oblast se sastoji od 10 općina (община, obshtina; plural общини, obshtini). U sljedećoj tabeli su dati nazivi i neki od osnovnih podataka o općinama, između ostalog i centri općina (gradska naselja su podebljana) sa brojem stanovnika prema podacima iz 2009.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Veliko Trnovo
Kategorija:Oblast Veliko Trnovo
FK Palanga

**FK Palanga** je profesionalni nogometni klub iz Palanga, Litvanija. Takmiči se u Antra lyga (D3).

Klub je osnovan 2011. godine (zvanično). Tradicionalne boje su plava i žuta. Domaće utakmice igra na Palanga Stadionu.

## Uspjesi
***Pirma lyga (D2)**
****Datoteka:Cup Winner.png (1)**: 2017

## Sezona (2011. – 2029.) 
## Boje kluba 
* Žuto/plava.

## Trenutni sastav 
*Posljednja izmjena: 26. 7. 2019*

 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Poznati igrači
* Kęstutis Ivaškevičius (2016.)
* Lukman Haruna (2018.)
* Marijan Ćorić (2019.)

## Menadžeri
*  Valdas Trakys (2014.–2018.)
*  Artiom Gorlov (2019.) 
*  Viačeslav Geraščenko (2019.)
*  Algimantas Briaunys (2019.)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* FK Palanga, na UEFA.com

*
Palanga
Kategorija:Nogometni klubovi osnovani 2011.
FK Jonava

**FK Jonava** je profesionalni nogometni klub iz Jonava, Litvanija. Takmiči se u Prvoj nogometnoj ligi Litvanije.

Klub je osnovan 1991. godine (zvanično). Tradicionalne boje su bijela, plava, crna. Domaće utakmice igra na Jonava Stadionu.

## Uspjesi
***Pirma lyga (D2)**
****Datoteka:Cup Winner.png (4)**: 1992./1993., 1998./1999., 2012., 2015.

## Sezona (2000. – ...) 
## Boje kluba 
* Bijela, plava i crna.

## Trenutni sastav 
*Posljednja izmjena: 24. 01. 2026*
 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Poznati igrači
* Laurynas Stonkus (2016.)

## Menadžeri
*   Vitalijus Stankevičius do (2015.) 
*  Marius Bezykornovas (2015.)
*  Robertas Poškus (2016.)
*  Donatas Vencevičius (2016. — 2017.)
*  Mindaugas Čepas (2017.) 
*  Felipe Ribeiro (2018.) 
*  Darius Gvildys (2018.) 
*  Esivinas Utyra (2019.–2022)
*  Yevhen Lutsenko (2022)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* FK Jonava, na UEFA.com

*
Jonava
Kategorija:Nogometni klubovi osnovani 1946.
FK Riteriai

**FK Riteriai** je profesionalni nogometni klub iz Vilniusa, Litvanija. Takmiči se u Prvoj nogometnoj ligi Litvanije.

Klub je osnovan 2005. godine (zvanično) w Trakai ako **FK Trakai**. Ime je promijenjeno 2019. godine. Tradicionalne boje su žuto i plava. Domaće utakmice igra na LFF Stadionu.

## Uspjesi
***A lyga (D1)**
****Datoteka:Cup Winner.png (0)**: 
****2. mjesto**: 2015., 2016.
****3.mjesto:** 2017., 2018., 2019.

## Sezona (2010.–) 
; FK Trakai (2010.–2018.)

; FK Riteriai (2019.–...)

## Boje kluba 
* Žuta i plava.

## Trenutni sastav 
*Posljednja izmjena: 24. 1. 2026*

 

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

 
 
|-----
! colspan="9" bgcolor="#B0D3FB" align="left" |
|----- bgcolor="#DFEDFD"

## Poznati igrači
*  Diniyar Bilyaletdinov                                                                                    
*  Deividas Česnauskis 
*  Vaidotas Šilėnas
*  Nerijus Valskis

## Menadžeri
*  Edgaras Jankauskas (2014.)
*  Virmantas Lemežis (2014.)
*  Valdas Urbonas (2015. – 2016.)
*  Albert Rybak (2016.)
*  Serhij Kovaljec (2016. – 2017.)
*  Oleg Vasiljenko (2017. – 2018.)
*  Virmantas Lemežis (2018.)
*  José Antonio Vicuna (2018.)
*  Albert Rybak (2018.)
*  Aurelijus Skarbalius (2018. – 2019.)
*  Albert Rybak (2019.)
*  Mindaugas Čepas (2020.)
*  Janusz Niedzviedz (2020.)
*  Tommi Pikkarainen (2020.)
*  Miguel Moreira (2021.)
*  Glenn Ståhl (2022.)
*  Pablo Villar (2022.)
*  Gintautas Vaičiūnas (2025.–)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* FK Riteriai, na UEFA.com

Riteriai
Kategorija:Nogometni klubovi osnovani 2005.
FC Stumbras

**FC Stumbras** je bio profesionalni nogometni klub iz Kaunas, Litvanija. Tradicionalne boje su bijelo i plava.

## Historija 
Klub je osnovan 2013. godine (zvanično).

U ljeto 2019. klub je prestao postojati. Na kraju su eliminisani iz elitne divizije.

## Uspjesi
***Pirma lyga (D2)**
****Datoteka:Cup Winner.png (1)**: 2014

## Sezona (2013. – 2019.) 
## Boje kluba 
* Bijelo/plava.

## Poznati igrači
*  Artūras Rimkevičius

## Menadžeri
*  Gerhardas Kvedaras (2010. – 2014.)
*  Rolandas Čepkauskas (2014. – 2015.)
*  Darius Gvildys (2015. - 2016.)
*  Mariano Barreto (2016. - 2018.)
*  João Luís Gouveia Martins (2019.)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* FC Stumbras, na UEFA.com

*
Stumbras
Kategorija:Nogometni klubovi osnovani 2013.