Krunoslav Draganović

**Krunoslav Stjepan Draganović** bio je katolički svećenik Franjevačkog reda Vrhbosanske nadbiskupije. Historičar, književnik i politički emigrant nakon drugog svjetskog rata. Rođen je u Brčkom, porijeklom iz Orašja, Draganović završava osnovnu i dva razreda srednje škole u Travniku. Gimnaziju završava u Sarajevu 1922. godine. U Beču upisuje studij elektrotehnike i mašinstva, kojeg napušta 1925. godine u petom semestru nakon uspješno položenog državnog ispita. Odlučuje se za zvanje svećenika i upisuje se u sarajevsku katoličku bogosloviju. Zaređen je za svećenika 1928. godine. 1932. godine upisuje dalji studij u Rimu gdje proučava povezanost kršćanstva i Islama, što bi mu pomoglo u njegovom radu u Bosni i Hercegovini. 1935. godine doktorira disertacijom na njemačkom jeziku pod nazivom *Masovni prelazak katolika na pravoslavlje u hrvatskim govornim područjima za vrijeme turske vladavine* (njemački:* Massenübertritte von Katholiken zur Orthodoxie im kroatischen Sprachgebiet zur Zeit der Türkenherrschaft*.

Naučnim radim bavi se čitavog svog života, a 1940. godine postaje docent crkvene historije na Teološkom fakultetu u Zagrebu, a redovni profesor postaje 1942. godine. Odlazi 1943. godine u Vatikan kao nezvanični predstavnik Nezavisne Države Hrvatske, te se bavi pomaganjem hrvatskih izbjeglica.
Organizator je Linije pacova, kojom je omogućen bijeg mnogim ustaškim političarima i oficirima, kao i njemačkim nacistima, te ratnim zločincima u Argentinu i zemlje Bliskog Istoka. Do 1962. godine surađuje sa američkom tajnom sluzbom CIC. Vraća se u Jugoslaviju 1967. godine pod nerazjašnjenim okolnostima i nakon saslušanja u zatvoru od 42 dana, izlazi na slobodu. Verzije o otmici jugoslovenske UDBA-e, kao i saradnja sa UDBA-om, ruskom i britanskom tajnom službom su novinarske pretpostavke i nisu dokazane. U kućnom pritvoru se bavi historijom Bosne i kasnije radi na sarajevskoj franjevačkoj bogosloviji kao profesor crkvene historije. Skupljao je podatke o masovnim smaknućima ustaških i domobranskih vojnika od strane partizana 1945. godine u Bleiburgu, o čemu je htio napisati knjigu, ali zbog pritiska tadašnje vlasti, odustao je od te namjere.  Dijelovi rukopisa su objavljeni u raznim časopisima u Evropi i kasnije u Jugoslaviji. Napisao je mnoga značajna dijela o historiji Bosne i Hercegovine.

## Značajnija djela
* *Massenübertritte von Katholiken zur Orthodoxie im kroatischen Sprachgebiet zur Zeit der Türkenschaft*, Roma 1937. (prevedeno na hrvatski *Masovni prijelaz katolika na pravoslavlje*, Mostar 1991.) 
* *Opći šematizam Katoličke Crkve u Jugoslaviji*, Sarajevo 1939. 
* *Opći šematizam Katoličke Crkve u Jugoslaviji*, Zagreb 1975. (II. izdanje) 
* *Hrvati i Herceg Bosna*, Sarajevo 1940. 
* *Katolička crkva u srednjevjekovnoj Bosni* u: *Poviest hrvatskih zemalja Bosne i Hercegovine*, Sarajevo 1942.
* *Hrvatska enciklopedija*, Zagreb 1942-45.
* *Enciclopedia Cattolica*, Vatikan 
* *Poviest Crkve u Hrvatskoj*, Zagreb 1944. – u saradnji s Josipom Butorcem
* *Sa Kupreške visoravni*, Otinovci - Kupres 1970. u saradnji s Miroslavom Džajom
* *Katarina Kosača Bosanska Kraljica*, Sarajevo 1978.

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Biografije, Brčko
Kategorija:Nezavisna Država Hrvatska
Kategorija:Katoličanstvo u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Franjevci (svećenici)
Kategorija:Rođeni 1903.
Kategorija:Umrli 1983.
Kategorija:Hrvati u Bosni i Hercegovini