Otpornost na antibiotike

[thumb|upright=1.5|[Disk difuzijski test|Testovi otpornosti na antibiotike: Bakterije se nanose na čvrsti medij u Petrijevim zdjelicama, a na površinu se polažu papirni diskovi, svaki impregniran različitim antibiotikom. Prozirni prstenovi, poput onih s lijeve strane, pokazuju da bakterije nisu rasle oko diskova, što ukazuje na to da te bakterije nisu otporne. Bakterije s desne strane su potpuno otporne na tri od sedam i djelimično otporne na dva od sedam testiranih antibiotika.]]

**Otpornost na antibiotike** ili **antimikrobna rezistencija** (**AMR** ili **AR**) nastaje kada mikrobi razviju mehanizme koji ih štite od antimikroba, koji su lijekovi koji se koriste za liječenje infekcija. Ova otpornost utiče na sve klase mikroba, uključujući bakterije (**otpornost na antibiotike**), viruse (**otpornost na antivirusne lijekove**), parazite (**otpornost na antiparazite**) i gljivice (**otpornost na antifungusne lijekove**). Zajedno, ove adaptacije spadaju pod okrilje antigljivične rezistencije (AMR), što predstavlja značajne izazove za zdravstvenu zaštitu širom svijeta. Zloupotreba i nepravilno upravljanje antimikrobnim sredstvima glavni su pokretači ove rezistencije, iako se ona može javiti i prirodno putem genetičkih mutacija i širenja rezistentnih gena.

Otpornost na antibiotike, značajna podskupina AMR-a, omogućava bakterijama da prežive liječenje antibiotikom, što otežava upravljanje infekcijom i mogućnosti liječenja.

Teret antimikrobne rezistencije (AMR) je ogroman, sa gotovo 5 miliona smrtnih slučajeva godišnje povezanih s rezistentnim infekcijama. Infekcije uzrokovane AMR mikrobima teže se liječi i često zahtijevaju skup alternativnih terapija koje mogu imati teže nuspojave Preventivne mjere, poput upotrebe antibiotika uskog spektra i poboljšanja higijenskih praksi, imaju za cilj smanjenje širenja otpornosti. Mikrobi otporni na više lijekova nazivaju se višestruke otpornosti na lijekove (MDR) i ponekad se nazivaju superbakterijama.

Svjetska zdravstvena organizacija (SZO) tvrdi da je antimikrobna rezistencija (AMR) jedna od najvećih globalnih prijetnji javnom zdravlju i razvoju, procjenjujući da je bakterijska AMR direktno odgovorna za 1,27 miliona smrtnih slučajeva u svijetu u 2019. godini i doprinijela 4,95 miliona smrtnih slučajeva. Štaviše, SZO i druga međunarodna tijela upozoravaju da bi antimikrobna rezistencija mogla dovesti do 10 miliona smrtnih slučajeva godišnje do 2050. godine, ukoliko se ne preduzmu efikasne mjere. Globalne inicijative, poput poziva na međunarodne sporazume o antimikrobnoj rezistenciji (AMR), naglašavaju koordinirane napore za ograničavanje zloupotrebe, finansiranje istraživanja i obezbjeđivanje pristupa neophodnim antimikrobnim sredstvima u zemljama u razvoju. Međutim, pandemija COVID-19 preusmjerila je resurse i naučnu pažnju dalje od AMR-a, intenzivirajući izazov.

## Definicija
thumb|300x300px| Dijagram koji prikazuje razliku između nerezistentnih bakterija i bakterija otpornih na lijekove. Nerezistentne bakterije se množe i nakon tretmana lijekovima, bakterije umiru. Bakterije otporne na lijekove se također množe, ali nakon tretmana lijekovima, bakterije nastavljaju da se šire.
Antimikrobna rezistencija znači da je mikroorganizam rezistentan na antimikrobni lijek koji je nekada bio u stanju liječiti infekciju uzrokovanu tim mikroorganizmom. Svi tipovi mikroba mogu razviti otpornost na lijekove. Stoga postoji otpornost na antibiotike, antigljivne, antivirusne i antiparazitske lijekove.

## Pregled 
Izvještaj SZO objavljen u aprilu 2014. navodi: "Ova ozbiljna prijetnja više nije predviđanje za budućnost, ona se dešava upravo sada u svakoj regiji svijeta i ima potencijal da utiče na bilo koga, bilo koje dobi, u bilo kojoj zemlji. Otpornost na antibiotike – kada se bakterije promijene tako da antibiotici više ne djeluju kod ljudi kojima su potrebni za liječenje infekcija – sada je glavna prijetnja javnom zdravstvu."

Svake godine, gotovo pet miliona smrtnih slučajeva globalno se povezuje s AMR-om. Deaths attributable to AMR vary by area:

Evropski centar za prevenciju i kontrolu bolesti izračunao je da je 2015. godine u EU i Evropskom ekonomskom prostoru bilo 671.689 infekcija uzrokovanih bakterijama otpornim na antibiotike, što je rezultiralo sa 33.110 smrtnih slučajeva. Većina je zaražena u zdravstvenim ustanovama. U 2019 bilo je 133.000 smrtnih slučajeva uzrokovanih antimikrobnom rezistencijom (AMR).

## Uzroci 
AMR je uglavnom uzrokovana zloupotrebom i prekomjernom upotrebom antimikrobnih sredstava. Iako se antimikrobna rezistencija s vremenom prirodno javlja, upotreba antimikrobnih sredstava u različitim okruženjima, kako unutar zdravstvene industrije tako i izvan nje, dovela je do sve veće rasprostranjenosti antimikrobne rezistencije.

Iako mnogi mikrobi vremenom razvijaju otpornost na antibiotike putem prirodnih mutacija, prekomjerno i neprimjereno propisivanje antibiotika ubrzalo je problem. Moguće je da je čak 1/3 recepata napisanih za antibiotike nepotreban. Svake godine se napiše otprilike 154 miliona recepata za antibiotike. Od toga, do 46 miliona je nepotrebno ili neprikladno za stanje koje pacijent ima. Mnogi pojedinci prestaju uzimati antibiotike kada se počnu osjećati bolje. Kada se to dogodi, moguće je da mikrobi koji su manje osjetljivi na liječenje i dalje ostanu u tijelu. Ako se ovi mikrobi mogu nastaviti razmnožavati, to može dovesti do infekcije bakterijama koje su manje osjetljive ili čak otporne na antibiotik. Kao rezultat toga, vrste mikroorganizama koje su sposobne preživjeti tokom vremena uz kontinuirani napad određenih antimikrobnih sredstava prirodno će postati rasprostranjenije u okolini, a one bez ove otpornosti će postati zastarjele. Također, mnoge gljive i bakterije tla su prirodni konkurenti, a originalni antibiotik penicilin koji je otkrio Alexander Fleming brzo je izgubio kliničku učinkovitost u liječenju ljudi i, nadalje, nijedan od drugih prirodnih penicilina (F, K, N, X, O, U1 ili U6) sada nije u kliničkoj upotrebi.

Otpornost na antimikrobne lijekove može se steći od drugih mikroba, zamjenom gena u procesu koji se naziva horizontalni prijenos gena. To znači da kada se gen za otpornost na antibiotik pojavi u mikrobnoj zajednici, on se zatim može proširiti na druge mikrobe u toj zajednici, potencijalno prelazeći iz mikroba koji ne uzrokuje bolest u mikrob koji uzrokuje bolest. Ovaj proces je u velikoj mjeri vođen procesima prirodne selekcije koji se događaju tokom upotrebe ili zloupotrebe antibiotika.

Vremenom će većina prisutnih sojeva bakterija i infekcija biti otporna na antimikrobno sredstvo koje se koristi za njihovo liječenje, što će ga učiniti neefikasnim u uništavanju većine mikroba. Sa povećanom upotrebom antimikrobnih sredstava, dolazi do ubrzanja ovog prirodnog procesa.

### Samoliječenje 
U velikoj većini zemalja, antibiotike može propisati samo ljekar, a izdati ih može apoteka. Samoliječenje od strane potrošača se definiše kao "uzimanje lijekova na vlastitu inicijativu ili na prijedlog druge osobe koja nije certificirani medicinski stručnjak", i identifikovano je kao jedan od glavnih razloga za razvoj antimikrobne rezistencije. Samoliječenje antibioticima nije prikladan način njihove upotrebe, ali je uobičajena praksa u zemljama s ograničenim resursima. Ova praksa izlaže pojedince riziku od bakterija koje su razvile antimikrobnu rezistenciju. Mnogi ljudi pribjegavaju ovome iz nužde, kada pristup ljekaru nije dostupan ili kada pacijenti imaju ograničeno vrijeme ili novac za posjetu ljekaru. Ovaj povećani pristup izuzetno olakšava nabavku antimikrobnih sredstava. Primjer je Indija, gdje se u državi Punjab 73% stanovništva pribjeglo liječenju svojih manjih zdravstvenih problema i hroničnih bolesti samoliječenjem. i, drugo, široka mikrobna rezistencija i kada potražiti medicinsku pomoć ako infekcija ne nestaje. Kako bi se utvrdilo znanje javnosti i predrasude o rezistenciji na antibiotike, izvršena je analiza 3.537 članaka objavljenih u Evropi, Aziji i Sjevernoj Americi. Od ukupno 55.225 anketiranih osoba u člancima, 70% je ranije čulo za rezistenciju na antibiotike, ali 88% tih osoba mislilo je da se to odnosi na neku vrstu fizičke promjene u ljudskom tijelu. Druga studija na odjelu intenzivne njege u velikoj bolnici u Francuskoj pokazala je da je 30% do 60% propisanih antibiotika bilo nepotrebno. Ove neprimjerene upotrebe antimikrobnih sredstava podstiču razvoj antimikrobne rezistencije podržavajući bakterije u razvoju genetskih promjena koje dovode do otpornosti.

Prema istraživanju provedenom u SAD-u, koje je imalo za cilj procjenu stavova i znanja ljekara o antimikrobnoj rezistenciji u ambulantnim uvjetima, samo 63% ispitanika prijavilo je rezistenciju na antibiotike kao problem u svojim lokalnim praksama, dok je 23% prijavilo agresivno propisivanje antibiotika kao neophodno kako bi se izbjeglo nepružanje adekvatne njege. Ovo pokazuje da mnogi ljekari potcjenjuju uticaj koji njihove vlastite navike propisivanja lijekova imaju na antimikrobnu rezistenciju u cjelini. Također potvrđuje da neki ljekari mogu biti previše oprezni i propisivati antibiotike iz medicinskih ili pravnih razloga, čak i kada kliničke indikacije za upotrebu ovih lijekova nisu uvijek potvrđene. To može dovesti do nepotrebne upotrebe antimikrobnih lijekova, obrazac koji se možda pogoršao tokom pandemije COVID-19..

Studije su pokazale da uobičajene zablude o efikasnosti i neophodnosti antibiotika za liječenje uobičajenih blažih bolesti doprinose njihovoj prekomjernoj upotrebi.

Važan dio razgovora o upotrebi antibiotika je veterinarski medicinski sistem. Zakonom je obavezan veterinarski nadzor za sve medicinski važne antibiotike. Veterinari koriste pristup Farmakokinetički/farmakodinamički model (PK/PD), kako bi osigurali da se tačna doza lijeka isporuči na tačno mjesto u tačno vrijeme.

### Pandemije, dezinficijensi i zdravstveni sistemi 
Povećana upotreba antibiotika tokom ranih talasa pandemije COVID-19 može pogoršati ovaj globalni zdravstveni izazov. Štaviše, opterećenje nekih zdravstvenih sistema pandemijom može doprinijeti infekcijama otpornim na antibiotike. Upotreba dezinfekcijskih sredstava poput sredstava za dezinfekciju ruku na bazi alkohola i antisepsnih sredstava za pranje ruku također može imati potencijal za povećanje antimikrobne rezistencije. Prekomjerna upotreba dezinficijensa može dovesti do mutacija, koje izazivaju antimikrobnu rezistenciju. S druge strane, "povećana higijena ruku, smanjena međunarodna putovanja i smanjen broj elektivnih bolničkih procedura mogli su smanjiti selekciju i širenje patogena AMR u kratkom roku" tokom pandemije COVID-19.

Na sastanku na visokom nivou o antimikrobnoj rezistenciji (AMR) održanom 2024. godine, u Ujedinjenim nacijama obećano je smanjenje smrtnih slučajeva povezanih s bakterijskom AMR za 10% u narednih šest godina. U svojoj prvoj velikoj deklaraciji o ovom pitanju od 2016. godine, globalni lideri su se također obavezali na prikupljanje 100 miliona dolara za ažuriranje i provedbu akcionih planova za AMR. Međutim, u konačnom nacrtu deklaracije izostavljen je raniji cilj smanjenja upotrebe antibiotika kod životinja za 30% do 2030. godine, zbog protivljenja zemalja proizvođača mesa i poljoprivredne industrije. Kritičari tvrde da je ovo izostavljanje glavna slabost, budući da stoka čini oko 73% globalne prodaje antimikrobnih sredstava, uključujući antibiotike, antivirusne lijekove i antiparazitike.

### Zagađenje okoliša 
Uzimajući u obzir složene interakcije između ljudi, životinja i okoliša, važno je uzeti u obzir i aspekte okoliša i faktore koji doprinose antimikrobnoj rezistenciji. Iako još uvijek postoje određene praznine u znanju o razumijevanju mehanizama i puteva prijenosa, zagađenje okoliša smatra se značajnim faktorom koji doprinosi antimikrobnoj rezistenciji. Važni faktori koji doprinose tome su "ostaci antibiotika", "industrijske otpadne vode", "poljoprivredni otpadni otpad", "teški metali", "biocidi pesticidi" i "kanalizacija i otpadne vode" koji stvaraju rezervoare za rezistentne gene i bakterije, što olakšava prenos ljudskih patogena. Antibiotici se daju stoci kao dodaci za rast i preventivna mjera za smanjenje vjerovatnoće infekcija.

Poljoprivrednici obično koriste antibiotike u stočnoj hrani kako bi poboljšali stopu rasta i spriječili infekcije. Međutim, to je nelogično jer se antibiotici koriste za liječenje infekcija, a ne za sprječavanje infekcija. 80% upotrebe antibiotika u SAD-u je u poljoprivredne svrhe, a oko 70% njih je medicinski važno. Prekomjerna upotreba antibiotika daje bakterijama vremena da se prilagode, što ostavlja veće doze ili čak jače antibiotike potrebne za borbu protiv infekcije. Iako su antibiotici za poticanje rasta zabranjeni u cijeloj EU 2006., 40 zemalja širom svijeta i dalje koristi antibiotike za poticanje rasta.

Ovo može rezultirati prenosom rezistentnih bakterijskih sojeva u hranu koju ljudi jedu, uzrokujući potencijalno fatalan prenos bolesti. Iako praksa korištenja antibiotika kao promotora rasta rezultira boljim prinosima i mesnim proizvodima, to je veliki problem i potrebno ga je smanjiti kako bi se spriječila antimikrobna rezistencija. Iako su dokazi koji povezuju upotrebu antimikrobnih sredstava kod stoke s antimikrobnom rezistencijom ograničeni, Savjetodavna grupa Svjetske zdravstvene organizacije za integrirani nadzor antimikrobne rezistencije snažno je preporučila smanjenje upotrebe medicinski važnih antimikrobnih sredstava kod stoke. Osim toga, Savjetodavna grupa je izjavila da bi takvi antimikrobni lijekovi trebali biti izričito zabranjeni i za podsticanje rasta i za prevenciju bolesti kod životinja koje proizvode hranu.

U Sjedinjenim Američkim Državama Direktiva o hrani za životinje stupila je na snagu 2017. godine, propisujući da „svi medicinski važni antibiotici koji se koriste u hrani za životinje ili vodi za ishranu životinja zahtijevaju direktivu o hrani za životinje (VFD) ili recept“.*

#### Pesticidi 
Većina pesticida štiti usjeve od insekata i biljaka, ali u nekim slučajevima antimikrobni pesticidi se koriste za zaštitu od raznih mikroorganizama kao što su bakterije, virusi, gljive, alge i protozoe. Prekomjerna upotreba mnogih pesticida u nastojanju da se postigne veći prinos usjeva rezultirala je time da mnogi od ovih mikroba razviju toleranciju na ova antimikrobna sredstva. Sada postoji preko 4.000 antimikrobnih pesticida registrovanih kod američke Agencije za zaštitu okoliša (EPA) i prodanih na tržištu, što pokazuje široku upotrebu ovih sredstava. Procjenjuje se da se za svaki obrok koji osoba konzumira koristi 0,3 g pesticida, budući da se 90% svih pesticida koristi u poljoprivredi. Većina ovih proizvoda koristi se za odbranu od širenja zaraznih bolesti i, nadamo se, za zaštitu javnog zdravlja. Međutim, od velike količine korištenih pesticida, procjenjuje se i da manje od 0,1% tih antimikrobnih sredstava zapravo doseže svoje ciljeve. To ostavlja preko 99% svih korištenih pesticida dostupnih za kontaminaciju drugih resursa. U tlu, zraku i vodi ovi antimikrobni agensi se mogu širiti, dolazeći u kontakt s više mikroorganizama i dovodeći do toga da ovi mikrobi razviju mehanizme za toleriranje i daljnju otpornost na pesticide. Upotreba antifungalnih azolnih pesticida koji potiču otpornost na azole u okolišu povezana je sa slučajevima otpornosti na azole u kliničkom okruženju. Isti problemi se javljaju i kod novih antigljivnih klasa (npr. orotomida) koje se ponovo koriste i u klinici i u poljoprivredi.

### Divlje ptice 
Divlje životinje, uključujući divlje i ptice selice, služe kao rezervoar za zoonoze i organizme otporne na antimikrobne lijekove. Ptice su ključna veza između prenošenja zoonoza na ljudsku populaciju. Isto tako, povećani kontakt između divljih ptica i ljudske populacije (uključujući domaće životinje) povećao je količinu otpornosti na antimikrobne lijekove (AMR) u populaciji ptica. U posljednjim decenijama, permafrost se brzo topi zbog klimatskih promjena. Hladnoća čuva svu organsku materiju unutar permafrosta, te je mikroorganizmima moguće da nastave svoje životne funkcije nakon što se on odmrzne. Dok neki uobičajeni patogeni poput virusa gripe, malih boginja ili bakterija povezanih s upalom pluća nisu uspjeli preživjeti namjerne pokušaje da ih se oživi, mikroorganizmi prilagođeniji hladnoći poput antraksa ili nekoliko drevnih biljnih i amebnih virusa uspješno su preživjeli produženo odmrzavanje.

Neki naučnici tvrde da nemogućnost poznatih uzročnika bolesti da prežive zamrzavanje i odmrzavanje čini ovu prijetnju malo vjerovatnom. Umjesto toga, postoje sugestije da kada moderne patogene bakterije interraguju sa drevnim, one mogu, putem horizontalnog transfera gena, preuzeti genetičke sekvence koje su povezane sa antimikrobnom rezistencijom, pogoršavajući već ionako težak problem. Antibiotici na koje su bakterije permafrosta pokazale barem određenu otpornost uključuju hloramfenikol, streptomicin, kanamicin, gentamicin, tetraciklin, spektinomicin i neomicin. Međutim, druge studije pokazuju da nivo otpornosti drevnih bakterija na moderne antibiotike ostaje niži nego kod savremenih bakterija iz aktivnog sloja odmrznutog tla iznad njih, što može značiti da ovaj rizik "nije veći" nego od bilo kojeg drugog tla.

## Prevencija
thumb|350px|Kritična misija: Sprečavanje otpornosti na antibiotike (izvještaj CDC-a, 2014.): Infografika iz izvještaja CDC-a o sprečavanju otpornosti na antibiotike
Sve su veći javni pozivi za globalnom kolektivnom akcijom kako bi se riješila ova prijetnja, uključujući prijedlog za međunarodni sporazum o otpornosti na antimikrobne lijekove. Potrebno je više detalja i pažnje kako bi se prepoznali i izmjerili trendovi u otpornosti na međunarodnom nivou; ideja globalnog sistema praćenja je predložena, ali implementacija još nije uslijedila. Sistem ove prirode bi pružio uvid u područja visoke otpornosti, kao i informacije potrebne za evaluaciju programa, uvođenje intervencija i drugih promjena napravljenih za borbu protiv ili preokretanje otpornosti na antibiotike.
### Trajanje primjene antimikrobnih lijekova
Odgađanje ili minimiziranje upotrebe antibiotika za određena stanja može pomoći u sigurnom smanjenju njihove upotrebe. Trajanje antimikrobne terapije treba da se zasniva na infekciji i drugim zdravstvenim problemima koje osoba može imati.  Za mnoge infekcije, nakon što se osoba oporavila, postoji malo dokaza da prekid liječenja uzrokuje veću otpornost.

ResistanceOpen je online globalna mapa antimikrobne rezistencije koju je razvio HealthMap, a koja prikazuje agregirane podatke o antimikrobnoj rezistenciji iz javno dostupnih i podataka koje su dostavili korisnici. Web stranica može prikazati podatke za radijus od 25 milja od određene lokacije. Korisnici mogu poslati podatke iz antibiograma za pojedinačne bolnice ili laboratorije. Evropski podaci su iz EARS-Net-a (Evropske mreže za nadzor antimikrobne rezistencije), dijela ECDC. ResistanceMap je web stranica Centra za dinamiku, ekonomiju i politiku bolesti i pruža podatke o antimikrobnoj rezistenciji na globalnom nivou.

Globalni akcijski plan SZO za antimikrobnu rezistenciju također preporučuje praćenje antimikrobne rezistencije kod životinja. Početni koraci u EU za uspostavljanje veterinarskog ekvivalenta EARS-Vet (EARS-Net za veterinarsku medicinu) su napravljeni. Podaci o antimikrobnoj rezistenciji (AMR) kod kućnih ljubimaca su posebno oskudni, ali su potrebni za podršku upravljanju antibioticima u veterinarskoj medicini.
Poređenja radi, postoji nedostatak nacionalnih i međunarodnih programa praćenja otpornosti na antifungalne lijekove.

### Ograničavanje upotrebe antimikrobnih lijekova kod ljudi 
Programi upravljanja antimikrobnim lijekovima čine se korisnima u smanjenju stope otpornosti na antimikrobne lijekove. Program antimikrobnog upravljanja će također pružiti farmaceutima znanje kako bi educirali pacijente da antibiotici neće djelovati na virus, naprimjer.

Prekomjerna upotreba antimikrobnih lijekova postala je jedan od glavnih uzroka razvoja antimikrobne rezistencije. Od početka antimikrobne ere, antimikrobni lijekovi se koriste za liječenje širokog spektra zaraznih bolesti. Prekomjerna upotreba antimikrobnih sredstava postala je glavni uzrok porasta nivoa antimikrobne rezistencije. Glavni problem je što su ljekari spremni propisivati antimikrobna sredstva slabo informiranim osobama koje vjeruju da antimikrobna sredstva mogu izliječiti gotovo sve bolesti, uključujući virusne infekcije poput obične prehlade. U analizi recepata za lijekove, 36% osoba s prehladom ili infekcijom gornjih disajnih puteva (obje obično virusnog porijekla) dobilo je recept za antibiotike. Ovi recepti nisu postigli ništa osim što su povećali rizik daljnje evolucije bakterija otpornih na antibiotike. Upotreba antimikrobnih lijekova bez recepta je još jedna pokretačka snaga koja dovodi do prekomjerne upotrebe antibiotika za samoliječenje bolesti poput  prehlade, kašlja, groznice i dizenterije, što rezultira epidemijom otpornosti na antibiotike u zemljama poput Bangladeša, riskirajući njeno širenje po cijelom svijetu. Uvođenje strogog nadzora nad upotrebom antibiotika u ambulantnim uslovima kako bi se smanjilo neprimjereno propisivanje antibiotika može smanjiti pojavu bakterijske rezistencije.

Smjernice i priručnik o antibioticima WHO AWaRe (Pristup, Praćenje, Rezerva) uvedeni su kako bi se vodio izbor antibiotika za 30 najčešćih infekcija kod odraslih i djece, s ciljem smanjenja nepravilnog propisivanja lijekova u primarnoj zdravstvenoj zaštiti i bolnicama. Antibiotici uskog spektra djelovanja su poželjniji zbog nižeg potencijala otpornosti, a antibiotici širokog spektra preporučuju se samo osobama s težim simptomima. Neki antibiotici vjerovatnije izazivaju otpornost, pa se u priručniku AWaRe drže kao rezervni antibiotici.

Razne dijagnostičke strategije su korištene kako bi se spriječila prekomjerna upotreba antigljivne terapije u kliničkoj praksi, što se dokazuje kao sigurna alternativa empirijskoj toj terapiji i time podržava sheme upravljanja antigljivnim lijekovima.

#### Na nivou bolnice 
Timovi za upravljanje antimikrobnim sredstvima u bolnicama podstiču optimalnu upotrebu antimikrobnih sredstava. Ciljevi upravljanja antimikrobnim sredstvima su pomoći praktičarima da odaberu pravi lijek u pravoj dozi i trajanju terapije, a istovremeno spriječiti zloupotrebu i smanjiti razvoj rezistencije. Intervencije upravljanja mogu smanjiti dužinu boravka u bolnici u prosjeku za nešto više od jedan dan, a da pritom ne povećaju rizik od smrti. Izdavanje tačnog broja antibiotskih farmaceutskih jedinica potrebnih za završetak tekućeg liječenja, otpuštenim pacijentima može smanjiti ostatke antibiotika u zajednici, jer javne apoteke mogu imati neefikasnost u pakovanju antibiotika.

Presječna studija iz 2025. godine, provedena na 125 farmaceuta u britanskom NHS fondu, ispitala je znanje, stavove i percepcije u vezi s upravljanjem antimikrobnim sredstvima nakon pandemije COVID-19. Studija je otkrila da je 85,2% farmaceuta prepoznalo rezistenciju na antimikrobna sredstva kao problem javnog zdravlja, dok je 85,6% podržalo upravljanje antimikrobnim sredstvima radi razumne upotrebe antibiotika. Međutim, pandemija je stvorila izazove, pri čemu je 80% izjavilo da su stanja pacijenata s COVID-19 uticala na propisivanje antibiotika, a 79,2% je napomenulo da vremenski pritisak utječe na donošenje odluka o antibioticima. Istraživanje je istaklo ključnu ulogu komunikacije, pri čemu 79,2% ispitanika cijeni poboljšanu komunikaciju s mikrobiolozima i timovima za upravljanje tokom pandemije.

#### Na nivou primarne zdravstvene zaštite 
S obzirom na obim pružene njege u primarnoj zdravstvenoj zaštiti (opšta praksa), nedavne strategije su se fokusirale na smanjenje nepotrebnog propisivanja antimikrobnih lijekova u ovom okruženju. Jednostavne intervencije, poput pisanih informacija koje objašnjavaju kada uzimanje antibiotika nije potrebno, na primjer kod uobičajenih infekcija gornjih disajnih puteva, pokazale su da smanjuju propisivanje antibiotika. Dostupni su i razni alati koji pomažu stručnjacima da odluče da li je propisivanje antimikrobnih lijekova neophodno.

Očekivanja roditelja, vođena brigom za zdravlje njihove djece, mogu utjecati na to koliko često se djeci propisuju antibiotici. Roditelji se često oslanjaju na svog ljekara za savjet i uvjeravanje. Međutim, nedostatak informacija jednostavnim jezikom i nedovoljan broj vremena za konsultacije negativno utiču na ovaj odnos. U stvari, roditelji se u svojim očekivanjima često oslanjaju na prošla iskustva, a ne na uvjeravanje ljekara. Dovoljno vremena za konsultacije i informacije jednostavnim jezikom mogu pomoći roditeljima da donesu informirane odluke i izbjegnu nepotrebnu upotrebu antibiotika.

Ljekar koji propisuje lijek treba se strogo pridržavati pet prava u davanju lijekova: pravi pacijent, pravi lijek, prava doza, pravi način primjene i pravo vrijeme. Mikrobne uzorke treba uzeti za kulturu i testiranje osjetljivosti prije liječenja kada je to indicirano, a liječenje potencijalno promijeniti na osnovu izvještaja o osjetljivosti. Zdravstveni radnici i farmaceuti mogu pomoći u borbi protiv otpornosti na antibiotike: poboljšanjem prevencije i kontrole infekcija; propisivanjem i izdavanjem antibiotika samo kada su zaista potrebni; propisivanjem i izdavanjem pravog/ih antibiotika/a za liječenje bolesti.

#### Na osobnom nivou 
Ljudi mogu pomoći u borbi protiv rezistencije korištenjem antibiotika samo kada su zaraženi bakterijskom infekcijom i kada im je to propisao ljekar; ispunjavanjem cijelog recepta čak i ako se korisnik osjeća bolje, nikada ne dijeljenjem antibiotika s drugima ili korištenjem preostalih recepata. CDC preporučuje da se pridržavate ovih navika kako biste izbjegli ove negativne nuspojave i zaštitili zajednicu od širenja bakterija otpornih na lijekove.

#### Primjeri zemalja
* Nizozemska ima najnižu stopu propisivanja antibiotika u OECD, po stopi od 11,4 definisane dnevne doze (DDD) na 1.000 ljudi dnevno u 2011. godini. Definisana dnevna doza (DDD) je statistička mjera potrošnje lijekova, koju je definisala Svjetska zdravstvena organizacija (SZO).
* Njemačka i Švedska također imaju niže stope propisivanja lijekova, s tim da stopa u Švedskoj opada od 2007. godine.
* Grčka, Francuska i Belgija imaju visoke stope propisivanja antibiotika s više od 28 DDD.

### Voda, sanitacija, higijena 
Kontrola zaraznih bolesti kroz poboljšanu infrastrukturu za vodu, sanitaciju i higijenu (WASH) mora biti uključena u agendu za antimikrobnu rezistenciju (AMR). "Međuagencijska koordinacijska grupa za antimikrobnu rezistenciju" izjavila je 2018. godine da "širenje patogena putem nesigurne vode rezultira velikim opterećenjem probavnim bolestima, što dodatno povećava potrebu za liječenjem antibioticima"." Ovo je posebno problem u zemljama u razvoju gdje je širenje zaraznih bolesti uzrokovanih neadekvatnim WASH standardima glavni pokretač potražnje za antibioticima. Rastuća upotreba antibiotika, zajedno s upornim nivoima zaraznih bolesti, dovela je do opasnog ciklusa u kojem se oslanjanje na antimikrobna sredstva povećava, dok se efikasnost lijekova smanjuje.

Povećano poštivanje pravila pranja ruku od strane bolničkog osoblja rezultira smanjenjem stope rezistentnih organizama.

Infrastruktura za vodosnabdijevanje i sanitaciju u zdravstvenim ustanovama nudi značajne dodatne koristi za borbu protiv antimikrobne rezistencije (AMR), te bi ulaganja trebala biti povećana.

### Tretman industrijskih otpadnih voda 
Proizvođači antimikrobnih sredstava moraju poboljšati tretman svojih otpadnih voda (korištenjem procesa tretmana industrijskih otpadnih voda) kako bi smanjili ispuštanje ostataka u okoliš. Iz tog razloga, u ovim praksama se koriste samo antimikrobni lijekovi koji se smatraju "klinički nerelevantnima".

Za razliku od rezistencije na antibakterijske lijekove, antifungalna rezistencija može biti uzrokovana obradiva poljoprivreda, trenutno ne postoji regulacija o upotrebi sličnih antifungalnih klasa u poljoprivredi i klinici. Mogućnost koselekcije otpornosti na antimikrobnu rezistenciju u mrežama ishrane može imati dalekosežne implikacije po ljudsko zdravlje.
#### Primjeri zemalja 
##### Evropa 
U 1997., ministri zdravstva Evropske unije glasali su za zabranu avoparcina i četiri dodatna antibiotika koji se koriste za podsticanje rasta životinja u 1999. U 2006. zabrana upotrebe antibiotika u evropskoj hrani za životinje, sa izuzetkom dva antibiotika u hrani za perad, stupila je na snagu. U Skandinaviji postoje dokazi da je zabrana dovela do niže prevalencije otpornosti na antibiotike u (neopasnim) populacijama životinjskih bakterija. Od 2004. godine, nekoliko evropskih zemalja je utvrdilo pad antimikrobne rezistencije kod ljudi, ograničavanjem upotrebe antimikrobnih sredstava u poljoprivredi i prehrambenoj industriji bez ugrožavanja zdravlja životinja ili ekonomskih troškova.

##### Sjedinjene Američke Države 
Ministarstvo poljoprivrede Sjedinjenih Američkih Država (USDA) i Administracija za hranu i lijekove (FDA) prikupljaju podatke o upotrebi antibiotika kod ljudi i, u ograničenijem obimu, kod životinja. Oko 80% upotrebe antibiotika u SAD-u koristi se u poljoprivredne svrhe, a oko 70% njih je medicinski važno. Fluorokinoloni su zabranjeni za upotrebu izvan odobrenih indikacija kod životinja za ishranu u SAD-u od 2007. However, they remain widely used in companion and exotic animals.

### Globalni akcijski planovi i podizanje svijesti
Na 79. sastanku Generalne skupštine Ujedinjenih nacija na visokom nivou o antimikrobnoj rezistenciji (AMR), održanom 26. septembra 2024. godine, svjetski lideri su odobrili političku deklaraciju kojom se obavezuju na jasan skup ciljeva i akcija, uključujući smanjenje procijenjenih 4,95 miliona ljudskih smrtnih slučajeva povezanih s bakterijskom AMR, godišnje za 10% do 2030. godine. Globalni akcioni plan za rješavanje rastućeg problema otpornosti na antibiotike i druge antimikrobne lijekove usvojen je na Šezdeset osmoj Svjetskoj zdravstvenoj skupštini u maju 2015.
* Videozapisi se produciraju za širu javnost kako bi se potaknuo interes i svijest.
* Irsko Ministarstvo zdravstva objavilo je u oktobru Nacionalni akcijski plan za antimikrobnu rezistenciju 2017. Strategija za kontrolu antimikrobne rezistencije u Irskoj (SARI), pokrenuta 2001. godine, razvila je Smjernice za upravljanje antimikrobnim lijekovima u bolnicama u Irskoj, u saradnji sa Centrom za nadzor zdravstvene zaštite, ovi su objavljeni 2009. godine. Nakon njihovog objavljivanja, pokrenuta je kampanja informiranja javnosti pod nazivom „Akcija protiv antibiotika“ pokrenuta  je kako bi se istaknula potreba za promjenom u propisivanju antibiotika. Uprkos tome, propisivanje antibiotika ostaje visoko, s varijacijama u pridržavanju smjernica.
* Ujedinjeno Kraljevstvo objavilo je 20-godišnju viziju za antimikrobnu rezistenciju koja postavlja cilj suzbijanja i kontrole antimikrobne rezistencije do 2040. Vizija je dopunjena petogodišnjim akcijskim planom koji traje od 2019. do 2024. godine, a koji se nadovezuje na prethodni akcijski plan (2013–2018).
* Svjetska zdravstvena organizacija objavila je Listu prioritetnih bakterijskih patogena za 2024. godinu koja obuhvata 15 porodica bakterijskih patogena otpornih na antibiotike. Među njima se ističu Gram-negativne bakterije otporne na antibiotike posljednje opcije,* Mycobacterium tuberculosis* otporne na lijekove i drugi patogeni, otporni na veliki broj bakterija kao što su Salmonella, Shigella, Neisseria gonorrhoeae, Pseudomonas aeruginosa i Staphylococcus aureus. Uključivanje ovih patogena na listu naglašava njihov globalni uticaj u smislu opterećenja, kao i pitanja vezana za prenosivost, mogućnost liječenja i mogućnosti prevencije. Također odražava istraživačko-razvojni program novih tretmana i nove trendove otpornosti.

#### Sedmica svjesnosti o antibioticima 
Svjetska zdravstvena organizacija promovisala je prvu Svjetsku sedmicu svjesnosti o antibioticima koja se održava od 16. do 22. novembra 2015. godine. Cilj sedmice je podizanje globalne svijesti o rezistenciji na antibiotike. Također, organizacija želi promovirati pravilnu upotrebu antibiotika u svim oblastima kako bi se spriječili daljnji slučajevi rezistencije na antibiotike.

Svjetska sedmica svjesnosti o antibioticima održava se svakog novembra od 2015. godine. Za 2017. godinu, Organizacija Ujedinjenih nacija za hranu i poljoprivredu (FAO), Svjetska zdravstvena organizacija (SZO) i Svjetska organizacija za zdravlje životinja (OIE) zajedno pozivaju na odgovornu upotrebu antibiotika kod ljudi i životinja kako bi se smanjila pojava otpornosti na antibiotike.

; Ujedinjene nacije

Generalni sekretar Ujedinjenih nacija sazvao je 2016. godine Međuagencijsku koordinacijsku grupu (IACG) o antimikrobnoj rezistenciji. IACG je sarađivala s međunarodnim organizacijama i stručnjacima za zdravlje ljudi, životinja i biljaka kako bi kreirao plan za borbu protiv antimikrobne rezistencije.
* Ubrzati napredak u zemljama
* Inovirati kako bi se osigurala budućnost
* Saradnja za efikasnije djelovanje
* Investirati za održiv odgovor
* Jačati odgovornost i globalno upravljanje

### Pristup "Jedno zdravlje"
Pristup "Jedno zdravlje" prepoznaje da su zdravlje ljudi, životinja i okoliša međusobno povezani u razvoju i širenju antimikrobne rezistencije (AMR). Ključne strategije uključuju:

#### Integrirani nadzor 
* Praćenje upotrebe antibiotika i trendova rezistencije u sektorima ljudske medicine, poljoprivrede i zaštite okoliša.  
* Naprimjer, 73% svjetskih antibiotika koristi se kod stočarstva, često u neterapeutske svrhe poput podsticanja rasta.

#### Političke intervencije 
* Zabrana neterapeutskih antibiotika u poljoprivredi (npr. zabrana stimulatora rasta u Evropskoj uniji iz 2006. godine).  
* Podsticanje razvoja novih antibiotika i alternativa (npr. vakcina, bakteriofaga).
#### Ublažavanje uticaja na okoliš 
* Smanjenje farmaceutskog otpada u vodovodnim sistemima i tlu kroz poboljšano upravljanje otpadom.  
* Rješavanje problema gena otpornosti u otpadnim vodama iz bolnica, farmi i mjesta proizvodnje lijekova.

## Mehanizmi i organizmi
### Bakterije
[thumb|Dijagram koji prikazuje otpornost na antibiotike kroz promjenu ciljnog mjesta antibiotika, modeliran po otpornosti MRSA na penicilin. Beta-laktamski antibiotici trajno inaktiviraju [protein koji veže penicilin|PBP enzime, koji su neophodni za život bakterija, trajnim vezivanjem za njihova aktivna mjesta. MRSA, međutim, eksprimira PBP koji ne dozvoljava antibiotiku da uđe u njegovo aktivno mjesto.|alt=Dijagram koji prikazuje otpornost na antibiotike kroz promjenu ciljnog mjesta antibiotika]]

Pet glavnih mehanizama kojima bakterije pokazuju otpornost na antibiotike su:
# Inaktivacija ili modifikacija lijekova: na primjer, enzimska deaktivacija penicilin G kod nekih bakterija otpornih na penicilin kroz proizvodnju β-laktamaza. Lijekovi se također mogu hemijski modificirati dodavanjem funkcionalnih grupa pomoću enzima transferaze; na primjer, acetilacija, fosforilacija ili adenilacija su uobičajeni mehanizmi otpornosti na aminoglikozide. Acetilacija je najčešće korišten mehanizam i može uticati na brojne klase lijekova.
# Promjena ciljnog ili mjesta vezivanja: na primjer, promjena PBP - ciljnog mjesta vezivanja penicilina - kod MRSA i drugih bakterija otpornih na penicilin. Drugi zaštitni mehanizam koji se nalazi među bakterijskim vrstama su proteini za zaštitu ribosoma. Ovi proteini štite bakterijsku ćeliju od antibiotika koji ciljaju ribosome ćelije kako bi inhibirali sintezu proteina. Mehanizam uključuje vezivanje proteina za zaštitu ribosoma za ribosome bakterijske ćelije, što zauzvrat mijenja njen konformacijski oblik. To omogućava ribosomima da nastave sintetizirati proteine esencijalne za ćeliju, a istovremeno sprječava antibiotike da se vežu za ribosom i inhibiraju sintezu proteina.
# Promjena metaboličkog puta: naprimjer, nekim bakterijama otpornim na sulfonamide nije potrebna para-aminobenzojska kiselina (PABA), važan prekursor za sintezu folne kiseline i nukleinskih kiselina kod bakterija inhibiranih sulfonamidima, već se, poput ćelija sisara, okreću korištenju prethodno formirane folne kiseline.
# Smanjena akumulacija lijekova: smanjenjem propusnosti polupropusne membrane ili povećanjem aktivnog izbacivanja lijekova preko površine ćelije. Ove multirefluksna pumpa za izbacivanje više lijekova unutar ćelijske membrane određenih bakterijskih vrsta koriste se za ispumpavanje antibiotika iz ćelije prije nego što uspiju uzrokovati bilo kakvu štetu. Često ih aktivira specifičan supstrat povezan s antibiotikom, kao kod rezistencije na fluorokinolone.
# Ribosome splitting and recycling: for example, drug-mediated stalling of the ribosome by lincomycin and erythromycin unstalled by a heat shock protein found in *Listeria monocytogenes*, which is a homologue of HflX from other bacteria. Liberation of the ribosome from the drug allows further translation and consequent resistance to the drug.
thumb|300x300px| Brojni mehanizmi koje uobičajeni antibiotici koriste za borbu protiv bakterija i načini na koje bakterije postaju otporne na njih: Infografika koja prikazuje mehanizme za otpornost na antibiotike
Postoji nekoliko različitih vrsta klica koje su vremenom razvile otpornost.
Šest patogena koji uzrokuju većinu smrtnih slučajeva povezanih s otpornošću su *Escherichia coli*, *Staphylococcus aureus*, *Klebsiella pneumoniae*, *Streptococcus pneumoniae*, *Acinetobacter baumannii* i *Pseudomonas aeruginosa*. Oni su bili odgovorni za 929.000 smrtnih slučajeva koji se mogu pripisati otpornosti i 3,57 miliona smrtnih slučajeva povezanih s otpornošću u 2019. godini..

Penicilinazu-proizvodeća *Neisseria gonorrhoeae*,  razvila je otpornost na penicilin 1976. godine. Drugi primjer je *Neisseria gonorrhoeae* otporna na azitromicin, koja je razvila otpornost na azitromicin  2011.
Kod Gram-negativnih bakterija, geni rezistencije posredovani plazmidima proizvode proteine koji se mogu vezati za DNK-girazu, štiteći je od djelovanja kinolona. Konačno, mutacije na ključnim mjestima u DNK girazi ili topoizomerazi IV mogu smanjiti njihov afinitet vezivanja za kinolone, smanjujući efikasnost lijeka.
Neke bakterije su prirodno otporne na određene antibiotike; naprimjer, Gram-negativne bakterije su otporne na većinu β-laktamskih antibiotika zbog prisustva beta-laktamaza. Otpornost na antibiotike može se steći i kao rezultat genetičke mutacije ili horizontalnog transfera gena. Iako su mutacije rijetke, spontane mutacije u patogena u genomu javljaju se brzinom od oko 1/105 do 1/108 po hromosomskoj replikaciji, činjenica da se bakterije razmnožavaju velikom brzinom omogućava da efekat bude značajan. S obzirom na to da životni vijek i proizvodnja novih generacija mogu biti u roku od samo nekoliko sati, nova (*de novo*) mutacija u roditeljskoj ćeliji može brzo postati nasljedna mutacija široke rasprostranjenosti, što rezultira mikroevolucijom potpuno otporne kolonije. Međutim, hromosomske mutacije također imaju cijenu prilagođenosti bakterijskoj ćeliji. Naprimjer, ribosomska mutacija može zaštititi bakterijsku ćeliju promjenom mjesta vezivanja antibiotika, ali može rezultirati sporijom stopom rasta. Štaviše, neke adaptivne mutacije mogu se širiti ne samo nasljeđivanjem, već i horizontalnim transferom gena. Najčešći mehanizam horizontalnog transfera gena je transfer plazmida, koji nose gene otpornosti na antibiotike između bakterija iste ili različitih vrsta putem konjugacije bakterija. Međutim, bakterije mogu steći otpornost i putem transformacije, kao što je slučaj sa preuzimanjem golih fragmenata vanćelijske DNK, koji sadrže gene otpornosti na antibiotike na streptomicin od strane *Streptococcus pneumoniae*, putem transdukcije, kao kod bakteriofagom posredovanog transfera gena otpornosti na tetraciklin između sojeva *S. pyogenes*, ili putem agenasa za transfer gena, što su čestice koje proizvodi ćelija domaćina, a koje podsjećaju na strukture bakteriofaga i sposobne su za prenos DNK.

Otpornost na antibiotike može se vještački uvesti u mikroorganizam putem laboratorijskih protokola, a ponekad se koristi kao selektivni marker za ispitivanje mehanizama prijenosa gena ili za identifikaciju jedinki koje su apsorbirale dio DNK koji je uključivao gen otpornosti i drugi gen od interesa.

Nedavna otkrića pokazuju da nije neophodno imati velike populacije bakterija za pojavu otpornosti na antibiotike. Male populacije *Escherichia coli* u antibiotskom gradijentu mogu postati rezistentne. Bilo koje heterogeno okruženje u pogledu gradijenta hranjivih tvari i antibiotika može olakhnuti otpornost na antibiotike u malim bakterijskim populacijama. Pretpostavlja se da se mehanizam evolucije otpornosti zasniva na četiri SNP mutacije u genomu *E. coli* koje proizvodi gradijent antibiotika.

U jednoj studiji, koja ima implikacije za svemirsku mikrobiologiju, nepatogeni soj *E. coli* MG1655 bio je izložen tragovima antibiotika širokog spektra hloramfenikola, pod simuliranom mikrogravitacijom (LSMMG, ili Low Shear Modeled Microgravity) tokom 1.000 generacija. Adaptirani soj stekao je otpornost ne samo na hloramfenikol, već i unakrsnu otpornost na druge antibiotike; ovo je bilo u suprotnosti s opažanjem na istom soju, koji je adaptiran na preko 1.000 generacija pod LSMMG-om, ali bez ikakvog izlaganja antibioticima; soju ovom slučaju nije stekao takvu otpornost. Dakle, bez obzira gdje se koriste, upotreba antibiotika vjerovatno će rezultirati perzistentnom rezistencijom na taj antibiotik, kao i unakrsnom rezistencijom na druge antimikrobne lijekove.

Posljednjih godina, pojava i širenje β-laktamaza zvanih karbapenemazama postala je velika zdravstvena kriza. One such carbapenemase is New Delhi metallo-beta-lactamase 1 (NDM-1), enzim koji čini bakterije rezistentnim na širok spektar beta-laktamskih antibiotika. Najčešće bakterije koje proizvode ovaj enzim su Gram-negativne poput *E. coli* i *Klebsiella pneumoniae*, ali gen za NDM-1 može se proširiti s jednog soja bakterija na drugi putem horizontalnog transfera gena.

### Virusi
Specifični antivirusni lijekovi se koriste za liječenje nekih virusnih infekcija. Ovi lijekovi sprječavaju razmnožavanje virusa inhibirajući esencijalne faze ciklusa replikacije virusa u zaraženim ćelijama. Antivirusni lijekovi se koriste za liječenje HIV-a, hepatitisa B, hepatitisa C, influence, herpes virusa uključujući varicella zoster virus, citomegalovirus i Epstein-Barrov virus. Kod svakog virusa, neki sojevi su postali otporni na primijenjene lijekove.

Antivirusni lijekovi obično ciljaju ključne komponente virusne reprodukcije; na primjer, oseltamivir cilja na influencu neuraminidazu, dok analozi gvanozina inhibiraju virusnu DNK polimerazu. Otpornost na antivirusne lijekove se stoga stiče mutacijama u genima koji kodiraju proteinske mete lijekova.

Otpornost na antivirusne lijekove HIV-a je problematična, a razvili su se čak i sojevi otporni na više lijekova. Jedan od izvora rezistencije je taj što mnogi trenutni lijekovi za HIV, uključujući nukleozidne inhibitore reverzne transkriptaze (NRTI) i NNRTI, ciljaju reverznu transkriptazu; međutim, reverzna transkriptaza HIV-1 je vrlo sklona greškama i stoga mutacije koje uzrokuju rezistenciju nastaju brzo. Rezistentni sojevi virusa HIV-a se brzo pojavljuju ako se koristi samo jedan antivirusni lijek. Korištenje tri ili više lijekova zajedno, nazvano kombinovana terapija, pomoglo je u kontroli ovog problema, ali potrebni su novi lijekovi zbog kontinuirane pojave sojeva HIV-a otpornih na lijekove.
### Gljive
Gljivične infekcije su uzrok visokog morbiditeta i mortaliteta kod osoba sa oslabljenim imunskim sistemom, kao što su osobe sa HIV-om/AIDS-om, tuberkulozom ili one koje primaju hemoterapiju. Gljive  roda *Candida*, *Cryptococcus neoformans* i *Aspergillus fumigatus* uzrokuju većinu ovih infekcija, a otpornost na antigljivne lijekove javlja se kod svih njih. Višestruka rezistencija gljiva na lijekove je u porastu zbog široko rasprostranjene upotrebe antigljivnih lijekova za liječenje infekcija kod imunokompromitovanih osoba i upotrebe nekih poljoprivrednih antigljivnih lijekova. Bolesti otporne na antifungalne lijekove povezane su s povećanom smrtnošću.

Neke gljivice (npr. *Candida krusei'' i flukonazol) pokazuju unutrašnju otpornost na određene antidgljivne lijekove ili klase, dok neke vrste razvijaju antifungusnu otpornost na vanjske pritiske. Antigljivna otpornost je briga One Health, uzrokovana višestrukim vanjskim faktorima, uključujući ekstenzivnu upotrebu fungicida, prekomjernu upotrebu kliničkih antigljivnih lijekova, promjene u okolišu i faktore domaćina.

Identifikacija rezistencije na antifungalne lijekove je otežana ograničenom klasičnom dijagnozom infekcije, gdje nedostaje kultura, što sprječava testiranje osjetljivosti.

Malarijski paraziti koji su otporni na lijekove koji su danas dostupni za infekcije su česti, što je dovelo do povećanih napora za razvoj novih lijekova. Također je zabilježena otpornost na nedavno razvijene lijekove poput artemizinina. Problem otpornosti na lijekove kod malarije potaknuo je napore za razvoj vakcina.

Trypanozome su parazitske protozoe koje uzrokuju afričku tripanozomijazu i Chagasovu bolest (američku tripanosomijazu). Ne postoje vakcine koje bi spriječile ove infekcije, pa se lijekovi poput pentamidina i suramina, benznidazola i nifurtimoksa koriste za liječenje infekcija. Ovi lijekovi su efikasni, ali su zabilježene i infekcije uzrokovane rezistentnim parazitima.

### Globalni i genomski podaci
[thumb| Globalni 'rezistom' zasnovan na monitoringu kanalizacije [SZO objavljuje izvještaje Globalnog sistema za nadzor antimikrobne rezistencije i upotrebe (GLASS) koji sumiraju godišnje (npr. iz 2020.) podatke o međunarodnoj antimikrobnoj rezistenciji, uključujući i interaktivnu kontrolnu ploču.

## Epidemiologija 
### Ujedinjeno Kraljevstvo 
Englesko javno zdravstvo izvijestilo je da je ukupan broj infekcija otpornih na antibiotike u Engleskoj porastao za 9% sa 55.812 u 2017. na 60.788 u 2018. godini, ali je potrošnja antibiotika pala za 9% sa 20,0 na 18,2 definirane dnevne doze na 1.000 stanovnika dnevno između 2014. i 2018.

### Sjedinjene Američke Države
Centri za kontrolu i prevenciju bolesti Centri za kontrolu i prevenciju bolesti izvijestili su da je u SAD prijavljeno više od 2,8 miliona slučajeva otpornosti na antibiotike. Međutim, u 2019. godini ukupan broj smrtnih slučajeva od infekcija otpornih na antibiotike smanjio se za 18%, a broj smrtnih slučajeva u bolnicama smanjio se za 30%.

Pandemija COVID-19 uzrokovala je preokret većeg dijela napretka postignutog u ublažavanju učinaka otpornosti na antibiotike, što je rezultiralo većom upotrebom antibiotika, većim brojem rezistentnih infekcija i manjim brojem podataka o preventivnim mjerama. Broj bolničkih infekcija i smrtnih slučajeva porastao je za 15% u 2020. godini, a značajno veće stope infekcija zabilježene su za četiri od šest vrsta infekcija povezanih sa zdravstvenom zaštitom.
### Indija
Zbog raširene zloupotrebe, prekomjernog propisivanja lijekova na recept i nereguliranog pristupa antibioticima bez recepta, porast broja superbakterija u Induiji, uzrokovanih antimikrobnom rezistencijom (AMR) se proširio u Indiji. Apoteke koje je anketirala vlada Karnatake otkrile su da se 80% lijekova prodaje bez recepta.
 
Istraživanje Nacionalnog centra za kontrolu bolesti otkrilo je da više od polovine hospitalizovanih pacijenata koristi "antibiotike iz kategorije 'Nadzor' prema AWaRe klasifikaciji SZO, koje bi trebale biti rezervisane za teške infekcije" Međutim, od tada otkriće novih klasa antibiotika gotovo da i nije postojalo, što predstavlja situaciju koja je posebno problematična s obzirom na otpornost bakterija pokazalo se tokom vremena i kontinuirana zloupotreba i prekomjerna upotreba antibiotika u liječenju.

Već 1940. godine, u svom pismu uredniku časopisa Nature, Abraham i Chain identificirali su enzim penicilinazu kao odgovoran za deaktivaciju penicilina kod bakterija otpornih na penicilin. Ovo otkriće bio je prvi korak u razumijevanju mehanizama mikrobne rezistencije na β-laktamske antibiotike. Fenomen antimikrobne rezistencije uzrokovane prekomjernom upotrebom antibiotika predvidio je još 1945. godine Alexander Fleming rekavši: "Moglo bi doći vrijeme kada će penicilin moći kupiti bilo ko u trgovinama. Tada postoji opasnost da neupućena osoba lahko sebi da premalu dozu i izlaganjem svojih mikroba nesmrtonosnim količinama lijeka učini ih otpornima". Bez stvaranja novih i jačih antibiotika, era u kojoj uobičajene infekcije i manje povrede mogu biti smrtonosne, a složeni postupci poput hirurgije i hemoterapija postaju previše rizični, predstavlja vrlo realnu mogućnost. Antimikrobna rezistencija može dovesti do epidemija ogromnih razmjera ako se ne poduzmu preventivne mjere. U današnje vrijeme trenutna antimikrobna rezistencija dovodi do dužeg boravka u bolnici, većih medicinskih troškova i povećane smrtnosti. Brojne zemlje razmatraju ili primjenjuju modele plaćanja bez povezanosti s drugim lijekovima za nove antimikrobne lijekove, pri čemu se plaćanje zasniva na vrijednosti, a ne na obimu prodaje lijekova. Ovo pruža mogućnost plaćanja vrijednih novih lijekova čak i ako su oni rezervirani za upotrebu kod relativno rijetkih infekcija otpornih na lijekove.

### Pravni okviri
Neki stručnjaci za globalno zdravlje tvrde da je potreban globalni pravni okvir za sprječavanje i kontrolu antimikrobne rezistencije. Naprimjer, obavezujuće globalne politike mogle bi se koristiti za stvaranje standarda upotrebe antimikrobnih sredstava, reguliranje marketinga antibiotika i jačanje globalnih sistema nadzora.

#### Sjedinjene Američke Države 
Za budžet Sjedinjenih Američkih Država za 2016. godinu, američki predsjednik Barack Obama predložio je gotovo udvostručavanje iznosa saveznog finansiranja za "borbu protiv i sprječavanje" otpornosti na antibiotike na više od 1,2 milijarde dolara. Mnoge međunarodne agencije za finansiranje poput USAID, DFID, Sida i Gates fondacije obećale su novac za razvoj strategija za suzbijanje antimikrobne rezistencije.

Dana 27. marta 2015. godine, Bijela kuća objavila je sveobuhvatni plan za rješavanje rastuće potrebe agencija za borbom protiv porasta bakterija otpornih na antibiotike. Radna grupa za borbu protiv bakterija otpornih na antibiotike razvila je „Nacionalni akcijski plan za borbu protiv bakterija otpornih na antibiotike“ s namjerom da pruži mapu puta koja će voditi SAD u izazovu otpornosti na antibiotike i s nadom da će spasiti mnoge živote. Ovaj plan ocrtava korake koje će savezna vlada poduzeti u narednih pet godina, potrebne za sprječavanje i suzbijanje izbijanja infekcija otpornih na antibiotike; održavanje efikasnosti antibiotika koji su već na tržištu; i pomoć u razvoju buduće dijagnostike, antibiotika i vakcina.

Akcioni plan je razvijen oko pet ciljeva s fokusom na jačanje zdravstvene zaštite, javnog zdravstva, veterinarske medicine, poljoprivrede, sigurnosti hrane i istraživanja, te proizvodnje. Ovi ciljevi, koje je navela Bijela kuća, su sljedeći:
* Usporavanje pojave rezistentnih bakterija i sprječavanje širenja rezistentnih infekcija
* Jačanje nacionalnih napora nadzora po principu "jedno zdravlje" za borbu protiv rezistencije
* Unapređenje razvoja i upotrebe brzih i inovativnih dijagnostičkih testova za identifikaciju i karakterizaciju rezistentnih bakterija
* Ubrzavanje osnovnih i primijenjenih istraživanja i razvoja novih antibiotika, drugih terapija i vakcina
* Poboljšanje međunarodne saradnje i kapaciteta za prevenciju, nadzor, kontrolu i istraživanje i razvoj rezistencije na antibiotike
Sljedeći ciljevi su postavljeni za postizanje do 2020. godine:

* Uspostavljanje antimikrobnih programa unutar bolničkih okruženja za akutnu njegu
* Smanjenje neprimjerenog propisivanja i upotrebe antibiotika za najmanje 50% u ambulantnim i 20% u bolničkim okruženjima
* Uspostavljanje državnih programa prevencije rezistencije na antibiotike (AR) u svih 50 država
* Eliminacija upotrebe medicinski važnih antibiotika za poticanje rasta kod životinja koje se koriste za proizvodnju hrane.

;Sadašnje  stanje AMR-a u SAD-u
Od 2023. godine, antimikrobna rezistencija (AMR) i dalje predstavlja značajnu prijetnju javnom zdravlju u Sjedinjenim Američkim Državama. Prema izvještaju Centra za kontrolu i prevenciju bolesti iz 2023. godine o prijetnjama rezistencije na antibiotike, u SAD-u se svake godine pojavi preko 2,8 miliona infekcija otpornih na antibiotike, što dovodi do najmanje 35.000 smrtnih slučajeva godišnje. Među najzabrinjavajućim rezistentnim patogenima su Enterobacteriaceae (CRE) otporne na karbapenem, *Staphylococcus aureus* otporan na meticilin (MRSA) i Clostridioides difficile (C. diff), koji su svi i dalje odgovorni za teške infekcije povezane sa zdravstvenom zaštitom (HAI).

Pandemija COVID-19 dovela je do značajnih poremećaja u zdravstvenoj zaštiti, s povećanjem upotrebe antibiotika tokom liječenja virusnih infekcija. Ovaj porast propisivanja antibiotika, zajedno s preopterećenim zdravstvenim sistemima, doprinio je ponovnom porastu AMR-a tokom pandemijskih godina. Izvještaj CDC-a iz 2021. godine identificirao je nagli porast HAI uzrokovanih rezistentnim patogenima kod pacijenata s COVID-19, trend koji se nastavio i u 2023. Nedavni podaci ukazuju na to da, iako je upotreba antibiotika smanjena od pandemije, neki rezistentni patogeni i dalje prevladavaju u zdravstvenim ustanovama. Ova inicijativa je dosegla milione ljudi putem društvenih mreža, zdravstvenih ustanova i aktivnosti javnog zdravstva, s ciljem edukacije javnosti o važnosti sprječavanja infekcija i smanjenja zloupotrebe antibiotika.

Pod administracijom Donalda Trumpa, očekuje se da će drastično smanjenje federalnog finansiranja 2025. godine u Nacionalnim institutima za zdravlje (NIH) i mnogim drugim istraživačkim subjektima u Sjedinjenim Državama ometati napredak u borbi protiv antimikrobne rezistencije. Stručnjaci za javno zdravstvo vjeruju da će ova smanjenja budžeta negativno uticati na razvoj novih antibiotika  as kao i napredak u dijagnostici i strategijama liječenja, čime se potkopavaju sadašnji napori za rješavanje problema antimikrobne rezistencije (AMR). Američko društvo za zarazne bolesti (IDSA) je samo jedna od organizacija koja je izrazila ozbiljnu zabrinutost zbog negativnih posljedica takvih ekstremnih budžetskih mjera na upravljanje antimikrobnim sredstvima i, posljedično, na globalnu zdravstvenu sigurnost u cjelini.

### Politike 
Prema Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji, kreatori politika mogu pomoći u borbi protiv otpornosti jačanjem praćenja otpornosti i laboratorijskih kapaciteta te reguliranjem i promoviranjem odgovarajuće upotrebe lijekova. Plan također naglašava važnost poboljšanja upravljanja antibioticima u zdravstvu, poljoprivredi i veterinarstvu.
Nadalje, Zakon PASTEUR (Pionirske pretplate na antimikrobne lijekove za okončanje rastuće otpornosti) dobio je na zamahu u Kongresu. Ako bude usvojen, zakon bi stvorio model plaćanja zasnovan na pretplati kako bi se potaknuo razvoj novih antimikrobnih lijekova, a istovremeno bi se podržali programi upravljanja antimikrobnim lijekovima kako bi se smanjila zloupotreba postojećih antibiotika. Ovaj zakon se smatra ključnim korakom ka rješavanju ekonomskih prepreka za razvoj novih antimikrobnih sredstava.

### Evaluacija politika 
Mjerenje troškova i koristi strategija za borbu protiv AMR-a je teško i politike mogu imati efekte tek u dalekoj budućnosti. Kod drugih zaraznih bolesti ovaj problem je riješen korištenjem matematičkih modela. Potrebna su daljnja istraživanja kako bi se razumjelo kako se AMR razvija i širi, tako da se matematičko modeliranje može koristiti za predviđanje vjerovatnih efekata različitih politika.

## Dalja istraživanja 
### Brzo testiranje i dijagnostika 
[right|thumb|[Osjetljivost na antibiotike|Testiranje osjetljivosti na antimikrobne lijekove: Tanki papirni diskovi koji sadrže antibiotik postavljeni su na agar ploču na kojoj rastu bakterije. Bakterije ne mogu rasti oko antibiotika na koje su osjetljive.]]
Razlikovanje infekcija koje zahtijevaju antibiotike od onih koje prolaze same po sebi je klinički izazovno. Kako bi se usmjerila odgovarajuća upotreba antibiotika i spriječila evolucija i širenje otpornosti na antimikrobne lijekove, potrebni su dijagnostički testovi koji kliničarima pružaju pravovremene i primjenjive rezultate.
Akutna febrilna bolest je čest razlog traženja medicinske pomoći širom svijeta i glavni uzrok morbiditeta i mortaliteta. U područjima sa smanjenom incidencijom malarije, mnogi febrilni pacijenti se nepravilno liječe od malarije, a u nedostatku jednostavnog dijagnostičkog testa za identifikaciju alternativnih uzroka groznice, kliničari pretpostavljaju da je nemalarijska febrilna bolest najvjerovatnije bakterijska infekcija, što dovodi do nepravilne upotrebe antibiotika. Višestruke studije su pokazale da je upotreba brzih dijagnostičkih testova za malariju bez pouzdanih alata za razlikovanje drugih uzroka groznice rezultirala povećanom upotrebom antibiotika.
Testiranje osjetljivosti na antibiotike (AST) može olakšati pristup liječenju zasnovan na preciznoj medicini tako što će pomoći kliničarima da propišu efikasniju i ciljanu antimikrobnu terapiju.. Istovremeno, kod tradicionalnog fenotipskog AST-a, dobijanje rezultata može trajati od 12 do 48 sati zbog vremena potrebnog za rast organizama na/u medijima za kulturu. Brzo testiranje, moguće zahvaljujući inovacijama u molekularnoj dijagnostici, definirano je kao "izvodljivo unutar 8-satne radne smjene". Međutim, metode karakterizacije genotipske AMR sve se više koriste u kombinaciji s algoritmima strojnog učenja u istraživanjima kako bi se bolje predvidjela fenotipska AMR na temelju genotipa organizma.

Optičke tehnike poput faznokontrastne mikroskopije u kombinaciji s analizom pojedinačnih ćelija još su jedan moćni metod za praćenje rasta bakterija. Naučnici sa Univerziteta Uppsala u Švedskoj objavili su 2017. godine metod koji primjenjuje principe mikrofluidike i praćenja ćelija, za praćenje bakterijskog odgovora na antibiotike za manje od 30 minuta ukupnog vremena manipulacije. Ovaj izum je 2024. godine nagrađen nagradom Longitude Prize od osam miliona funti za AMR. Nedavno je ova platforma unaprijeđena spajanjem mikrofluidnog čipa sa optičkom pincetom kako bi se bakterije s promijenjenim fenotipom direktno izolirale iz analitičke matrice.

Brzi dijagnostički metodi također su testirani kao intervencije u upravljanju antimikrobnim lijekovima kako bi se utjecalo na zdravstvene pokretače AMR-a. Pokazalo se da mjerenje serumskog prokalcitonina smanjuje stopu smrtnosti, potrošnju antimikrobnih lijekova i nuspojave povezane s antimikrobnim lijekovima kod pacijenata s respiratornim infekcijama, ali uticaj na AMR još nije dokazan. Slično tome, pokazalo se da testiranje seruma upalnog biomarkera C-reaktivnog proteina na mjestu pružanja njege utječe na stope propisivanja antimikrobnih lijekova u ovoj kohorti pacijenata, ali potrebna su daljnja istraživanja kako bi se pokazao učinak na stope AMR-a. Klinička ispitivanja za isključivanje bakterijskih infekcija često se provode kod pacijenata s akutnim respiratornim infekcijama u djece. Još nije jasno utiče li brzo testiranje na viruse na upotrebu antibiotika kod djece.

### Vakcine
Vakcine su ključni dio odgovora na smanjenje antimikrobne rezistencije jer sprječavaju infekcije, smanjuju upotrebu i prekomjernu upotrebu antimikrobnih sredstava te usporavaju pojavu i širenje patogena otpornih na lijekove. Izvještaj SZO iz 2024. godine pokazuje da bi vakcine protiv 24 patogena mogle smanjiti broj potrebnih antibiotika za 22% ili 2,5 milijarde definiranih dnevnih doza širom svijeta svake godine.

Iako teorijski obećavajuće, antistafilokokne vakcine su pokazale ograničenu efikasnost zbog imunskih varijacija između vrsta roda *Staphylococcus* i ograničenog trajanja efikasnosti proizvedenih antitijela. Razvoj i testiranje efikasnijih vakcina je u toku.

Dva registracijska ispitivanja su procijenila kandidate za vakcine u strategijama aktivne imunizacije protiv infekcije *S. aureus*. U ispitivanju faze II, dvovalentna vakcina, kapsularnih proteina 5 i 8 testirana je na 1.804 pacijenta na hemodijalizi s primarnom fistulom ili sintetskim transplantom vaskularnog pristupa. Nakon 40 sedmica nakon vakcinacije uočen je zaštitni učinak protiv bakterije *S. aureus*, ali ne i 54 sedmice nakon vakcinacija. Na osnovu ovih rezultata, provedeno je drugo ispitivanje koje nije pokazalo efikasnost.

Merck je testirao V710, vakcinu usmjerenu na IsdB, u slijepom randomiziranom ispitivanju na pacijentima koji su podvrgnuti medijalnoj sternotomiji. Ispitivanje je prekinuto nakon što je kod primatelja V710 utvrđena veća stopa smrtnih slučajeva povezanih sa zatajenjem višeorganskih sistema. Primatelji vakcine koji su razvili infekciju *S. aureus* imali su pet puta veću vjerovatnoću da umru od kontrolnih osoba koji su razvili infekciju *S. aureus*.

Brojni istraživači sugerišu da bi vakcina sa više antigena bila efikasnija, ali nedostatak biomarkera koji definišu ljudski zaštitni imunitet zadržava ove predloge u logičnoj, ali strogo hipotetičkoj areni.

### Alternativna terapija
Alternativna terapija je predložena metoda u kojoj se dva ili tri antibiotika uzimaju naizmjenično, umjesto uzimanja samo jednog antibiotika, tako da se bakterije otporne na jedan antibiotik ubijaju kada se uzme sljedeći antibiotik. Studije su pokazale da ova metoda smanjuje brzinu kojom se bakterije otporne na antibiotike pojavljuju *in vitro* u odnosu na jedan lijek tokom cijelog trajanja terapije.

Studije su pokazale da bakterije koje razviju otpornost na antibiotike prema jednoj grupi antibiotika mogu postati osjetljivije na druge. Ovaj fenomen može se koristiti za selekciju protiv rezistentnih bakterija korištenjem pristupa nazvanog cikliranje kolateralne osjetljivosti, za koji se nedavno pokazalo da je relevantan u razvoju strategija liječenja hroničnih infekcija, uzrokovanih bakterijom *Pseudomonas aeruginosa*. Uprkos obećanju, velike kliničke i eksperimentalne studije otkrile su ograničene dokaze o podložnosti ciklusu antibiotika kod različitih patogena.

### Razvoj novih lijekova
Od otkrića antibiotika, napori istraživanja i razvoja (R&D) omogućili su pojavu novih lijekova na vrijeme za liječenje bakterija koje su postale otporne na starije antibiotike, ali u 2000-ima postojala je zabrinutost da se razvoj dovoljno usporio da bi teško bolesni ljudi mogli ostati bez mogućnosti liječenja. Druga zabrinutost je da praktičari mogu postati nevoljni da izvode rutinske operacije zbog povećanog rizika od štetnih infekcija. Rezervni tretmani mogu imati ozbiljne nuspojave; naprimjer, antibiotici poput aminoglikozida (kao što su amikacin, gentamicin, kanamicin, streptomicin itd.), koji se koriste za liječenje multirezistentne tuberkuloze i cistaste fibroze mogu uzrokovati respiratorne poremećaje, gluhoću i zatajenje bubrega.

Potencijalna buduća kriza koja, rezultat je značajnog smanjenja istraživanja i razvoja u industriji. Slaba finansijska ulaganja u istraživanje antibiotika pogoršala su situaciju. Farmaceutska industrija ima malo podsticaja za ulaganje u antibiotike zbog visokog rizika i zato što potencijalni finansijski prinosi vjerovatno neće pokriti troškove razvoja lijekova nego kod drugih farmaceutskih proizvoda. U 2011., Pfizer, jedna od posljednjih velikih farmaceutskih kompanija koja je razvijala nove antibiotike, obustavila je svoj primarni istraživački rad, navodeći kao razlog slabu dobit dioničara u odnosu na lijekove za hronične bolesti. Međutim, male i srednje farmaceutske kompanije su i dalje aktivne u istraživanju antibiotika. Pored klasičnih metodologija sintetake hemije, istraživači su razvili kombinatornu platformu sintetske biologije na nivou pojedinačnih ćelija na visokopropusno snimanje, način kako bi diverzificirali nove lantipeptide.

U posljednjih 5-10 godina od 2010., došlo je do značajne promjene u načinima otkrivanja i razvoja novih antimikrobnih sredstava – prvenstveno putem formiranja javno-privatnih inicijativa za finansiranje. To uključuje CARB-X, koji se fokusira na neklinički i rani razvoj novih antibiotika, vakcina, brze dijagnostike; Novi gram-negativni antibiotik (GNA-NOW), što je dio EU-ove Inicijativa za inovativne lijekove; i Fond za obnavljanje i omogućavanje procesa razvoja otpornosti na antiinfektivne lijekove (REPAIR)|Inicijative za inovativne lijekove]]; i Fond za obnavljanje i omogućavanje procesa razvoja otpornosti na antiinfektivne lijekove (REPAIR). Kasniju fazu kliničkog razvoja podržava AMR Action Fund, koji zauzvrat podržavaju brojni investitori s ciljem razvoja 2–4 nova antimikrobna sredstva do 2030. Provođenje ovih ispitivanja olakšavaju nacionalne i međunarodne mreže koje podržavaju Klinička istraživačka mreža Nacionalnog instituta za istraživanje zdravlja i njege (NIHR), Evropska alijansa za klinička istraživanja zaraznih bolesti (ECRAID) i nedavno formirana ADVANCE-ID, klinička istraživačka mreža sa sjedištem u Aziji. Globalno partnerstvo za istraživanje i razvoj antibiotika (GARDP) generira nove dokaze o globalnim prijetnjama antimikrobne rezistencije (AMR) kao što je neonatusna sepsa, liječenje ozbiljnih bakterijskih infekcija i spolno prenosivih infekcija, kao i rješavanje globalnog pristupa novim i strategijski važnim antibakterijskim lijekovima.

Otkriće i razvoj novih antimikrobnih sredstava olakšan je regulatornim napretkom, koji su uglavnom predvodile Evropska agencija za lijekove (EMA) i Administracija za hranu i lijekove (FDA). Ovi procesi su sve više usklađeni, iako i dalje postoje važne razlike i oni koji razvijaju lijekove moraju pripremiti odvojene dokumente. Razvijeni su novi putevi razvoja kako bi se pomoglo u odobravanju novih antimikrobnih sredstava koja zadovoljavaju nezadovoljene potrebe, kao što je Put ograničene populacije za antibakterijske i antifungusne lijekove (LPAD). Ovi novi putevi su potrebni zbog poteškoća u provođenju velikih konačnih kliničkih ispitivanja faze III na pravovremen način.

Neke od ekonomskih prepreka razvoju novih antimikrobnih sredstava riješene su inovativnim programima nadoknade troškova koji odvajaju plaćanje antimikrobnih sredstava od prodaje na osnovu količine. U Velikoj Britaniji, Nacionalni institut za kliničku izvrsnost (NICE) prvi je uveo program nagrađivanja za ulazak na tržište, pri čemu se plaća godišnja pretplata za korištenje strategijski vrijednih antimikrobnih sredstava – cefiderokol i ceftazidim-aviabaktam su prva sredstva koja su korištena na ovaj način, a program je potencijalni model za uporedive programe u drugim zemljama.

Dostupne klase antifungusnih lijekova su još uvijek ograničene, ali od 2021. godine razvijaju se nove klase takvih lijekova i prolaze kroz različite faze kliničkih ispitivanja kako bi se procijenila učinkovitost.
Počelo je korištenje naprednih računarskih pristupa sa superračunarima za razvoj novih derivata antibiotika, kako bi se nosili s antimikrobnom rezistencijom.

### Biomaterijali 
Korištenje alternativa bez antibiotika u liječenju infekcija kostiju može pomoći u smanjenju upotrebe antibiotika i time antimikrobne rezistencije. Pokazalo se da materijal za regeneraciju kostiju bioaktivno staklo S53P4 efikasno inhibira rast bakterija do 50 klinički relevantnih bakterija, uključujući MRSA i MRSE.

### Nanomaterijali 
Tokom posljednjih decenija, bakarni i srebreni nanomaterijali su pokazali privlačne karakteristike za razvoj nove porodice antimikrobnih sredstava. Nanočestice (1–100&nbsp;nm) pokazuju jedinstvena svojstva i obećavaju kao antimikrobna sredstva protiv rezistentnih bakterija. Srebro (AgNPs) i nanočestice zlata (AuNPs) su opsežno proučavane, remete membrane bakterijskih ćelija i ometaju sintezu proteina. Nanočestice cink-oksida (ZnO NPs), bakra (CuNPs) i silicij-dioksid[a (SiNPs) također pokazuju antimikrobna svojstva. Međutim, visoki troškovi sinteze, potencijalna toksičnost i nestabilnost predstavljaju izazove. Da bi se to prevazišlo, istražuju se metodi biološke sinteze i kombinovane terapije s drugim antimikrobnim sredstvima.

### Ponovno otkrivanje drevnih tretmana
Slično situaciji u terapiji malarije, gdje su pronađeni uspješni tretmani zasnovani na drevnim receptima, već je postignut određeni uspjeh u pronalaženju i testiranju drevnih lijekova i drugih tretmana koji su efikasni protiv AMR bakterija.

### Računarski nadzor zajednice 
Jedan od ključnih alata koje su SZO i drugi identifikovali za borbu protiv rastuće antimikrobne rezistencije je poboljšani nadzor širenja i kretanja AMR gena kroz različite zajednice i regije. Nedavni napredak u visokopropusnom sekvenciranju DNK kao rezultat Projekta ljudskog genoma rezultirao je mogućnošću određivanja pojedinačnih mikrobnih gena u uzorku. Uz dostupnost baza podataka poznatih gena antimikrobne rezistencije, kao što je Sveobuhvatna baza podataka o antimikrobnoj rezistenciji (CARD) and ResFinder, što omogućava identifikaciju svih gena antimikrobne rezistencije unutar uzorka – takozvanog "rezistoma". Na taj način se može utvrditi profil ovih gena unutar zajednice ili okruženja, pružajući uvid u to kako se antimikrobna rezistencija širi kroz populaciju i omogućavajući identifikaciju rezistencije koja je zabrinjavajuća. Terapija fagima ima mnogo potencijalnih primjena u ljudakoj medicini, kao i u stomatologiji, veterinarskoj nauci i poljoprivredi.

Fagna terapija oslanja se na upotrebu prirodnih bakteriofaga za infekciju i lizu bakterija na mjestu infekcije u domaćinu. Zahvaljujući dostignutom napretku u genetici i biotehnologiji, ovi bakteriofagi se mogu proizvesti za liječenje specifičnih infekcija. Fagi se mogu bioinženjeratvom koristiti za ciljanje bakterijskih infekcija otpornih na više lijekova, a njihova upotreba uključuje dodatnu korist sprječavanja eliminacije korisnih bakterija u ljudskom tijelu. Bakteriofagi mogu čak posjedovati sposobnost probavljanja biofilma, koji mnoge bakterije razvijaju, a koji ih štiti od antibiotika, kako bi efikasno inficirali i ubili bakterije. Bioinženjerstvo može imati ulogu u stvaranju uspješnih bakteriofaga.

Razumijevanje međusobnih interakcija i evolucije bakterijskih i fagnih populacija u okruženju ljudskog ili životinjskog tijela je ključno za racionalnu fagnu terapiju.

Bakteriofagi se koriste protiv bakterija otpornih na antibiotike u Gruziji (Gruzija, Institut George Eliava) i u jednom institutu u Wroclavu, Poljska. Kokteli bakteriofaga su uobičajeni lijekovi koji se prodaju bez recepta u ljekarnama u istočnim zemljama. > U Belgiji su četiri pacijenta s teškim mišićno-koštanim infekcijama primila terapiju bakteriofagima uz istovremeno davanje antibiotika. Nakon jednog ciklusa fagoterapije, nije došlo do ponovne pojave infekcije niti su uočene ozbiljne nuspojave povezane s terapijom.

## Također pogledajte
* Savez za razboritu upotrebu antibiotika
* Otpornost na antihelmintike
* Antibiotik širokog spektra
* Otpornost na kolonizaciju
* Lijek posljednjeg izbora
* Genetičko inženjerstvo
* Beta-laktamaza
* Gram-negativne bakterije otporne na više lijekova
* Tuberkuloza otporna na više lijekova
* Persister ćelije
* Superporodica otpora-nodulacije-ćelijske diobe (RND)
* Resistom

## Reference 
### Knjige 
* cite web|url=http://evolution.berkeley.edu/evolibrary/article/mutations_07|trans-title=Mutations are random|title=Understanding Evolution|publisher=University of California Museum of Paleontology|veditors=Caldwell R, Lindberg D|year=2011|access-date=15 August 2011|archive-date=8 February 2012|archive-url=https://web.archive.org/web/20120208025322/http://evolution.berkeley.edu/evolibrary/article/mutations_07|url-status=live}}
* cite book| veditors = Reynolds LA, Tansey EM |title=Superbugs and superdrugs: a history of MRSA: the transcript of a Witness Seminar held by the Wellcome Trust Centre for the History of Medicine at UCL, London, on 11 July 2006|date=2008|publisher=Wellcome Trust Centre for the History of Medicine at UCL|location=London|isbn=978-0-85484-114-1}}
* cite book | date = 2018 | doi = 10.1787/9789264307599-en | title = Stemming the Superbug Tide: Just A Few Dollars More | series = OECD Health Policy Studies | publisher = OECD Publishing | location = Paris | isbn = 978-92-64-30758-2 | s2cid = 239804815 }}

### Časopisi 
* cite journal | vauthors = Arias CA, Murray BE | title = Antibiotic-resistant bugs in the 21st century – a clinical super-challenge | journal = The New England Journal of Medicine | volume = 360 | issue = 5 | pages = 439–443 | date = January 2009 | pmid = 19179312 | doi = 10.1056/NEJMp0804651 | s2cid = 205104375 | doi-access = free}}
* cite journal | title=Special Issue: Ethics and Antimicrobial Resistance | journal=Bioethics | volume=365 | issue=33 | year=2019 | url=https://onlinelibrary.wiley.com/toc/14678519/2019/33/7 | access-date=22 January 2020 | archive-date=9 March 2022 | archive-url=https://web.archive.org/web/20220309010759/https://onlinelibrary.wiley.com/toc/14678519/2019/33/7 | url-status=live}}
* cite journal | vauthors = Goossens H, Ferech M, Vander Stichele R, Elseviers M | title = Outpatient antibiotic use in Europe and association with resistance: a cross-national database study |journal = Lancet | volume = 365 | issue = 9459 | pages = 579–587 | year = 2005 | pmid = 15708101 | doi = 10.1016/S0140-6736(05)17907-0 |series = Group Esac Project | others = Esac Project | s2cid = 23782228}}
* cite journal | vauthors = Hawkey PM, Jones AM |title=The changing epidemiology of resistance | journal = The Journal of Antimicrobial Chemotherapy | volume = 64 |issue=Suppl 1 | pages = i3–10 | date = September 2009 | pmid = 19675017 | doi = 10.1093/jac/dkp256 | url = https://academic.oup.com/jac/article-pdf/64/suppl_1/i3/2249203/dkp256.pdf | doi-access = free | access-date = 20 April 2018 | archive-date = 17 February 2024 |archive-url=https://web.archive.org/web/20240217013307/https://academic.oup.com/jac/article/64/suppl_1/i3/750430 | url-status = live}}
* cite journal | vauthors = Soulsby EJ | title = Resistance to antimicrobials in humans and animals | journal = BMJ | volume = 331 | issue = 7527 | pages = 1219–1220 | date = November 2005 | pmid = 16308360 | pmc = 1289307 | doi = 10.1136/bmj.331.7527.1219 }}
* cite web |url=http://www.csiro.au/solutions/Alternatives-to-antibodies.html|title=Alternatives to Antibiotics Reduce Animal Disease|publisher=CSIRO|date=9 January 2006|access-date=26 April 2009|archive-date=5 June 2011|archive-url=https://web.archive.org/web/20110605082838/http://www.csiro.au/solutions/Alternatives-to-antibodies.html|url-status=live}}
* cite AV media |vauthors=Cooke P, Rees-Roberts D |year=2017 |title=CATCH |url=http://www.catchshortfilm.com/ |access-date=23 February 2017 |archive-date=9 March 2022 |archive-url=https://web.archive.org/web/20220309061945/http://www.catchshortfilm.com/ |url-status=live}} 16-minute film about a post-antibiotic world. Review: cite journal | vauthors = Sansom C |title=Media Watch: An intimate family story in a world without antibiotics |journal=Lancet Infect Dis |volume=17 |issue=3 |page=274 |date=March 2017 |doi=10.1016/S1473-3099(17)30067-1}}

## Dopunska literatura 
[thumb| Predavanje hemičara Nathaniela Martina ([Univerzitet u Leidenu) o rezistenciji na antibiotike]]
* cite journal|author=Bancroft, EA|title=Antimicrobial resistance: it's not just for hospitals|journal=JAMA|volume=298|issue=15|pages=1803–1804|date=October 2007|doi=10.1001/jama.298.15.1803|pmid=17940239|pmc=2536104}}
* cite journal|author=Larson, E|title=Community factors in the development of antibiotic resistance|journal=Annual Review of Public Health|volume=28|pages=435–447|year=2007|issue=1 |pmid=17094768|doi=10.1146/annurev.publhealth.28.021406.144020|doi-access=free}}

## Vanjski linkovi 
offline|med}}

*
* WHO fact sheet on antimicrobial resistance
* Animation of Antibiotic Resistance Webarchive|url=https://web.archive.org/web/20220928132102/https://pharmaxchange.info/2011/02/animation-of-antimicrobial-resistance/ |date=28 September 2022 }}
* Bracing for Superbugs: Strengthening environmental action in the One Health response to antimicrobial resistance United Nations Environment Programme, 2023.
* CDC Guideline "Management of Multidrug-Resistant Organisms in Healthcare Settings, 2006"


Kategorija:Evolucijska biologija
Kategorija:Biotehnologija
Kategorija:Membranska biologija
Kategorija:Veterinarska medicina
Kategorija:Globalna pitanja