open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Riccardo Pick-Mangiagalli

mini
**Riccardo Pick-Mangiagalli** (10. juli 1882. – Milano, 8. juli 1949.) bio je talijanski kompozitor i pijanista (klavirista) češkog porijekla.

## Život i karijera 
Rođen je u Strakonicama, u Južnoj Češkoj, 10. jula 1882. godine, Rikardo Pik-Manđagali se preselio s porodicom u Milano, Italija, kada je imao dvije godine. Godine1896., s 14 godina, započeo je studije na Milanskom konzervatorijumu. Nakon što je 1903. godine diplomirao na istom konzervatorijumu, radio je kao koncertni pijanista sljedećih 11 godina u Italiji i Beču.

Godine 1914. Pik-Manđagali je napustio svoju izvođačku karijeru i nastavio raditi kao profesor muzike i kompozitor. Predavao je na fakultetu Milanskog konzervatorijuma, a 1936. godine došao je na čelo istog tako što je naslijedio Ildebranda Pizzettija. Na mjestu direktora Milanskog konzervatorijuma ostao je sve do smrti, 8. jula 1949. godine, dva dana prije njegovog 67. rođendana.

Kao kompozitor, Pik-Manđagali je napisao nekoliko opera i baleta, ali  i kamernu muziku; također je komponovao i muziku za filmove.

## Reference 

Kategorija:Italijanski operski kompozitori
Kategorija:Umrli 1949.
Kategorija:Rođeni 1882.
Kira Hagi

**Kira Hagi** (rođena 31. marta 1996) jest rumunska glumica.

## Biografija 
Rođena je u Barceloni, Španija. Njena prva pozorišna gluma bila je *Fetița cu chibrituri* ("Devojka sa šibicama"). Kasnije je također glumila u "Pozorištu Komedija" i "Vrlo malom pozorištu" u Bukureštu. Na posljednjoj godini srednje škole počela je da se formira uz pomoć glumca i profesora Filipa Ristovskog. Nakon ovoga primljena je na New Yorkšku filmsku akademiju i studirala je u Sjedinjenim Državama tri godine, ali se nakon nekog vremena vratila u Rumuniju. Naslikala je nekoliko slika, od kojih su neke prodane ili izložene u javnim galerijama i privatnim kolekcijama. Pošto je njen otac arumunskog porijekla, i ona je dijelom Arumunka.

Od 2014, kada je izašao *București, te iubesc*, Također je igrala ulogu 2021. u dječjoj seriji *Waffles + Mochi*.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1996.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Barcelona
Kategorija:Arumunske glumice
Kategorija:Arumunske slikarke
Kategorija:Rumunske glumice
Ðоre Ðelev

mini|Ðore Ðelev
**Ðore Ðelev** (rođen 25. oktobra 1983. u Titovom Velesu) - makedonski je pisac. Piše poeziju, kratke priče i stripove. Po zanimanju je sistemski softverski inženjer.

### Biografija 
Učestvovao je na više grupnih izložbi stripa u Makedoniji i inostranstvu. Ðore Ðelev je rođen 25. oktobra 1983. godine u Velesu. Osnovno obrazovanje završio je na OOU "Trajko Andreev" u Velesu, a zatim upisao srednju školu "Gimnazia Kočo Racin" u Velesu. Nakon završene srednje škole studirao je na Prirodno-matematičkom fakultetu u Skoplju na Institutu za informatiku. Diplomirao je 2007. godine i stekao zvanje "Inženjer sistemskog softvera". Trenutno živi i radi u Skoplju. Radi u industriji razvoja softvera. Aktivan je član Kluba pisaca „Kosta Solev Racin“ u Velesu. Nagrađivan je na nekoliko književnih konkursa za pesme i kratke priče, kao i na takmičenjima kineske kaligrafije.

Njegove pjesme i kratke priče dio su nekoliko zajedničkih zbirki i časopisa. Učestvovao je na brojnim poetskim i književnim manifestacijama širom Makedonije, uključujući:

* "Racinovi susreti" - Veles
* "Lirski trepeti" - Kriva Palanka
* "Kavadarci kulturno ljeto" https://bibliotekafetkin.mk/vecherno-literaturno-chita-e/ - Kavadarci
* „Veleška večer poezije“  – Veles

Učestvovao je na više grupnih izložbi stripa u Makedoniji i inostranstvu.

* "Sombor strip Festival" - Sombor, Srbija
* "Savremeni makedonski strip autori" - Đakovo, Srbija
* "Međunarodni festival stripa" https://www.radiomof.mk/strip-trip-festival-zapochnuva-utre-na-programata-prezentacii-i-izlozhbi-od-domashni-i-regionalni-strip-avtori/ - Veles, Makedonija

### Bibliografija 
Autor je sljedećih zbirki poezije:

* "Lirizam sa Šekspirove" (2020.)
* "Težina drugog koraka" (2022.)

### Reference 
### Vanjski linkovi 
Kategorija:Biografije, Veles
Kategorija:Makedonski pisci
Kategorija:Rođeni 1983.
Anna Wappel

**Anna Wappel**, profesionalno poznata kao **Anna F.** (18. decembar 1985) austrijska je kantautorica i glumica. Ona je frontmen rock benda "Friedberg".

## Život i karijera 
### Rani život (1996–2008) 
Rođena je u austrijskom gradu Friedbergu. Počela je da pjeva u djetinjstvu i navodi prve zapise svojih roditelja, uključujući Boba Dylana, Alanis Morissette i Joan Baez. Studirala je englesku i italijansku filozofiju i književnost u Grazu, a vikendom radila za ATV.

### Početak karijere (2009–2011) 
U ljeto 2009, Anna bila je predgrupa Lennyja Kravitza u evropskoj turneji. Osvojila je kategoriju "Pop" na dodjeli nagrada *Austrijska muzička nagrada Amadeus* 2009.

Svoj debi album *For Real* objavila je 5. februara 2010. Album je dostigao treće mjesto na austrijskoj muzičkoj top-listi i nagrađen je zlatnim certifikatom. Bila je na turneji po cijeloj Austriji, uključujući Donauinselfest.

### Glumački debi (2012 – danas) 
Godine 2012. debitirala je u igranom filmu Dita Tsintsadzea, *Invasion*, koji je premijerno prikazan 30. juna 2012. na Filmskom festivalu u Münchenu.

Preselila se u Prenzlauer Berg u Berlinu 2012. Potpisala je za Polydor/Island (Universal Music Group) 2013. U augustu 2013, objavila je pjesmu "DNK" kao svoju prvu pjesmu sa nadolazećeg albuma *King in the Mirror*. Muzički spot je objavljen 3. augusta 2013.

King in the Mirror objavljen je u februaru 2014. a ona je bila predgrupa za turneju Jamesa Blunta u Austriji, Njemačkoj, Italiji i Švicarskoj.

U pripremama za Pjesmu Eurovizije 2015, bila je  dio ORF tima koji je tražio potencijalne kandidate za predstavljanje Austrije, kao trenerica muzičarima.

Godine 2017. počela je snimati novi album sa producentom Danielom Brandtom, s kojim je također izlazila u to vrijeme.

## Diskografija
### Albumi
### Singlovi
## Filmografija 
## Reference
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1985.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Friedberg (Štajerska)
Kategorija:Austrijske glumice
Kategorija:Austrijske pjevačice
Gabrielė Leščinskaitė

**Gabrielė Leščinskaitė**, rođena kao Gabrielė Jociūtė, rođena 25. marta 1996. u Pakruojisu, u okrugu Šiauliai, je nekadašnja litvanska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Leščinskaitė je nastupila na samo jednim olimpijskih igara i to na ZOI 2022. Najbolji joj je rezultat bilo 61-o mjesto u utrci na 15 km, kada je sa četiri promašaja i zaostatkom od 7:26.5&nbsp;min bila sporija od pobjednice Njemice Denise Herrmann-Wick. U štafetnim takmičenjima nije nastupala.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na sedam Svjetskih prvenstava od SP 2015. do SP 2023. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 47-o mjesto na SP 2023. u utrci na 15 km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 6:32.2&nbsp;min bila sporija od pobjednice Hanne Öberg, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama najbolji joj je plasman bilo 16-o mjesto na SP 2020. u štafetnoj utrci sa Natalijom Kočerginom, Vytautasom Strolia i Karolom Dombrovskim.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Gabrielė Leščinskaitė u Svjetskom kupu bio je u sezoni 2014/15. Na prvom nastupu u austrijskom Hochfilzenu 13. decembra 2014 u štafetnoj utrci s Dianom Rasimovičiūtė, Natalijom Kočerginom, Natalijom Paulauskaitė osvojila je 20-o mjesto. Najbolji rezultati su joj dva 51-a mjesta u utrci sprinta u sezoni 2020/21. 28. novembra 2021, kada je bez promašaja i zaostatkom od 2:01.4&nbsp;min bila sporija od pobjednice švedske biatlonke Hanne Öberg, koja je utrku završila bez promašaja; te četiri dana kasnije bez promašaja i zaostatkom od 1:51.1&nbsp;min u odnosu na austrijsku biatlonku Lisu Hauser, koja je utrku završila bez promašaja. 
U štafetnim utrkama najbolji rezultati su joj dva 15-a mjesta u sezoni 2015/16.: 24. januara 2016 u italijanskom Antholzu s Natalijom Kočerginom, Dijanom Rasimovičiūtė i Natalijom Paulauskaitė; te 13. februara 2016. u američkom Presque Isle, zajedno sa Dijanom Rasimovičiūtė, Natalijom Kočerginom i Natalijom Paulauskaitė.

## Nagrade 
## Privatni život 
Udata je za latvijskog biatlonca Ilmārsa Bricea.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1996.
Kategorija:Biografije, Pakruojis
Kategorija:Litvanski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Kategorija:Litvanski olimpijci u biatlonu
Lejla Mammadbegova

**Lejla Alasgar gizi Mammadbegova** (17. septembar 1909 – 4. juli 1989), bila je prva azerbejdžanska pilotkinja. Bila je i prva žena pilot Zakavkazja, Južne Evrope i Jugozapadne Azije.

## Karijera 
Njen otac Alasgar Zejnalov bio je rođak jednog od azerbejdžanskih prvih filmskih glumaca, Husejna Arablinskog.

## Reference
Kategorija:Rođeni 1909.
Kategorija:Umrli 1989.
Kategorija:Biografije, Baku
Kategorija:Azerbejdžanske pilotkinje
Kategorija:Sovjetske pilotkinje
Ferenc Krausz

**Ferenc Krausz** (rođen 17. maja 1962.) je mađarski fizičar koji se bavi atosekundnom naukom. Direktor je Instituta za kvantnu optiku Max Planck i profesor eksperimentalne fizike na Univerzitetu Ludwig Maximilian u Minhenu u Njemačkoj. Njegov istraživački tim je generirao i izmjerio prvi svjetlosni puls atosekunde i koristio ga za hvatanje kretanja elektrona unutar atoma, označivši rođenje atofizike. Od 1987. do 1991. godine diplomirao je na Tehničkom univerzitetu u Beču, u Austriji,, a od 1991. do 1993. godine je tu i habilitirao. a 2004. godine postao je predsjedavajući za eksperimentalnu fiziku na Univerzitetu Ludwig Maximilian u Minhenu.

## Reference 
Kategorija:Teorijski fizičari
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za fiziku
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Rođeni 1962.
Kategorija:Mađarski fizičari
Kategorija:Članovi Austrijske akademije nauka
Kategorija:Biografije, Mór
Canadian Soccer League

**Canadian Soccer League** je profesionalna kanadska fudbalska klupska liga koja se nalazi u provinciji Ontario, a svoju istoriju vodi do Kanadske nacionalne fudbalske lige (CNSL). Od 2023. godine, sastoji se od sedam timova, svi locirani u Ontariju. Sezona obično traje od maja do oktobra, a većina utakmica se igra vikendom, nakon čega slijedi format plej-ofa koji određuje pobjednika.

Liga je formirana 1998. godine kao Kanadska profesionalna fudbalska liga (CPSL) iz saveza koji je formirala Fudbalska asocijacija Ontarija (OSA) sa Kanadskom nacionalnom fudbalskom ligom.

## Format takmičenja 
### Format prvenstva 
Trenutno postoji sedam klubova u Kanadskoj fudbalskoj ligi. Tradicionalno, tokom sezone lige, timovi su igrali izbalansiran raspored od 18 ili 22 utakmice od aprila/maja do oktobra/novembra, sa osam najbolje rangiranih timova koji su se plasirali u plej-of. Na kraju svake sezone, klub sa najviše bodova postaje šampion regularne sezone.

Plej-of funkcioniše kao turnir sa jednom eliminacijom sa takmičenjima u jednoj utakmici gde se pobednik finala kruniše titulom CSL šampiona.

### Kup takmičenje 
Kanadska fudbalska liga je prethodno svake ligaške sezone održavala kup takmičenje u jednoj eliminaciji poznato kao Open Canada Cup.

## Linkovi 
Kategorija:Nogomet u Kanadi
Ksenija Sidorova

**Ksenija Sidorova,** rođena je 18. maja 1988. u Rigi, glavnom gradu Latvije i poznata je latvijska akordionistica, odnosno harmonikašica.

Godine 2016. potpisala je ekskluzivni ugovor o snimanju s Deutsche Grammophon. Njen prvi album, obilježen/etiketiran kao *Carmen*, rekreacija je jedne od najpoznatijih opera *Carmen* (Karmen), francuskog kompozitora iz perioda romantizma Georgesa Bizeta i to za harmoniku koja uključuje latino, azijske, evropske i sjevernoameričke muzičke stilove.

## Reference 
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Rođeni 1988.
Kategorija:Biografije, Riga
Kategorija:Latvijski muzičari
Zejneb Biiševa

**Zainab Biiševa** (15. januara 1908 - 24. august 1996), bila je baškirska pjesnikinja, pisac i dramaturg.

## Biografija 
Rođena je 15. januara 1908. u selu Tuembetovo (sada - Kugarčinski okrug Baškortostana u porodici učitelja Abdulla Biiševa. Od djetinjstva je odgajana na tradiciji usmenog stvaralaštva.

Rano je postala siroče, njena majka je umrla kada je imala tri godine, a njen otac je 1919. Prva znanja stekla je u selu Ibraevo, a zatim je upisala Baškirski pedagoški fakultet u gradu Orenburgu.

Mnogi budući lideri baškirske kulture, nauke i državnici studirali su na Pedagoškom fakultetu. Ovdje piše svoje prve pjesme i kratke priče. Nakon što je završila pedagoški fakultet, 1929-1931 bila je učiteljica u selu Temjasovo, okrug Bajmak gdje se udala za Gaziza Amineva. Imali su četvero djece, ali je jedno umrlo u djetinjstvu. 1941. izbio je rat sa Njemačkom i Aminev je otišao na front; vratio se sa fronta, ali je postao invalid.

Po završetku studija, 1929-1931 bila je učiteljica u selu Temjasovo, okrug Bajmak. Nakon što je završila kurseve daljeg obrazovanja u Ufi (1931), postala je urednik baškirske izdavačke kuće i časopisa "Pioneer" (1930. objavljena joj je prva priča "Među vodopadima").

Prva knjiga Partizanski dječak objavljena je 1942. Članica je  Saveza književnika SSSR-a od 1946. Od 1951. profesionalno se bavi pisanjem.

Umrla je u Ufi 24. augusta 1996.

## Djela 
Prva knjiga "Partizanski dječak" objavljena je 1942.Godine 1990. dobija je titulu "Narodnog pisca Baškortostana". Objavila više od 60 svojih knjiga na jezicima naroda Rusije i svijeta. Biiševa piše u različitim žanrovima, napisala je nekoliko djela za djecu i mlade, uključujući predstavu "Prijateljstvo" i roman "Budimo prijatelji", desetine pjesama i priča. Djeluje kao fini lirski stih u priči "Guljamal". Pjesma "Posljednji monolog Salavat" (1984.) posvećena je otkrivanju lika nacionalnog heroja Salavata Julajeva. Dramska djela "Magični Kurai" (1957), "Tajanstveni prsten" (1959), "Gulbadar" (1961), "Zavjet" (1966), "Zulhiza" (1981) s velikim uspjehom došla su ne samo na scenu drami Baškirskog državnog akademskog pozorišta, ali i pozorišta u inostranstvu.

Radila je i u žanru priča. Najpoznatija su djela "Kanhilju" (1949), "Čudan čovjek" (1960), "Gdje si, Gulnisa?" (1962), "Duma Duma" (1963), "Ljubav i mržnja" (1964).

U njima ona pokreće filozofske probleme odnosa pojedinca i društva, stvara živopisne slike žena Baškortostana. Najznačajnije djelo - trilogija "Svjetlo", koja uključuje romane "Poniženje" (1956-1959), "Veliko oko" (1965-1967), "Jemeš" (1967!1969).

Spomenik narodnom heroju Baškortostana, Zajneb Biiševa, podignut je 14. oktobra 2016.u Ufi.

## Reference
## Vanjski linkovi 
*Биишева Зайнаб - Kulturni svijet Baškortostana
*Zainab Biisheva - Ponos regiona - Biografija - Katalog članaka - Sajt Odeljenje za kulturu
*ufalit.ufa-lib.ru › ulica-zajnab-biishevoj
*Zejneb Biiševa 

Kategorija:Rođeni 1908.
Kategorija:Umrli 1996.
Kategorija:Biografije, Ufa
Kategorija:Baškirski pisci
Kategorija:Ruski pisci
Stojanka Mutafova

**Stojanka Mutafova** (2. februar 1922 – 6. decembar 2019) bila je bugarska glumica. Tokom svoje karijere igrala je u preko 53 pozorišne predstave i 25 filmova.

Prozvana *Gospođa prirodna katastrofa* za predstavu u kojoj je igrala i *Kraljica bugarske komedije*, bila je zvanični kandidat za Guinnessovu knjigu rekorda kao glumica sa najdužom aktivnom profesionalnom karijerom. U 94. godini 2016. obišla je pozorišne dvorane u većim gradovima Sjedinjenih Država, Kanade, Nizozemske, Švicarske, Velike Britanije i Njemačke.

## Biografija 
Rođena u Sofiji, diplomirala je klasičnu filologiju na Univerzitetu u Sofiji. Kasnije je studirala glumu u Bugarskoj i Pragu. Od 1949. do 1956. igrala je u više predstava Narodnog pozorišta "Ivan Vazov". Suosnivala je Pozorište "Aleko Konstantinov", u kojem je nastupala od 1957. do 1991. Godine 2005. igrala je zajedno sa Georgijem Kalojančevom u predstavi *Astronauti*.

Umrla je 6. decembra 2019. u 97. godini od posljedica sepse i upale pluća, uzrokovane nekrozom žučne kese.

## Filmografija 
* *Tochka parva* (1956)
* *Lyubimetz 13* (1958)
* *Spetzialist po vsichko* (1962), frizerka
* *Dzhesi Dzeyms sreshtu Lokum Shekerov* (1966), Lokumova supruga
* *The Tied Up Balloon* (1967)
* *Byalata staya* (1968), Rinaina majka
* ''L'amante di Gramigna* (1969)
* *Whale (film)* (1970), Baka Stojna
* *Ezop* (1970), Casandra
* *Byagstvo v Ropotamo* (1973) .... Romkinja 
* *Nako, Dako and Tsako* (1974)
* *Temnata Koria* (1977)
* *Toplo* (1978)
* *Patilansko tsarstvo* (1980)
* *Bash maystorat nachalnik* (1983)
* *Naslednicata* (1984)
* *Bronzoviyat klyuch* (1984), Samsarova
* *Federatziya na dinastronavtite* (1984) - TV Serija
* *Pantudi* (1993)
* *Golemite igri* (1999) .... Monijina baka
* *Stakleni topcheta* (1999) .... Albenina majka
* *Rapsodiya v byalo* (2002) .... Starica
* *Sofia Residents in Excess'' (2011-2018) - TV Serija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* Smrtovnica

Kategorija:Rođeni 1922.
Kategorija:Umrli 2019.
Kategorija:Biografije, Sofija
Kategorija:Bugarske glumice
Vera Kuzmina

**Vera Kuzminična Kuzmina** (16. novembar 1923 – 22. oktobar 2021) bila je sovjetska i rusko-čuvaška pozorišna glumica i majstorica umjetničkog izraza. Odlikovana je kao Narodna umjetnica SSSR-a 1980.

## Biografija 
Rođena je u selu Janšihovo-Norvaši (sada u Čuvašiji, Rusija) 16. novembra 1923. Tokom Velikog otadžbinskog rata (1941–1943) radila je u blizini Smolenska, u Moskovskoj oblasti. Diplomirala je na Državnom institutu za pozorišnu umjetnost "Lunačarski" (GITIS) u Moskvi. Prvi učitelj bio je glumac Moskovskog umjetničkog pozorišta M. M. Tarkhanov.

Od 1947. služila je u Čuvaškom akademskom dramskom pozorištu po imenu K. V. Ivanov u Čeboksariji, bila je vodeća glumica pozorišta. Na sceni je odigrala više od 100 uloga. Za više od 60 godina rada u pozorištu, utjelovila je slike ruskih i stranih klasika, kao i djela nacionalne Čuvaške književnosti i drame na Čuvaškoj sceni. Među ženskim ulogama ističu se slike majki u predstavama: "Crni hljeb" od Ilbekova, "Krvava svadba" F. Garcije Lorke, "Sibirska divizija" i "Kukavica sve kuha" Terentejeva, "Narspi" od Ivanova, "Aidar" Osipova, "Kupine uz ogradu" Borisa Čeendikova i mnogih drugih.

Bila je zaposlena na radiju; čitanje pjesama, kratkih priča i novela. Učestvovala je u radijskim i televizijskim produkcijama. Njeno umjetničko čitanje primjer je čuvaškog scenskog govora. Od 1952. učestvovala je u sinhronizaciji više od 300 filmova na čuvaški jezik. Nekoliko godina je bila predsjedavajuća Čuvaškog ogranka Sovjetske kulturne fondacije.

Godine 1994. snimljen je dokumentarni film "Ciklus vremena" o glumičinom stvaralaštvu po scenariju Aleksejeva.

## Privatni život i smrt 
Bila je udata za Petra Huzangaija (1907–1970), čuvaškog pjesnika. Imala je dvoje djece; jednog sina i jednu kćerku. Njen sin Atner Huzangai (rođen 1948) je poznati filolog i književni kritičar.

Umrla je nakon duge bolesti u Čeboksari, 22. oktobra 2021. godine, u 97. godini.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Biografija na web stranici Čuvaškog državnog dramskog pozorišta 
* Vera Kuzmina: Volim putovanja i detektivske priče // Sovjetska Čuvašija. 20. novembar 2008

Kategorija:Rođeni 1923.
Kategorija:Umrli 2021.
Kategorija:Biografije, Janšihovo-Norvaši
Kategorija:Čuvaške glumice
Kategorija:Ruske glumice
Ivonka Survilla

**Ivonka Survilla** (rođena 11. april 1936) jest predsjednica Rada Bjeloruske Demokratske Republike, vlade Bjelorusije u egzilu.

## Rani život 
Rođena je u Štoubcima, tada u sastavu Druge Poljske Republike (Zapadna Bjelorusija), u porodici inženjera Vladimira Šimanjeca i Eveline Šimanjec rođene Paškievič.

Godine 1940, nakon sovjetske aneksije Zapadne Bjelorusije, otac joj je uhapšen od strane Sovjeta i osuđen na pet godina zatvora u Gulagu, a ona je pobjegla zbog njemačkog napada na SSSR.

Godine 1944. porodica je pobjegla na zapad kroz istočnu Prusku sa hiljadama drugih izbjeglica i na kraju stigla u Dansku gdje su živjeli u izbjegličkom kampu nekoliko godina. Na putu je umrla Ivonkina mlađa sestra.

U Kanadi je postala aktivni član lokalnih bjeloruskih organizacija.

Godine 1989, uz pomoć svog supruga i prijatelja, osnovala je Kanadski fond za pomoć žrtvama Černobila u Bjelorusiji. Ova dobrotvorna organizacija pruža medicinsku pomoć u različitim oblicima, recipročne posjete medicinskog osoblja između Kanade i Bjelorusije, pomoć u hrani, kao i pružanje zdravstvenih odmora djeci na različitim lokacijama u Kanadi.

## Rada Bjeloruske Demokratske Republike 
Izabrana za predsjednicu Rade Bjeloruske Demokratske Republike 1997. Ona je prva žena predsjednica Rade i prva predsjednica izabran nakon raspada Sovjetskog Saveza i stvaranja nezavisne Republike Bjelorusije.

Redovno se obraća bjeloruskom društvu 25. marta i drugim prilikama.

Ona je osnivačka potpisnica Praške deklaracije o savjesti Evrope i komunizmu.

Godine 2013. odlikovana je Dijamantskom medaljom kanadske kraljice Elizabete II za "njeno cjeloživotno djelovanje na obnavljanju demokratije u Bjelorusiji".

## Privatni život 
Survilla ima dvije kćerke. Jedna od njih, Maria Paula Survilla, (1964–2020) bila je profesorica etnomuzikologije na Wartburg koledžu u Waverlyju, Iowa. Njen suprug Janka Survilla je umro u Ottawi 1997.

Survilla je učestvovala na više od 30 izložbi kao slikarka.

## Reference
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt Rada Bjeloruske Demokratske Republike
* Ivonka Survilla pitanja i odgovori

Kategorija:Rođeni 1936.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Štoubci
Kategorija:Bjeloruski političari
John Cockcroft

**Sir John Douglas Cockcroft** OM KCB CBE FRS (27. maja 1897&nbsp;– 18. septembar 1967.) bio je britanski fizičar koji je s Ernestom Waltonom podijelio Nobelovu nagradu za fiziku 1951. za razdvajanje atomskog jezgra i bio je ključan u razvoju nuklearne energije.

Nakon služenja na Zapadnom frontu u Kraljevskoj poljskoj artiljeriji tokom Velikog rata, Cockcroft je studirao elektrotehniku na Manchester Municipal College of Technology dok je bio šegrt na Metropolitan Vickers Trafford Parku i također je bio član njihovog istraživačkog osoblja. Potom je dobio stipendiju za St. John's College u Kembridžu, gdje je položio ispit za tripos u junu 1924. godine, postajući pregalac. Ernest Rutherford je prihvatio Cockcrofta kao studenta istraživanja u Cavendish Laboratory, a Cockcroft je završio svoj doktorat pod Rutherfordovim nadzorom 1928. Sa Ernestom Waltonom i Markom Olifantom izgradio je ono što je postalo poznato kao Cockcroft-Waltonov generator. Cockcroft i Walton su ovo iskoristili da izvedu prvu umjetnu dezintegraciju atomskog jezgra, podvig popularno poznat kao *cijepanje atoma*.
desno|mini| ZEEP reaktor u februaru 1954. sa NRX i NRU (u izgradnji, u pozadini)
[desno|mini| Cockcroft prima [Nagrada Atoms for Peace|nagradu Atoms for Peace u januaru 1961]]
[desno|mini| Cockcroft (lijevo) na skretanju za [Saskatchewan Accelerator Laboratory u Saskatoonu, Kanada, u maju 1962.]]

## Reference 
Kategorija:Britanski nobelovci
Kategorija:Članovi Kraljevskog društva
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za fiziku
Kategorija:Eksperimentalni fizičari
Kategorija:Umrli 1967.
Kategorija:Rođeni 1897.
Ajša Ditanova

**Ajša Ditanova** (27. februar 1918 – 15. novembar 2015) bila je krimska glumica, inicijatorka oživljavanja Krimskotatarskog dramskog pozorišta, počasna umjetnica Ukrajine (1993).

## Rani život i obrazovanje 
Rođena je 27. februara 1918. u selu Dereköy (sada ukinuto selo na Krimu, uključeno u grad Jalta). Godine 1933. diplomirala je na Simferopoljskom pozorišnoj školi. Nakon diplomiranja počela je raditi u trupi Krimskog dramskog pozorišta.

## Karijera 
Godine 1937. u SSSR-u su počele represije protiv krimskih Tatara, a supružnici sestara Dittanove optuženi su za "izdaju" i ubijeni. Uprkos svim poteškoćama, Dittanova nije napuštala pozorište, iako su joj davale male epizodne uloge.

Godine 1989. vratila se na Krim i odmah počela da radi na restauraciji Krimskotatarskog pozorišta.

Godine 1993. dobila je titulu počasnog umjetnika Ukrajine za značajan doprinos razvoju kulture.

Umrla je 15. novembra 2015. u New Yorku.

## Reference
Kategorija:Rođeni 1918.
Kategorija:Umrli 2015.
Kategorija:Biografije, Jalta
Kategorija:Krimski glumci
Kategorija:Krimskotatarski glumci
Anica Bošković

**Anica Bošković** (3. novembar 1714 – 13. augusta 1804) bila je hrvatska književnica. Pisala je pjesme (pastorale) i prevodila ih sa italijanskog jezika. Bila je prva hrvatska književnica kojoj je djelo objavljeno na hrvatskom jeziku i prva književnica u Hrvatskoj kojoj je knjiga objavljena za života.

## Biografija 
Rođena je u porodici Paule Bettere, kćerke bogate italijanske porodice, i oca Nikole Boškovića, trgovca porijeklom iz Orahovog Dola. Sestra je slavnog Ruđera Boškovića, te hrvatskog latinopisca Bare Boškovića i pjesnika Petra Boškovića.

Njena djela prožeta su kršćanskom tematikom, na šta je uveliko utjecalo njeno školovanje u manastiru kod časnih sestara.

Uz Mariju Bettera-Dimitrović, Lukreciju Bogašinović, Juliju Bunić, Nadu Bunić i Katarinu Zrinsku, spadaju u prva velika ženska imena hrvatske književnosti, odnosno predstavljaju početak ženskog pisma.

Nije se udavala, živjela je pobožno kao časna sestra, doživjela duboku starost i umrla kao posljednje dijete u porodici Nikole i Pave Boškovića.

## Djela 
**Razgovor pastirski vrhu porođenja Gospodinova jedne djevojčice Dubrovkinje*, pastorala
**Bambin*
**Razgovor na križu s Isukrstom propetijem*, poema
**U hvalu brata Ruđera*
**Misli djevojke kad meće na se kaluđersko odijelo*
**Razgovor o propetom jezusu*
**Nestalnost ljepote*
**Djevica i Ljubica*

## Literatura 
* Ante Kadić: * Otkriće Amerike u hrvatskoj književnosti*, Hrvatska revija, br. 42/1992.
* Ante Kadić: *Ruđer J. Bošković : njegov književni i duhovni lik : prigodom 200-godišnjice njegove smrti*, Hrvatska revija, br. 37/1987.
* Nevenka Nekić: *Skica za portret Ruđera Boškovića*, Hrvatska revija, br. 49/1999.
* Mirko Kratofil: *Historiografija o Dubrovniku u 1999. godini.*, Hrvatska revija, br. 50/2000.
* Zbornik stihova i proze 18. stoljeća, "PSHK", knj. 19, prir. R. Bogišić, Zagreb, 1973. (Mateša Antun Kuhačević; Vid Došen; Antun Ivanošić; Đuro Hidža; Marko Bruerović; Anica Bošković)
* Sebastijan Slade, Fasti litterario-Ragusini, Dubrovačka književna kronika, Hrvatski institut za povijest, (Biblioteka Hrvatska povjesnica. Posebna izdanja), Zagreb, 2001.

## Vanjski linkovi 
*Hrcak.srce.hr Dubrovnik annals: Slavica Stojan. Dubrovnik: Zavod za historijske nauke HAZU, 1999. 
* Filozofki fakultet  Popis literature za ispit iz starije hrvatske književnosti
* Vjesnik Od demona do božice
* Prilozi  Prikaz: Sonja Dujmović: Sebastijan Slade, Fasti litterario-Ragusini, Dubrovačka književna kronika, Hrvatski institut za historiju, (Biblioteka Hrvatska povjesnica. Posebna izdanja), Zagreb, 2001.

## Reference
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1714.
Kategorija:Umrli 1804.
Kategorija:Biografije, Dubrovnik
Kategorija:Hrvatski pisci
Ivona Juka

**Ivona Juka** (28. mart 1975) jest hrvatska i crnogorska filmska režiserka. Autorica je nagrađivanih kratkih filmova *Smeće* i *Editing*, koji su odabrani u zvaničnoj konkurenciji američkih festivala. Odabrana je od strane Europske filmske akademije kao jedna od 5 europskih studenata za snimanje kratkih filmova za dodjelu nagrada u Berlinu i za sudjelovanje na EFA konferenciji *Cinema of Tomorrow* u Varšavi kao jedna od najperspektivnijih režiserki u Europi.

Njen prethodni kratki film *Pogled iz bunara* nagrađen je za najbolji film na Američkom međunarodnom filmskom festivalu, a ona je nagrađena za najbolju režiju.

Scenarista je i režiserka cjelovečernjeg kreativnog dokumentarca *Što sa sobom preko dana*, najnagrađivanijeg hrvatskog dokumentarnog filma. Nagrađen je za najbolji dokumentarni film na goEast filmskom festivalu u Wiesbadenu, DokMa filmskom festivalu, Sarajevo Film Festivalu te od strane hrvatskih filmskih kritičara. Film je osvojio Grand Prix na Danima hrvatskog filma. Film je imao uspješne distribucije u Hrvatskoj, Bosni i Hercegovini i Makedoniji.

*Ti me nosiš* je njen debitantski igrani film, premijerno je prikazan na Međunarodnom filmskom festivalu u Karlovim Varima 2015. Nakon Karlovih Vara osvojio je 6 nagrada (Pulski filmski festival - 4 nagrade; Montenegro Film Festival - nagrada za najbolju režiju; Zadar Film Festival - Grand Prix). Pozivana je na druge filmske festivale, kao što je Međunarodni filmski festival Indije – Goa (novembar 2015); FEST – Beogradski međunarodni filmski festival (februar 2016); Međunarodni filmski festival u Minhenu (juni 2016); Dobila je i Zlatnu mimozu na najboljeg redatelja na festivalu u Herceg Novom te Nagradu Mirko Kovač za najbolji scenarij 2015. godine.

Ivona Juka je članica Evropske filmske akademije.

## Filmography 
* *Ti me nosiš*, 2015, Galileo Production, 4film, Vertigo
* *Pogled iz bunara*, 4 Film Ltd
* *Što sa sobom preko dana*, 72 min, 2006, 4 Film Ltd.
* *EDITING*, 3 min, 2006
* *BEHIND THE DOOR*, short film, 2:13 min, 2007
* *Dobrodošao kuči, brate!*, 28min, 2005, Akademija dramskih umjetnosti - ADU
* *Plavi pony*, 23 min, 2005, Akademija dramskih umjetnosti - ADU
* *Ništa više*, 12 min, 2004, Akademija dramskih umjetnosti - ADU
* *Smeće*, 5 min, 2003, Akademija dramskih umjetnosti - ADU

## Reference
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1975.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Hrvatski režiseri
Inesa Kravec

**Inesa Mikolajivna Kravec** (; rođ. **Šuljak / Шуляк**) nekadašnja je sovjetska, a kasnije ukrajinska troskokašica i skakačica u dalj. Bila je među najistaknutijim troskokašicama u periodu kada je ta disciplina uvrštena u programe na velikim takmičenjima, ali i svjetska rekorderka sve do 2021, odnosno do Olimpijskih igara u Tokiju, gdje ju je nadmašila Yulimar Rojas. Njen rekord bio je jedan od najdugotrajnijih u ženskoj atletici.

## Karijera 
Rođena u Dnjepropetrovsku, proboj u troskoku ostvarila je 1991. kada je u junu oborila svjetski rekord sa 14,95 m. Prve velike medalje stigle su sljedeće godine: na inauguralnom takmičenju u ženskom troskoku na Evropskom dvoranskom prvenstvu osvojila je zlatnu medalju, a kasnije te godine na Olimpijskim igrama osvojila je srebro u skoku u dalj kao dio Ujedinjenog tima.

Uslijedila je zlatna medalja u prvom ženskom troskoku na svjetskim dvoranskim prvenstvima (1993), ali uslijed zabrane zbog dopinga nije nastupila na debiju te discipline na Svjetskom prvenstvu 1993, gdje je zlato osvojila Ruskinja Ana Birjukova. Godine 1994. pobijedila je u skoku u dalj na Svjetskom kupu, dok je na Evropskom prvenstvu osvojila srebro u skoku u dalj i bronzu u troskoku.

Postavila je svjetski rekord na Svjetskom prvenstvu 1995. u Göteborgu sa 15,50 m nakon što je proučavala snimke Jonathana Edwardsa. Sljedeće godine na Olimpijskim igrama u Atlanti postala je prva olimpijska pobjednica u troskoku.

## Zabrana i suspenzija 
Godine 1993. dobila je tromjesečnu zabranu nastupa zbog upotrebe stimulansa. Suspendovana je na dvije godine u julu 2000. nakon što je bila pozitivna na steroid za poboljšanje performansi.

## Rezultati na takmičenjima 
 – demonstracijska disciplina

## Rekordi 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *World Athleticsu*
* Olimpijski profil

Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Dnjipro
Kategorija:Sovjetski skakači u dalj
Kategorija:Sovjetski troskokaši
Kategorija:Sovjetski olimpijci
Kategorija:Ukrajinski skakači u dalj
Kategorija:Ukrajinski troskokaši
Kategorija:Ukrajinski olimpijci u atletici
Kategorija:Atletičari na Ljetnim olimpijskim igrama 1988.
Kategorija:Atletičari na Ljetnim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Atletičari na Ljetnim olimpijskim igrama 1996.
Kategorija:Osvajači zlatne medalje na Olimpijskim igrama (Ukrajina)
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Ujedinjeni tim)
Kategorija:Osvajači medalja na Ljetnim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Osvajači medalja na Ljetnim olimpijskim igrama 1996.
Kategorija:Zaslužni majstori sporta Sovjetskog Saveza
Kategorija:Zaslužni majstori sporta Ukrajine
Lilja Budžurova

**Lilja Rustemovna Budžurova** (rođena 1. novembra 1958) jest krimskotatarska pjesnikinja i novinarka. Postala je počasna novinarka Ukrajine 2005.

Godine 2015. izgubila je poziciju na ATR (TV kanal) nakon što kanal nije dobio dozvolu od Roskomnadzora kao kaznu za proukrajinske stavove koje je emitovao kanal. Tu je od 1979. do 1991. radila kao nastavnica ruske i strane književnosti.

### Novinarske aktivnosti 
Godine 1989. objavila je svoju prvu samoizdatu zbirku *Nekupljene ulaznice*, zatim zbirku *Kad ćemo se vratiti*. Na Krim se preselila 1991. Od 1991. do 1997. radila je kao glavni urednik krimskotatarskih novina "Avlet" prema njenim riječima, otpuštena je zbog kritikovanja Mustafe Džemileva.

Od 1991. do 2011. radila je prvo kao urednica krimskotatarske redakcije, a zatim kao vodeća urednica Državne TV i radio kompanije Krim (radio). Godinama je radila kao urednica krimskotatarskog lista "Avdet", zatim je vodila emisije "Ana-Jurt", "Opasna zona" i "Glavni urednik". Od 2004. do 2014. radila je kao glavna i odgovorna urednica lista "Pervaya Krimskaya",

U martu 2015. upozorila je na obaveznu arbitrarnu registraciju krimskih medija prema ruskom zakonu, što bi dovelo do zatvaranja mnogih medija. ATR se zatvorio u aprilu 2015. jer nije uspio dobiti dozvolu od Roskomnadzora, kao odmazdu za proukrajinske stavove koje emituje kanal.

Budžurova je napustila mjesto zamjenice generalnog direktora za informatičku politiku ATR-a (TV kanala) zbog zatvaranja kanala i počela se baviti humanitarnim radom. Od augusta 2015. zamjenica je direktora produkcijskog studija *QaraDeniz production*. Jedna je od organizatorica godišnjeg takmičenja dečjih talenata "Sanlı ses". Godine 2016. postala je jedan od osnivača javnog pokreta "Bizim Balalar" (Naša djeca) za podršku djeci zatvorenika krimskih muslimana.

Godine 2019. pomogla je oslobađanje arhiepiskopa simferopoljskog i krimskog Klimenta iz Ukrajinske pravoslavne crkve.

### Politika 
Godine 1991. izabrana je za delegata II Kurultaja krimskotatarskog naroda. Dva puta je birana u Medžlis krimskotatarskog naroda (član od 1991. do 1997.), a od 1994. do 1998. za poslanika Vrhovne Rade Krima. Ona je 2. novembra 2015. prijavila da je njena kuća pretresena u vezi sa krivičnim predmetom protiv Lenura Islamova.

## Nagrade 
* Počasna diploma Vijeća ministara Krima (2000; kao članica autorskog tima)
* Dobitnica nagrade Vasilij Stus (2001)
* Nagrada "Visoki standardi novinarstva" (Ukrajina, 2018) – u kategoriji "Za kvalitetan regionalni medijski projekat", mediji – Krimski Tatari.

## Publikacije
*

## Reference
## Vanjski linkovi 
* Lilya (Suze naroda)
* Krimalogija 

Kategorija:Rođeni 1958.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Angren (Uzbekistan)
Kategorija:Krimski novinari
Ljiljana Nikolovska

**Ljiljana Nikolovska** (24. august 1964) jest jugoslavenska i hrvatska pjevačica makedonskog porjekla. Najpoznatija je kao pjevačica splitske grupe Magazin. Snimila je sedam albuma sa grupom Magazin i pojavila se na mnogim kompilacijama od 1983. do sredine 1990-ih.

Od 1995. Ljiljana je udata za muzičara Petea Mazika, sa kojim ima sina Tonija. Žive i rade u San Pedru, Kalifornija, SAD.

## Diskografija 
### Studijski albumi s Magazinom 
* 1983. - *Kokolo* 270.000
* 1984. - *O, la, la* 12.000
* 1985. - *Piši mi* platinasta 380.000
* 1986. - *Put putujem* dijamantna 670.000
* 1987. - *Magazin* dijamantna 630.000
* 1988. - *Besane noći* dijamantna 460.000
* 1989. - *Dobro jutro* dijamantna 380.000

### Studijski albumi 
* 1996. - *Let*

### Kompilacijski albumi s Magazinom 
* 1990. - *Svi najveći hitovi 1983-1990* platinasta
* 1993. - *Najbolje godine* 400.000
* 2005. - *Dueti*
* 2006. - *The platinium collection*
* 2010. - *Najljepše ljubavne pjesme (1983-1990)*
* 2013. - *100 originalnih pjesama*
* 2018. - *Best of Collection (1983-1990)*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Ljiljana Nikolovska na discogs.com

Kategorija:Magazin
Kategorija:Rođeni 1983.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Hrvatske pjevačice
Kategorija:Biografije, Split
Nataša Dangubić

**Nataša Dangubić** (1974), jest hrvatska pozorišna, televizijska i filmska glumica.

## Biografija 
Rođena je 1974. u Dubrovniku. Na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu magistrirala je glumu 2000. Stalna je članica ansambla Zagrebačkog kazališta mladih od 2015.

Pored nekoliko pozorišnih, filmskih i serijskih uloga, poznata je i po ulozi Lucije Toč u seriji Bitange i princeze.

## Nagrade 
* Nagrada hrvatskog glumišta za najbolju sporednu žensku ulogu, 2020;
* Nagrada na Danima satire Fadila Hadžića, 2017;
* Nagrada međunarodnog festivala Gumbekovi dani za najbolju žensku ulogu, 2017;
* Nagrada *Ivo Fici, 2007;*
* Nagrada za najbolju žensku ulogu u predstavi, Međunarodni festival malih scena u Rijeci, 2001.

## Filmografija 
### Televizijske uloge 
* *"Dragi susjedi"* kao Ana Zovko (2018)
* *"Ah, taj Ivo!"* kao Ines (2012)
* *"Stipe u gostima"* kao Petra (2010)
* *"Bitange i princeze"* kao Lucija Toč (2005 – 2010)
* *"Zakon!"* kao Magdalena/Mandica Ćosić (2009)
* *"Cimmer fraj"* kao Jasminka (2006)
* *"Žutokljunac"* kao dadilja (2005)

### Filmske uloge 
* *"Brod u boci"* kao Marina (2020)
* *"ZG80"* kao prodavačica (2016)
* *"Mali debeli rakun"* (2013) 
* *"Zabranjeno smijanje"* (2012)
* *"Carousel"* kao Ana (2011)
* *"Šuma summarum"* kao Maja (2010)
* *"Ono sve što znaš o meni"* kao Nataša (2005)
* *"Sex, piće i krvoproliće"* kao djevojka iz trgovine (2004)
* *"Onaj koji će ostati neprimijećen"* (2003)
* *"Put u Raj biznis klasom"* (2002)
* *"Crna kronika ili dan žena"* kao kolegica (2000)

### Sinhronizacija 
* *"Lorax: Zaštitnik šume"* kao Tinova mama Jelić (2012)
* *"Konferencija životinja"* kao mama merkat (2011)
* *"Karolina i tajna ogledala"* kao Štriga (2009)
* *"Čudovišta iz ormara"* kao Flint, gospođa učiteljica Nezdić i ljudska mama s lopatom (2009)
* *"Tarzan 1"* kao Jane Porter [Minnie Driver] (2005)

### Pozorište 
* *Anđeo od leda, 2024*
* *Euforija*, 2023
* *Moj muž,* kao Maša, žena ministra u vladi, 2023
* *Dobro je dok umiremo po redu*, kao Nikolina, 2019
* *Mi i oni,* kao Mirela Ajduk, majka Eve Miller, 2019
* *Črna mati zemla, kao* Suzana Nikolić: Dejanova majka, 2017
* *Svjetlo pada,* kao Michaela, 2002

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1974.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Hrvatske glumice
Kategorija:Biografije, Dubrovnik
Crna Gora na Olimpijskim igrama 2024.

Crna Gora je učestvovala na Olimpijskim igrama 2024. u Parizu koje su se održavale od 26. jula do 11. augusta 2024. Ovo je bio peti uzastopni nastup crnogorskih sportista na Ljetnim olimpijskim igrama.

## Takmičari
U tabeli ispod naveden je broj takmičara koji predstavljaju Crnu Goru na Olimpijskim igrama 2024.

## Atletika
;Trkačke discipline

## Boks
## Jedrenje
;Discipline s utrkom za medalju

**M** = Utrka za medalju; EL = Eliminisan(a) – nije prošao/-la u utrku za medalju

## Plivanje
## Tenis
## Vaterpolo
## Reference
Kategorija:Države na Olimpijskim igrama 2024.
2024
Kategorija:2024. u Crnoj Gori
Bosna i Hercegovina na Olimpijskim igrama 2024.

Bosna i Hercegovina je učestvovala na Olimpijskim igrama 2024. u Parizu koje su se održavale od 26. jula do 11. augusta 2024. Ovo je bio deveti uzastopni nastup bosanskohercegovačkih sportista na Ljetnim olimpijskim igrama od stjecanja nezavisnosti.

## Takmičari
U tabeli ispod je naveden broj takmičara koji predstavljaju Bosnu i Hercegovinu na Olimpijskim igrama 2024.

## Atletika
;Tehničke discipline

## Džudo
## Plivanje
Bosanskohercegovački plivači su ostvarili olimpijske norme u sljedećim disciplinima:

## Također pogledajte
*Bosna i Hercegovina na Zimskim olimpijskim igrama mladih 2024.

## Reference
Kategorija:Države na Olimpijskim igrama 2024.
2024
Kategorija:2024. u Bosni i Hercegovini
Šesti saziv Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine

**Šesti saziv Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine** konstituisan je 30. novembra 2010. za Zastupnički dom, a 9. juni 2011. za Dom naroda na osnovu rezultata općih izbora koji su održani 3. oktobra 2010.

## Zastupnički dom 
[mini| [Socijaldemokratska partija Bosne i Hercegovine|SDP BiH&nbsp;(8)
 SNSD&nbsp;(8)
 SDA&nbsp;(7)
 SBB&nbsp;(4)
 SDS&nbsp;(4)
 HDZ BiH&nbsp;(3)
 HDZ 1990 - HSP BiH&nbsp;(2)
 SBiH&nbsp;(2)
 DNS&nbsp;(1)
 PDP&nbsp;(1)
 DNZ&nbsp;(1)
 NSRzB &nbsp;(1)
]]

## Dom naroda 
[mini|**Klub Bošnjaka (5)**:
 [Stranka demokratske akcije|SDA&nbsp;(3)
 SDP BiH&nbsp;(2)
**Klub Hrvata (5)**:
 HDZ BiH&nbsp;(2)
 HDZ 1990&nbsp;(1)
 HSP BiH&nbsp;(1)
 SDP BiH&nbsp;(1)
**Klub Srba (5)**:
 SNSD&nbsp;(2)
 SDS&nbsp;(1)
 DNS&nbsp;(1)
 PDP&nbsp;(1)

]]

## Reference 
6
Kategorija:2010. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2011. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2012. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2013. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2014. u Bosni i Hercegovini
Peti saziv Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine

**Peti saziv Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine** konstituisan je 20. novembra 2006. za Zastupnički dom, a 14. mart 2007. za Dom naroda na osnovu rezultata općih izbora koji su održani 1. oktobra 2006.

## Zastupnički dom 
[mini| [Stranka demokratske akcije|SDA&nbsp;(9)
 SBiH&nbsp;(8)
 SNSD&nbsp;(7)
 SDP BiH&nbsp;(5)
 HDZ BiH - HK - HNZ&nbsp;(3)
 HDZ 1990&nbsp;(2)
 SDS&nbsp;(2)
 BPS&nbsp;(1)
 DNS&nbsp;(1)
 PDP&nbsp;(1)
 DNZ&nbsp;(1)
 NSRzB &nbsp;(1)
 Nezav.&nbsp;(1)
]]

## Dom naroda 
[mini|**Klub Bošnjaka (5)**:
 [Stranka demokratske akcije|SDA&nbsp;(3)
 SDP BiH&nbsp;(1)
 SBiH&nbsp;(1)
**Klub Hrvata (5)**:
 HDZ BiH&nbsp;(3)
 HDZ 1990&nbsp;(2)
**Klub Srba (5)**:
 SNSD&nbsp;(3)
 SDS&nbsp;(1)
 PDP&nbsp;(1)

]]

## Reference 
5
Kategorija:2006. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2007. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2008. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2009. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2010. u Bosni i Hercegovini
Vera Zima

**Vjeročka Zimova** (21. mart 1953 – 7. novembar 2020), poznatija kao **Vera Zima**, bila je hrvatska pozorišna, televizijska i filmska glumica. Do 18. godine živela je u Pločama, otac joj je bio Slovak iz Kulpina u Vojvodini, a govorila je slovački.

Dobitnica je Nagrade "Vladimir Nazor" za životno djelo u oblasti filma 2020. Umrla je u Zagrebu 7. novembra 2020. u 68. godini života. Posljednji ispraćaj obavljen je 12. novembra na zagrebačkom Krematoriju, a prema Verinoj izričitoj želji, urna s njezinim posmrtnim ostacima položena je u porodičnu grobnicu na gradskom groblju Laniština u Pločama, 17. novembra  2020.

## Filmografija 
### Televizijske uloge 
* "Vrijeme ratno i poratno" (1975)
* "Tale" (1978)
* "Đavolje sjeme" kao Eta (1979)
* "Nepokoreni grad" (1981)
* "Tražim srodnu dušu" (1990)
* "Operacija Barbarossa" kao teta Vera (1990)
* "Žutokljunac" kao kumica Mima (2005)
* "Naša mala klinika" kao Greta (2005)
* "Bibin svijet" (2006)
* "Cimmer fraj" kao Verica (2007)
* "Luda kuća" kao Brankica Bedeković (2005 – 2009)
* "Stipe u gostima" kao Ruža Kosmički (2008 – 2011)
* "Odmori se, zaslužio si" kao Ruža Kosmički (2006 – 2013)

### Filmske uloge 
* "Kuća" (1975)
* "Mećava" kao Maša (1977)
* "Novinar" (1979)
* "Pakleni otok" (1979)
* "Gradilište" (1979)
* "Kiklop" (1982)
* "Hoću živjeti" (1982)
* "Nemir" (1982)
* "Ljubavna pisma s predumišljajem" kao prijateljica (1985)
* "Terevenka" (1987)
* "Tečaj plivanja" (1988)
* "Doktorova noć" (1990)
* "Školjka šumi" (1990)
* "Ljeto za sjećanje" (1990)
* "Vukovar se vraća kući" (1994)
* "Treća žena" kao doktorica Vinkić (1997)
* "Božić u Beču" kao konobarica (1997)
* "Bogorodica" kao Vinka Šokčević (1999)
* "Četverored" (1999)
* "Blagajnica hoće ići na more" kao Štefica (2000)
* "Srce nije u modi" kao Ruža (2000)
* "Crna kronika ili dan žena" kao prodavačica #2 (2000)
* "Ante se vraća kući" kao gospođa #2 (2001)
* "Prezimiti u Riju" kao Danica (2002)
* "Ne dao Bog većeg zla" kao vlasnica streljane (2002)
* "Duga mračna noć" kao Kata (2004)
* "Oprosti za kung fu" kao Kate (2004)
* "Moram spavat', anđele" kao baka (2007)
* "Metastaze" kao teta Zora (2009)
* "Čovjek ispod stola" kao Lucija (2009)
* "Korak po korak" kao Mara (2011)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1953.
Kategorija:Umrli 2020.
Kategorija:Biografije, Metković
Kategorija:Hrvatske glumice
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Vladimir Nazor" za film
Plivanje na Olimpijskim igrama 2024.

Takmičenja u plivanju na Olimpijskim igrama 2024. u Parizu održavala su se od 27. jula do 9. augusta 2024. Discipline u bazenu (27. juli do 4. august) održavale su se u Paris La Défense Arena, a dvodnevno daljinsko plivanje (8 i 9. august) ispod mosta Pont Alexandre III kroz rijeku Senu.

## Discipline
Slično formatu programa iz 2020, takmičenje u plivanju se sastoji od 37 disciplina (po 18 za muškarce i žene i jedna mješovita disciplina), uključujući dva  maratona na otvorenom duga 10&nbsp;km. Sportisti su se takmičili u sljedećim disciplinama (sve discipline u bazenu se odnose na olimpijski bazen, a dužine su prikazane u metrima osim ako nije drugačije navedeno):
*Slobodno: 50, 100, 200, 400, 800 i 1500;
*Leđno: 100 i 200;
*Prsno: 100 i 200;
*Delfin: 100 i 200;
*Mješovito: 200 i 400;
*Štafete: 4 × 100 slobodno, 4 × 200 slobodno; štafeta 4 × 100 (muškarci, žene i mješovito)
*Maraton: 10 kilometara

### Raspored
## Medalje
### Tabela medalja
### Muškarci
### Žene
 Plivači koji su osvojili medalje, a učestvovali su samo u kvalifikacijama.

### Mješovito
 Plivači koji su osvojili medalje, a učestvovali su samo u kvalifikacijama.

## Reference
## Vanjski linkovi

Kategorija:Plivanje na Olimpijskim igrama
Kategorija:Sportovi na LJOI 2024.
Kategorija:2024. u plivanju
Kategorija:Plivanje u Francuskoj
Edin Šehović

**Edin Šehović "Šeha" ** (rođen 16. 1. 1960.) jeste bosanskohercegovački muzičar, a najpoznatiji je kao bubnjar hard-rok grupe Divlje jagode. Prije toga, svirao je 11 godina u njemačkom rok sastavu Shady Lady. 
Posebno se istakao svirajući u ovom sastavu kojem se pridružio početkom ljeta 1987. Tokom njegovog aktivnog sviranja u Divljim jagodama snimio je promotivnu singl ploču "Turski marš / Konji" povodom objavljivanja studijskog albuma "Konji". Također, svirao je bubnjeve na koncertnoj turneji koja je nakon toga ubrzo uslijedila, a snimljen je i iste godine poluzvanično objavljen album s koncerta u Banjoj Luci.  
Nakon turneje napustio je grupu Divlje jagode i vratio se u Njemačku nastavivši svirati s rok grupom Shady Lady.

Svojim sviranjem u Divljim jagodama dao je muzički doprinos na raznovrsnoj sarajevskoj pop rok sceni iz druge polovine 1980-ih.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1960.
Kategorija:Bubnjari
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Divlje jagode
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Živi ljudi
Natela Jankošvili

**Natela Jankošvili** () (28. august 1918 – 12. oktobar 2008) bila je gruzijska slikarka.

Rodom je iz Gurjaania, studirala od 1937. do 1943. na Državnoj akademiji umjetnosti u Tbilisiju. Kasnije je postala članica Unije umjetnika. Njeni instruktori su bili Lado Gudiašvili, Davit Kakabadze i Sergo Kolubadze. Bila je aktivna kao grafičar i ilustrator; njene ilustracije korištene su za japansko izdanje *Viteza u panterovoj koži* objavljeno 1966. Bila je udata za pisca Lada Avalianija, s kojim je živjela u malom, skučenom stanu u Tbilisiju. Imali su tako malo prostora da je ona morala da radi danju, ostavljajući njemu prostor za pisanje noću. Nastavila je da živi u stanu nakon muževe smrti. Umrla je 12. oktobra 2008. i sahranjena je u panteonu Didube pored svog muža.

Odbio je da se prilagodi očekivanom socrealističkom stilu Sovjeta, favorizujući umjesto toga neoekspresionistički način slikanja koji je trebao postati njen zaštitni znak. Uprkos tome, mogla je da putuje, posećujući Kubu i Meksiko tokom svoje karijere. Radovi nastali tokom ovih boravaka kasnije su izloženi u Tbilisiju. Sa 42 godine imala je samostalnu izložbu u Umjetničkoj galeriji u Tbilisiju, postavši prva žena koja je ovo napravila. kojim je ranije upravljala vlada, a trenutno je u privatnom vlasništvu.

## Reference
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1918.
Kategorija:Umrli 2008.
Kategorija:Biografije, Gurjaani
Kategorija:Gruzijski slikari