open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Blu Cantrell

**Tiffany Cobb** (rođena 16. marta 1976), profesionalno poznata **Blu Cantrell**, američka je R&B pjevačica.

Postala je prepoznatljivo ime 2001, kada je objavila debitantski singl "Hit ’Em Up Style (Oops!)", koji je zauzeo drugo mjesto na Billboard Hot 100 listi i vrh Mainstream Top 40 liste. Pjesma je postigla veliki uspjeh i u drugim zemljama te se našla na njenom prvom albumu *So Blu*. Godine 2002, pjesma je Cantrell donijela nominaciju za Grammy. U 2003. godini, objavila je svoj drugi album *Bittersweet*, koji je također nominiran za Grammy. Album je uključivao hit singl “Breathe”, u saradnji sa Seanom Paulom, koji je napisao i producirao Ivan Matias. “Breathe” je postao globalni hit, posebno u Ujedinjenom Kraljevstvu, gdje je četiri sedmice zaredom bio na prvom mjestu UK Singles Chart-a. Pjesma je bila među prvih deset na mnogim top-listama širom svijeta, uključujući European Hot 100.

## Rani život 
Rođena je kao Tiffany Cobb u Providenceu (Rhode Island). Njena majka, bivša misica Susi Franco, bila je glumica i džez-vokalistica. Prema riječima Cantrell, ima afroameričko, njemačko i italijansko porijeklo. Roditelji Cantrell su se rastali dok je bila mala, a ona, zajedno sa svojih petoro braće i sestara—Adamom, Tinom, Nickom, Kelli i Summer—odgajana je od strane svoje majke.

## Karijera 
### Rani karijera 
Krajem 1990-ih, Cantrell se afirmisala kao profesionalna prateća vokalistkinja za izvođače poput Seana “Puffyja” Combsa. Godine 1999. postala je članica ženske grupe 8th Avenue, koju je mentorisao pjevač Teddy Riley. Grupa je snimila nekoliko pjesama i pojavila se na albumu grupe Blackstreet iz 1999. godine, *Finally*, ali je njihov materijal ostao neobjavljen nakon što je Riley napustio Blackstreet kako bi ponovo formirao svoju prethodnu grupu Guy, a Blackstreet je raskinuo saradnju s Interscope Records. Nedugo zatim, 8th Avenue se također raspala. U isto vrijeme, Cantrellin ugovor o snimanju je došao na obnovu, i iako je bila u poziciji da ponovo potpiše s izdavačkom kućom, odlučila je napustiti kompaniju nakon što je njen mentor L.A. Reid podnio ostavku. Nakon toga, Cantrell je intenzivno nastupala kao nezavisna umjetnica.

## Diskografija 
### Albumi: 
* So Blu (2002)
* Bittersweet (2003)

### Singlovi: 
* Hit 'Em Up Style (Oops!)" (2001)
* So Blu (2002)
* Breathe (2003)
* Call Me (2003)

## Filmografija 
## Reference 
Kategorija:Rođeni 1976.
Kategorija:Američke pjevačice
Kategorija:Biografije, Providence (Rhode Island)
Kategorija:Živi ljudi
Jaroslav Plecity

**Jaroslav (Jarko) Plecity** rođen je u Kladnu u današnjoj Češkoj 1. augusta 1901. godine. Jedan je od kompozitora češkog porijekla koji je u Bosnu i Hercegovinu došao između dva svjetska rata. U nekoliko je navrata dolazio i odlazio, ali se vraćao u Banju Luku.

## Biografija 
Muziku je počeo učiti u svom rodnom mjestu od jednog slijepog muzičara koji je bio i dirigent radničkog pjevačkog društva. Nedugo nakon što je završio osnovnu školu, seli se u Prag, gdje upisuje čuvenu Orguljašku školu. Školovao se na Praškom Konzervatorijumu na odsjeku za dirigovanje i na odsjeku za orgulje. Njegovi učitelji su bili Bedřih Vederman i Josip Kržička. Nakon uspješno završenih studija, zaposlio se u Narodnom pozorištu u Mariboru, gdje je uspješno debitovao 28. aprila 1922. s operom *Prodana nevjesta (B. Smetana)* koja je pod njegovim vodstvom izvedena jos 14 puta. Plecity je komponovao primarno scensku muziku, kao i pjesme za glas, klavir ili horsku muziku. Klavirskih minijatura je bilo najmanje, ali najpoznatija je *Uspavanka.* Od 1923. do 1927. godine je u Splitu, u Skoplju je od 1927. do 1929, a od 1929 do 1930 u Beogradu. Jedno vrijeme je živio u Sarajevu, a od 1931. do 1937. je prešao u Banja Luku

Nakon izlaska iz zatvora, Plecity od 1945. fo 1954. godine ponovo djeluje u banjalučkom pozorištu. Osnovao je muzičku školu zajedno sa Vladom Miloševićem u kojoj je podučavao klaviru. Kasnije prelazi u Titograd (Podgoricu) na radio-stanicu i do 1957. postaje načelnik muzičkog odjeljenja. Penzionisao se 1958. godine nakon čega se ponovo vratio u Banju Luku.

### Nagrade 
Plecity je dobitnik više nagrada, a za doprinos u razvoju muzičkog života Banja Luke dobitnik je Nagrade Veselin Masleša.

## Djela 
*Vokalna: solo pjesma Nit ja spavam, rukovet za mješoviti hor Iz stare Bosne, revolucionarne pjesme za mješoviti hor Pjesma banjalučkih radnika, Mi smo brod; Instrumentalna: za klavir solo; Scenska: Muzika za pozorišne komade Požar (Kosor), Gospodin od Pursonjaka (1927, Molijer), Aladinova lampa (1932), Otkako je Banjaluka postala (Filipović, 1939), Crvenkapica (1946), Zona Zamfirova (1948), Aiša (Ćorović, 1948), Zlatija (Đikić, 1949), Hasanaginica (1950), Matura (1951), Mletački trgovac (1952), Mandragola (1953), Tri bekrije (Nestroj), Cvrčak na ognjištu, Romantične duše, Kvadratura kruga (Katajev), Jovanča Meraklija (Cvetković), Iz našeg vilajeta (Kostić); operatskka revija Odgođena noć (1930).* (HADŽIĆ 2009b: 29-47)

## Izvori 
Kategorija:Rođeni 1901.
Kategorija:Bosanskohercegovački dirigenti
Kategorija:Kompozitori za klavir
Kategorija:Kompozitori za orgulje
Kategorija:Biografije, Kladno
Kategorija:Umrli 1961.
Kategorija:Jugoslavenski dirigenti
Ališer Sijarić

**Ališer Sijarić** (rođen 8. septembra 1969) jest bosanskohercegovački kompozitor. Njegov djed Ćamil Sijarić (1913–1989) bio je bošnjački pisac, a otac Osman-Faruk Sijarić bio je violinist i penzionisani profesor Muzičke akademije Sarajevo.

## Biografija 
Rođen je 8. septembra 1969. u Sarajevu. Sijarić započinje muzičko obrazovanje u dobi od šest godina, kada na Nižoj muzičkoj školi u Sarajevu počinje učiti sviranje violine. Nakon završene Osnovne muzičke škole i osnovne opšteobrazovne škole, upisuje 1984. Prvu gimnaziju u Sarajevu, a paralelno od 1986. pohađa i Srednju muzičku školu u Sarajevu na Odsjeku Muzičar opšteg smjera, klavir i violina.

U obje škole je maturirao 1988, te nakon odsluženog vojnog roka, Sijarić upisuje 1989. studij kompozicije na Muzičkoj akademiji u Sarajevu u klasi Josipa Magdića, i istovremeno studij filozofije i sociologije na Filozofskom fakultetu u Sarajevu. Godinu dana kasnije upisuje i studij muzikologije na Muzičkoj akademiji u Sarajevu. Početkom rata u BiH 1992. biva raspoređen u Vojni orkestar Armije RBiH, za koji je komponovao jednu koračnicu i aranžirao nekoliko drugih muzičkih komada. Djeluje kao osnivač i voditelj ansambla za novu muziku SONEMUS od 2001. Aktivno se služi engleskim, francuskim i njemačkim jezikom. Predaje kompoziciju na Muzičkoj akademiji u Sarajevu, trenutno u zvanju vanrednog profesora.

## Nagrade 
* *Stipendija Austrijskog ministarstva umjetnosti, nauke i kulture* (1994)
* *Nagrada Davorin 2005* (2005)
* *Visby International Centre for Composers - Composer in Residence, Švedska* (2007)
* *Nagrada „Avdo Smailović" AMUS-a za autorsko stvaralaštvo u području ozbiljne muzike* (2018)

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1969.
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Zana (grupa)

**Zana** je pop rock bend iz Srbije, koji je osnovan 1979. godine u Beogradu. Grupa je tokom svoje karijere prošla kroz različite muzičke stilove, od novog vala i synth-popa do pop rocka.

## Historija 
### Početak i novi talas (1979–1983)
Grupu su osnovali gitarista Radovan Jovićević, klavijaturista Zoran Živanović i vokalistkinja Zana Nimani. Prvobitno su bili dio jugoslovenske novotalasne scene. Njihov prvi album, *Loše vesti uz rege za pivsku flašu* (1981), donio je energičan zvuk i eksperimentalni duh novog talasa. Sa svojim drugim albumom, *Dodirni mi kolena* (1982), bend se okrenuo komercijalnijem synth-pop zvuku, što im je donijelo popularnost širom Jugoslavije.

### Komercijalni uspjeh i promjena zvuka (1983–1984)
Album *Natrag na voz* (1983) nastavio je uspjeh grupe, ali već tada se primjećivao prelazak ka mainstream pop rocku. Nakon odlaska Zane Nimani 1984. godine, bend je pretrpio značajne promjene. U ovom periodu bend je izdao albume koji su dodatno učvrstili njihovu poziciju na muzičkoj sceni.
## Diskografija 
* *Loše vesti uz rege za pivsku flašu* (1981)
* *Dodirni Mi Kolena* (1982)
* *Natrag Na Voz* (1983)
* *Zana* (1985)
* *Noćas Pevam Samo Tebi* (1986)
* *Otkinimo Noćas Zajedno* (1987)
* *Vojna Pošta* (1988)
* *Rukuje Se Rukuje* (1989)
* *Nisam, Nisam* (1991)
* *Tražim* (1993)
* *Zlatni Hitovi* (1995)
* *Zanomanija* (1997)
* *Zana Uživo (Live)* (1998)
* *Zana Uživo 1 (Live)* (1998)
* *Zana Uživo 2 (Live)* (1998)
* *Prijatelji* (1999)
* *21* (2001)
* *Kao Nekad* (2006)

## Trenuta postava 
Danas bend čine Zoran Živanović i Jelena Galonić, uz podršku pratećih muzičara. Bend i dalje nastupa i stvara novu muziku, dok istovremeno njeguje svoje bogato nasljeđe.

## References 
Kategorija:Srbijanske muzičke grupe
Kategorija:Jugoslavenske muzičke grupe
Jaroslav Soukup (biatlonac)

**Jaroslav Soukup** nekadašnji je češki biatlonac.

## Karijera 
U Svjetskom kupu debitovao je 2002, ali je tek od 2004. počeo redovno nastupati. Nikad nije pobijedio u pojedinačnim utrkama, a ima dva treća mjesta.

Uspješniji je bio na velikim takmičenjima. S Olimpijskih igara 2014. u Vancouveru vratio se sa srebrnom medaljom u mješovitoj štafeti (s Ondřejem Moravecom, Gabrielom Soukalovom i Veronikom Vítkovom) i bronzanom na 10 km, dok sa svjetskih prvenstava ima dvije bronze (2012. i 2013).

Karijeru je okončao na kraju sezone 2017/18.

### Olimpijske igre 
### Svjetska prvenstva 
### Svjetski kup 
#### Postolja 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
## Vanjski linkovi
* 
* Soukupov profil na IBU-u
* Profil na sajtu Češkog olimpijskog komiteta
* Profil na *Olympediji*

Kategorija:Rođeni 1982.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Jičín
Kategorija:Češki biatlonci
Kategorija:Češki olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Češka)
Kategorija:Osvajači bronzane medalje na Olimpijskim igrama (Češka)
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Spisak gradonačelnika Tuzle

U ovom članku nalazi se spisak osoba koji su obavljali dužnost **gradonačelnika** ili **predsjednika Gradskog vijeća grada Tuzle**, trećeg po veličini grada u Bosni i Hercegovini. Tuzla je imala 32 različita gradonačelnika od osnivanja ove funkcije 1878, nakon Austro-Ugarske okupacije.

## Historija 
Prvi gradonačelnik Tuzle Mehaga Imširović obavljao je tu funkciju od Austro-Ugarske okupacije 1878. do 1885.

Drugi i treći gradonačelnik, Ibrahim-beg Džindo i Mujaga Hadžiefendić, bili su na dužnosti po dva neuzastopna mandata od 1889. do 1903. Za vrijeme Hadžiefendića otvorena je prva elektrana u gradu, koja je tada bila dovoljna samo za uličnu rasvjetu. U godinama u kojima je bio 19. gradonačelnik Salih Atić (1956–63), Tuzla je doživjela značajan razvoj i postala privredni i sportski centar sjeveroistočne Bosne. Emina Zaimović bila je prva, a ujedno i jedina žena gradonačelnica Tuzle.

Trenutni, 32. gradonačelnik grada je Zijad Lugavić, koji obnaša dužnost od 2. decembra 2022.

## Spisak gradonačelnika
## Također pogledajte 
*Tuzla
*Historija Tuzle

## Reference
## Vanjski linkovi
* Zvanični veb-sajt grada Tuzle

*
Kategorija:Historija Tuzle
Tuzla
Tuzla
Gradonačelnik
Grand Production

mini|Logo od Grand
**Grand Production** ("*Grand produkcija*") je Srpska muzički label i produktična firma fokusirano na folk pjevača i pjevačice.

Label produktcira jedan televizijiski show *Grand Parada* kao što se zove *Grand Festival* sto je programska televizija za Turbo-folk pjevača i pjevačice gdje pjevaju.

## References
Dino Rešidbegović

**Dino Rešidbegović** (Sarajevo, 14. Decembar 1975.) je bosanskohercegovački kompozitor mlađe generacije, koji je svoje formalno muzičko obrazovanje najvećim dijelom stekao izvan Bosne i Hercegovine. U Beču je diplomirao kompoziciju i klavir, a nakon toga i postdiplomski studij iz kompozicije. Trenutno radi kao vanredni profesor na odsjeku kompozicija – oblast kompozicija, elektronička muzika i kontrapunkt na Muzičkoj akademiji u Sarajevu od 2017. godine.

## Biografija 
Rešidbegović se školovao u Sarajevu i Beču. Diplomirao je i magistrirao kompoziciju u klasama prof. HK Grubera, prof. W. Liebharta i prof. dr. R. Bischofa 2002. godine. Također je diplomirao klavir 2003. u klasi prof. K. O. Hyun. Nakon toga je završio post-gradualni studij iz kompozicije u Beču na *Musik und Darstellende Kunst in Wien* u klasi prof. D. M. Siemensa.  Tu je studirao i dirigovanje u klasi prof. Mag. U. Lajovica. Doktorirao je kompoziciju na Muzičkoj akademiji Univerziteta u Sarajevu 2016. godine pod mentorstvima: prof. dr. Igora Karače, kompozicija (Oklahoma State University, Stillwater) i prof. dr. Ivan Čavlovića, disertacija (Muzička akademija Univerziteta u Sarajevu).

Od 2006. godine zaposlen je na Muzičkoj akademiji u Sarajevu na Odsjeku za kompoziciju. 2017. godine je promoviran u zvanje vanrednog profesora. Predaje kompoziciju, elektroničku muziku i kontrapunkt. Aktivno se služi engleskim i njemačkim jezikom.

Preko četrdeset kompozicija (partitura) za različite sastave Dina Rešidbegovića je publicirano u Švicarskoj u Kreuzlingeru (Muzika Neo), Bosni i Hercegovini u Sarajevu (INSAM) i Njemačkoj u Saarbrückenu (Omni Scriptum Publishing). Također su na dvanaest CD-ova objavljene njegove kompozicije izdane u Austriji,  Bosni i Hercegovini i Sjedinjenim Američkim Državama. Njegove kompozicije izvedene su u: Sjedinjenim Američkim Državama, Irskoj, Švicarskoj, Italiji, Ujedinjenom Kraljevstvu, Austriji, Japanu, Sloveniji, Hrvatskoj, Srbiji i Bosni i Hercegovini. Neki od ansambala i orkestara koji su izvodili kompozicije su: Sarajevska filharmonija, Sonemus, Pons Artis Ensemble, Austrian Art Ensemble, Trio Magis, Belgrade String Orchestra ‘Dušan Skovran’, Platypus, AMAS , Duo XO.

## Nagrade 
*Nagrada za kompozicije pod nazivom „Menschliche Emotionen und Eigenschaften durch Rhythmus“* (2003)

*Nagrada za kompozicije “Sie” i “The Cell” izvedene u Bečkom Musikverein* (2008)

*Uvršten kao kompozitor savremene umjetničke muzike sa područja Balkana u knjigu „MUSIC IN THE BALKANS“* (2013)

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1975.
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Živi ljudi
Sören Wikström

** Sören Wikström** rođen 29. septembra 1960. u Malungu, je nekadašnji švedski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Wikström je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1980. U pojedinačnim utrkama najbolji plasman mu je dvanaesto mjesto na ZOI 1980. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s pet promašaja i 4:57.0&nbsp;min zaostatka bio sporiji iza pobjednika sovjetskog biatlonca Anatolija Aljabjeva, koji je utrku završio bez  promašaja. U štafetnim utrkama najbolji mu je rezultat  deseto mjesto u štafeti s Svenom Fahlénom, Perom Anderssonom i Ronnijem Adolfssonom kada su s 6:41.4&nbsp;min zaostatka bili sporiji od sovjetske štafete u sastavu: Vladimir Aljikin, Aleksandar Tihonov, Vladimir Barnašov i Anatolij Aljabjev.

### Svjetsko prvenstvo 
Sören Wikström je nastupio samo jednom na Svjetskim prvenstvima, ali nije osvojio nijednu medalju. Najbolji rezultati u pojedinačnoj konkurenciji mu je 41-o mjesto na SP 1983. u utrci na 20&nbsp;km kada je sa sedam promašaja i zaostatkom od 10:37.5&nbsp;min bio sporiji od pobjednika istočnonjemačkog biatlonca Franka Ullricha. U ekipnim utrkama najbolji mu je plasman 14-o mjesto u štafeti s Ronnijem Adolfssonom, Svenom Fahlénom i Rogerom Westlingom.

### Svjetski kup 
U Svjetskom kupu nije nastupao.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1983.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1960.
Kategorija:Biografije, Malung
Kategorija:Švedski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1980.
Kategorija:Švedski olimpijci u biatlonu
Aldo Kezić

**Aldo Kezić** je bosanskohercegovački kompozitor, rođen 27. novembra 1959. godine u Livnu, SR BiH. Teoretsko-pedagoški odsjek i kompoziciju je završio na Muzičkoj akademiji u Sarajevu u klasi Josipa Magdića.

## Biografija 
Kezić je završio i dirigovanje u Sarajevu, u klasi Julija Marića. Postdiplomski studij završio je na Akademiji za umetnost u Novom Sadu u klasi *Dušana Radića*, a bio je također na postdiplomskom studiju na Fakultetu muzičke umetnosti u Beogradu u klasi *Jovana Šajnovića*. Specijalizirao je kod *Luciana Beria* (Lübeck), *Heinza Holligera* (Luzern), *Toschina Hosokave* (Luzern), a uzimao je i privatne časove kod *Igora Đadrova* (Zagreb). Bio je član Hrvatskog društva skladatelja. Trenutno živi i radi u Njemačkoj.

## Djela 
Komponovao je veliki broj djela, među kojima operu *Apokalipsa, Balkanski plesovi* za harmonikaški orkestar, *Dva simfonijska prizora* za simfonijski orkestar, *Spiritus procellarum* za puhački simfonijski orkestar, *Franciscuc Assisius* za sola, hor i simfonijski orkerstar, Koncert za fagot i simfonijski orkestar, *Quarteto Madame Rucner* za gudački kvartet, *Igra* za klarinet i klavir (1981), *Meditacije* za flautu, klarinet i klavir (1984), *Koncert za klarinet i orkestar* (1986), *Tri stava* za tri flaute, klarinet i fagot (1986), *Ambos* za mezzosopran, basklarinet, violinu i klavir, *BeSH* za flautu, klarinet, violinu i klavir (1985), *Dodir* za flautu, klarinet i klavir (1983), *Trio* za obou, klarinet i fagot (1995), *Trio* za tri klarineta (1996), *Nemir* za puhački kvintet, *San I* za dvije flaute, klarinet i klavir, *San II* za flautu, klarinet, violinu i klavir, *Teber II* za mezzosopran, klarinet u B, D i basklarinet (1998).

## Izvori 
Kategorija:Biografije, Livno
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Rođeni 1959.
Kategorija:Muzička akademija u Sarajevu
Kategorija:Bosanskohercegovački dirigenti
Undo

**"Undo"** pjesma je bosanskohercegovačkog pjevača Edina Dervišhalidovića, poznatijeg po estradnom imenu Dino Merlin. Predzadnja je pjesma s njegovog studijskog albuma *Hotel Nacional*. Tri godine prije njegovog objavljivanja snimljen je promotivni singl s ovom pjesmom na CD-u, a objavila ga je 2011. Magaza.

Tekst je napisao Dervišhalidović, koji je i kompozitor ove pop pjesme za koju je snimljen i videospot u režiji Emira Kapetanovića.

"Undo" ostvarila je zapažen uspjeh kod publike, a producent je bio Dervišhalidović.

## Muzički primjer 
* "Undo"

## Reference 
Kategorija:Pjesme Dine Merlina
Kategorija:Singlovi iz 2011.
Kategorija:Albumi u izdanju Magaze
Tommy Höglund

** Tommy Höglund** rođen 2. aprila 1961. u Limi, je nekadašnji švedski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Höglund je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1984. U pojedinačnim utrkama nije nastupio. U štafetnim utrkama najbolji mu je rezultat deseto mjesto na ZOI 1984. u štafeti s Ronnijem Adolfssonom, Svenom Fahlénom i Rogerom Westlingom kada su s 5:36.5&nbsp;min zaostatka bili sporiji od sovjetske štafete u sastavu: Dmitrij Vasiljev, Jurij Kaškarov, Algimantas Šalna i Sergej Buligin.

### Svjetsko prvenstvo 
Tommy Höglund je od SP 1982. do SP 1987. nastupio četiri puta na Svjetskim prvenstvima, ali nije osvojio nijednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji mu je 32-o mjesta na SP 1985. u utrci na 10&nbsp;km kada je s dva promašaja i zaostatkom od 4:03.1&nbsp;min bio sporiji od pobjednika istočnonjemačkog biatlonca Frank-Petera Roetscha. U ekipnim utrkama najbolji mu je plasman peto mjesto na SP 1985. u štafeti s Rogerom Westlingom, Svenom Fahlénom i Ronnijem Adolfssonom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Höglunda u Svjetskom kupu bio je u 1982/83. u Oslu 11. marta 1983. u utrci štafete, kada je s Ronnijem Adolfssonom, Svenom Fahlénom i Karlom Grenemarkom osvojio zadnje deseto mjesto iza sovjetske štafete u sastavu: Dmitrij Vasiljev, Algimantas Šalna, Even Tudeberg i Jurij Kaškarov. Najbolji rezultat ostvario je u 1984/85. u Lahtiju 1. marta 1985. kada je u utrci na 20&nbsp;km osvojio trinaesto mjesto.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1987.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1961.
Kategorija:Biografije, Lima (Švedska)
Kategorija:Švedski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1984.
Kategorija:Švedski olimpijci u biatlonu
Beluš Jungić

**Beluš Jungić** je bosanskohercegovački kompozitor rođen u Sarajevu 1. decembra 1892. Muzičko obrazovanje je prvobitno stekao u školi F. Matějovskog u Sarajevu.

## Biografija 
Studirao je violončelo na Državnoj muzičkoj akademiji u Zagrebu u klasi prof. Umberta Fabrria,

Poslije Drugog svjetskog rata, u SR BiH je djelovalo nekoliko generacija kompozitora: Beluš Jungić, Vlado Milošević, Milan Prebanda, Cvjetko Rihtman, Ivan Demeter, Mladen Pozajić, Gavro Jakešević, Artur Klementi, Frano Povia, Mladen Stahuljak, Miroslav Špiler, Božidar Trudić, Alfred Tuček i Josip Kaplan.

Jungić je nakon Drugog svjetskog rata bio urednik narodne muzike i dirigent narodnog orkestra u Radio Sarajevu, te muzički producent za narodnu muziku Radio-televizije Sarajevo. Bio je prvi direktor Gradske niže muzičke škole u Sarajevu (1949/1950) i nastavnik violončela, tambura, solfeđa i teorije muzike (1949-1955). Komponovao je muziku za komade s pjevanjem, među kojima je *Almasa*, prvo djelo takve vrste kojeg je komponovao kompozitor rođen u Bosni i Hercegovini. Sakupljao je i obrađivao narodne pjesme i igre. Obradio je oko 600 napjeva za jedan i više glasova uz instrumentalni ansambl, najčešće narodni orkestar. Napisao je i školu za violončelo.

Umro je u Sarajevu 8. oktobra 1968. godine.

## Djela 
Komadi s pjevanjem: *Almasa, tekst Jovan Palavestra, dirigent Josip Ražđalovski, reditelj Borivoje Jevtić, 21.IV.1925. Obnova: 15.XII.1932, dirigent Josip Majer, reditelj Rade Pregarac; 30.XI.1934, reditelj Jovan Jeremić; U Strugi dućan da imam; Zulumćar, tekst Svetozar Ćorović, reditelj Nikola Hajdušković, 1.I.1922. Obnova: 15.VI.1929, muzika Franjo Matejovsky; Mošćanice vodo plemeninta, tekst Rasim Filipović, reditelj Jovan Tanić, 17.X.1940;* Pisana djela*: Škola za violončelo.*

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Bosanskohercegovački dirigenti
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1892.
Kategorija:Umrli 1968.
Kategorija:Bosanskohercegovački violončelisti
Mladen Miličević

**Mladen Miličević** je kompozitor i profesor rođen u Sarajevu 2. februara 1958. Trenutno živi i radi u Americi. Osnovnu i srednju muzičku školu na odsjeku za klavir završio je u Sarajevu. Na muzičkoj akademiji u Sarajevu diplomirao je kompoziciju u klasi Josipa Magdića (1982).

## Biografija 
Godine 1986. magistrira kompoziciju u istoj klasi, a onda odlazi u SAD na Wesleyan University u Connecticutu, gdje opet magistrira u klasi Alvina Luciera (1988). Na Univerzitetu u Miamiu kod profesora Denissa Kama stiče naziv doktora muzičke umjetnosti u kompoziciji (1991). Sve od sticanja doktorata,  radio je na američkim univerzitetima predavajući mnogobrojne predmete, a najviše one koji se tiču elektroakustičke i filmske muzike. Trenutno predaje filmsku muziku na Univerzitetu Loyola Marymount u Los Angelesu, na odsjeku za film i televiziju. Komponuje *simfonijsku i koncertantnu muziku, djela za gitaru, klavir, kamernu i filmsku muziku*. Njegov trajni interes kao izvođača je tradicionalna, improvizovana i džez muzika. Djelovao je u asamblima „Levantine Jazz Trio“ s pijanistom i kompozitorom Milošem Petrovićem i perkusionistom Veljkom Nikolićem.

## Djela 
Dobitnik je brojnih nagrada za kompoziciju u Jugoslaviji i Americi. Dobitnik je više muzičkih nagrada za svoje kompozicije u bivšoj Jugoslaviji i u Evropi. Radeći u Sarajevu od 1976 do 1986 kao slobodni kompozitor, pravio je muziku za pozorište, filmove, radio i televiziju, dobivši nekoliko nagrada.

Njegova djela izvođena su u BiH, Francuskoj, Hrvatskoj, Češkoj, SAD-u, Hong-Kongu i Ukrajini. Bavi se i muzičkom publicistikom, a nastupa i na stručnim i naučnim simpozijima za elektronsku i filmsku muziku. Komponovao je veliki broj djela, od kojih su najpoznatiji i najvažniji za orkestar: *Nonsense music, Harmonic symphony, Guerilla, Aspen symphony, Wesleyan symphoony, Brass symphony, Music of change, Coda, for clarinet and string orchestra*; za kamerne ansamble: *Serenade za dupli gudački kvartet, gudački kvartet br.1, Gudači/Gudački kvartet br.2, For za flautu, klarinet i fagot, Move za ansambl udaraljki, Seven za sedam trombona*; horska: *Bourdon za mješoviti hor*; Za solo instrumente: *Tubabut za solo trubu, Yuppie music za klavir, Divertimento barbaro za klavir, Before, now, and then...*za gitaru; miješana električka muzika: *Selftreatments za klavir i elektroniku, Ili za clarinet, klavir i elektroniku, Cl? za preparirani klarinet i elektroniku, Solo za sopran saxofon i elektroniku, Bourdon-E za glas i elektroniku*; elektronička muzika i muzika s trake: *Levant, Piano, El. Quit., Acoust. Quit., Bass quit., Random, Patterns, Against, Cing-Cang, Chipan, Counting, symphony For la Monte Young, Eight, Little creatures, Electric drumming, Big wow and flutter, Big bang of the apocalypse.*

## Izvori 
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Rođeni 1958.
Kategorija:Muzička akademija u Sarajevu
Kategorija:Jugoslavenski kompozitori
Samo jednom srce voli / Vjeruj mi

**Samo jednom srce voli / Vjeruj mi** treća je singl ploča bosanskohercegovačkog i jugoslavenskog pjevača Seida Memića Vajte nakon njegovog odlaska iz progresivne rok grupe Teška industrija. Objavljena je 1978. u izdanju sarajevske diskografske kuće Diskoton. Muziku i tekstove za obje pjesme napisao je Ranko Boban, a aranžmane je uradio Andrej Stefanović, nekadašnji član sarajevske pop grupe Ambasadori. 
Na A-strani je "Samo jednom srce voli", a Vajtino pjevanje pratio je Revijski orkestar Radiotelevizije Sarajevo i prateći pjevači. Prvo javno izvođenje ovog antologijskog šlagera bilo je na festivalu Vaš šlager sezone te iste godine s kojom je Vajta ostvario pobjedu. 
Na B-strani je ljubavna balada "Vjeruj mi", koju je odsvirao Revijski orkestar Radiotelevizije Sarajevo.

Seid Memić Vajta se i na trećoj solističkoj singl ploči posebno istakao svojim prepoznatljivim dubokim pjevačkim glasom. Muzički i tekstualno, Vajta je ovom singl pločom nastavio veliki i uspješan zaokret ka pop-muzici i šlageru.
Obje pjesme uvrštene su na kompilacijski album "Fadil Toskić - Seid Memić Vajta" koji je objavljen iste godine.

## Muzički primjeri 
* "Samo jednom srce voli"
* "Vjeruj mi"

## Reference 
Kategorija:Singlovi Seida Memića Vajte
Kategorija:Singlovi iz 1978.
Kategorija:Singlovi u izdanju Diskotona
Roger Westling

** Roger Westling** rođen 17. decembra 1961. u Falunu, je nekadašnji švedski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Westling je nastupio dva puta na olimpijskim igrama i to na ZOI 1984. i ZOI 1988. U pojedinačnim utrkama mu je najbolji rezulatat 54-o mjesto na ZOI 1988. u utrci na 10&nbsp;km, kada je s četiri promašaja i zaostatkom od 3:16.7&nbsp;min bio sporiji od pobjednika istočnonjemačkog biatlonca Frank-Petera Roetscha. U štafetnim utrkama najbolji mu je rezultat sedmo mjesto na istim igrama u štafeti s Peterom Sjödénom, Mikael Löfgrenom i Leifom Anderssonom kada su s 6:41.9&nbsp;min zaostatka bili sporiji od sovjetske štafete u sastavu: Dmitrij Vasiljev, Sergej Čepikov, Aleksandar Popov i Valerij Medvedcev.

### Svjetsko prvenstvo 
Roger Westling je od SP 1983. do SP 1989. nastupio pet puta na Svjetskim prvenstvima, ali nije osvojio nijednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji mu je deveto mjesto na SP 1987. u utrci na 10&nbsp;km kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 1:59.5&nbsp;min bio sporiji od pobjednika istočnonjemačkog biatlonca Frank-Petera Roetscha. U ekipnim utrkama najbolji mu je plasman peto mjesto na SP 1985. u štafeti s Tommyjem Höglundom, Svenom Fahlénom i Ronnijem Adolfssonom; te peto mjesto na SP 1989. u ekipnoj utrci.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Westlinga u Svjetskom kupu bio je u 1983/84. u Oslu 7. marta 1993. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s devet promašaja i zaostatkom od 11:38.1&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Petera Angerera. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo mu je pobjeda u Obertauernu 20. decembra 1986. u sezoni 1986/87. u utrci na 10&nbsp;km. a u ekipnim disciplinama drugo mjesto u sezoni 1988/89. u Hämeenlinni 5. marta 1989. ekipnoj utrci s Karl-Gunnarom Grenemarkom, Larsom Wiklundom i Peterom Sjödénom.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1989. Nakon završene karijere trenirao je biatlonce: Jakoba Börjessona, Caroline Westling und Åsu Lif.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1961.
Kategorija:Biografije, Falun
Kategorija:Švedski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1984.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1988.
Kategorija:Švedski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Švedski biatlonski treneri
Zijo Kučukalić

**Zijo Kučukalić** bio je istaknuti bosanskohercegovački muzikolog, muzički kritičar i pedagog, te osnivač institucionalne muzikologije u Bosni i Hercegovini.

## Biografija 
Kučukalić je tri razreda Srednje muzičke škole završio je u Sarajevu (1947), a kako je nakon gimnazije počeo studirati Historiju umjetnosti i kulture, četvrti razred je završio u Zagrebu. Završava studij na Filozofskom fakultetu (1953), a na Muzičkoj akademiji Sveučilišta u Zagrebu, Historijsko-teoretski odsjek, diplomira u klasama prof. Josipa Andreisa i dr. Krešimira Kovačevića s temom "Franjo Maćejovski, život i djelo" (1954). Za diplomski rad dobio je nagradu Hrvatskog glazbenog zavoda “Dr. Pavao Markovac”. Doktorat nauka iz oblasti muzikologije temom *Razvojne karakteristike i dostignuća srpske romantične solo pjesme* stekao je (1969) u klasi prof. Dragotina Cvetka na Filozofskom fakultetu u Ljubljani. Drugi doktorat s radom pod naslovom *Die Struktur des Kunstwerks: Mit besonderer Berücksichtigung der Musik* *(Struktura umjetničkog djela s posebnim osvrtom na muziku)* stekao je (1987) na Interdisciplinarnom fakultetu u Amsterdamu u klasi Jana Alera. Usavršavao se na studijskim boravcima u Münchenu, Beču, Darmstadtu, Kölnu, Parizu, Utrechtu, Sieni i Amsterdamu.
* Nagrada „Veselin Masleša” za muzikologiju i muzičku publicistiku (1986)

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1929.
Kategorija:Umrli 2020.
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Muzička akademija u Sarajevu
Kategorija:Dobitnici Šestoaprilske nagrade
Kategorija:Nosioci Ordena rada
Kategorija:Bosanskohercegovački muzikolozi
Biatlonski centar Hochfilzen

**Centar za biatlon i skijaško trčanje Hochfilzen** smješten je u Hochfilzenu / Pillerseetalu, u austrijskoj pokrajini Tirol, na gotovo 1000 m nadmorske visine, u okrugu Kitzbühel, na granici s pokrajinom Salzburg.

## Historija 
mini|lijevo|250px|Detalj sa Svjetskog prvenstva 2017.
Izgrađen je oko 1965, a otvoren 1967. Od decembra 1986. redovna je stanica Svjetskog kupa u biatlonu. U Austriji su se utrke Svjetskog kupa u to vrijeme održavale u Feistritzu i Bad Gasteinu, između ostalih mjesta. Od decembra 2003. svake zime u Hochfilzenu se održava ili takmičenje u okviru Svjetskog kupa ili Svjetsko prvenstvo u biatlonu. Hochfilzen je također bio domaćin Svjetskog prvenstva 1978. i ekipnog takmičenja na Svjetskom prvenstvu 1998. Među ostale važnije događaje spada i Svjetsko juniorsko prvenstvo 2000.

## Opis 
Centar je važna trening-baza i olimpijska baza za ÖSV-ove sportiste. Uključuje funkcionalne zgrade, staze za skijaško trčanje, strelište po standardima Svjetskog kupa, zatvorenu streljanu i asfaltirane staze za rolere.

Objekti su znatno prošireni i modernizovani prije Svjetskog prvenstva 2017. U infrastrukturu je uloženo 20 miliona eura. Dogradnja i konverzija glavne zgrade bili su u fokusu radova na renoviranju. Novoizgrađena servisna zgrada obuhvata 30 kabina za podmazivanje i servisiranje s modernim ispušnim sistemom, kao i 30 svlačionica i ima direktnu, kratku vezu sa glavnom zgradom. Nova zatvorena streljana s trakom za trčanje upotpunjuje sadržaje i nudi 570 m2 prostora za medijski centar tokom takmičenja s direktnim pogledom na strelište.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt  

Kategorija:Biatlonski stadioni
Kategorija:Stadioni u Austriji
Leif Andersson (biatlonac)

** Leif Andersson** rođen 26. aprila 1961. u Finspångu, je nekadašnji švedski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Andersson je nastupio četiri puta na olimpijskim igrama i to na: ZOI 1984, ZOI 1988, ZOI 1992. i ZOI 1994. U pojedinačnim utrkama mu je najbolji rezultat osmo mjesto na ZOI 1984. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 4:26.6&nbsp;min bio sporiji od pobjednika zapadnonjemačkog biatlonca Petera Angerera. U štafetnim utrkama najbolji mu je rezultat osvajanje bronzane medalje na ZOI 1992. u štafeti s Ulfom Johanssonom, Tordom Wikstenom i Mikaelom Löfgrenom kada su s 54.7&nbsp;s zaostatka bili sporiji od njemačke štafete u sastavu: Ricco Groß, Jens Steinigen, Mark Kirchner i Fritz Fischer.

### Svjetsko prvenstvo 
Leif Andersson je od SP 1985. do SP 1993. nastupio pet puta na Svjetskim prvenstvima, ali nije osvojio nijednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji mu je 29-o mjesto na SP 1985. u utrci na 20&nbsp;km kada je s tri promašaja i zaostatkom od 3:50.9&nbsp;min bio sporiji od pobjednika istočnonjemačkog biatlonca Frank-Petera Roetscha. U ekipnim utrkama najbolji mu je plasman peto mjesto na SP 1989. u ekipnoj utrci s Larsom Wiklundom, Rogerom Westlingom i Mikaelom Löfgrenom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Anderssona u Svjetskom kupu bio je u 1983/84. u Falunu 6. januara 1984. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s pet promašaja i zaostatkom od 8:34.21&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Odda Lirhusa. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo mu je četvrto mjesto u Fagernesu 10. marta 1992. u sezoni 1991/92. u utrci na 20&nbsp;km, a u ekipnim disciplinama pobjeda u sezoni 1992/93. u Antholzu 24. januara 1993. u štafetnoj utrci s Ulfom Johanssonom, Tordom Wikstenom i Mikaelom Löfgrenom.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1995.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1961.
Kategorija:Biografije, Falun
Kategorija:Švedski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1984.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1988.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Osvajači bronzane medalje na Olimpijskim igrama (Švedska)
Kategorija:Švedski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Švedski biatlonski treneri
Kategorija:Živi ljudi
Da ti k'o čovjek oprostim

'''"Da ti k'o čovjek oprostim"''' deseta je singl-ploča sarajevske pop-grupe Hari Mata Hari, koju su 2014. objavili City Records i Hi Fi Center Records Plus u maksi singl, CD i DVD formatu. 
A-stranu na CD i DVD otvara naslovna pjesma "Da ti k'o čovjek oprostim", za koju je snimljen i video spot. Komponirana je u modernijem pop maniru i odličnom pjevačkom izvedbom Hajrudina Varešanovića uz odličnu muzičku pratnju članova grupe Hari Mata Hari. Za njom slijede obrade pjesama s njihovih ranijih albuma, a na DVD je deset pjesama za koje su snimljeni video spotovi.

## Spisak pjesama 
### CD 
* Da ti k'o čovjek oprostim
* Ti znaš sve (Remix 2014)
* Hej, kako si? (Remix 2014)
* Ja ne pijem (Remix 2014)
* Kad dođe oktobar (Remix 2014)
* Ja sam kriv što sam živ (Remix 2014)
* Ti rođena si samo za mene (Remix 2014)
* Znam priču o sreći (Remix 2014)
### DVD 
* Da ti k'o čovjek oprostim
* Kao domine
* Baš ti lijepo stoje suze
* Nema čega nema
* Ruzmarin
* Ne lomi me
* Idi, idi
* Sarajevska furka
* Bilo je lijepo dok je trajalo
* Kad izgorim

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 2014.
Kategorija:Singlovi Hari Mata Harija
Kategorija:Albumi u izdanju City Recordsa
Zar je to još od nas ostalo

**"Zar je to još od nas ostalo"** jedanaesta je singl-ploča sarajevske pop-grupe Hari Mata Hari, koju je 2007. objavila beogradska Hi-Fi Centar u CD formatu. 
Naslovna pjesma "Zar je to još od nas ostalo", za koju je snimljen i video spot, komponirana je u   maniru narodne i pop muzike uz kvalitetnu pjevačku izvedbu Hajrudina Varešanovića i odličnu muzičku pratnju članova grupe Hari Mata Hari. Počinje narodnim melodijskim motivom na fruli za kojim slijedi pjevanje Varešanovića (koji je ujedno kompozitor i pisac aranžmana za ovu pjesmu) u maniru pop balade uz lagahnu pratnju na akustičnoj gitari i udaraljkama. U drugoj strofi pjesma se nastavlja u maniru narodne muzike uz pratnju harmonike. Druga polovina pjesme odsvirana je uz istaknute udaraljke i u ritmu preuzetom iz makedonske narodne muzike.
Tekst su napisali Miroslav Rus i Faruk Buljubašić "Fayo".

## Muzički primjer 
* "Zar je to još od nas ostalo"

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 2007.
Kategorija:Singlovi Hari Mata Harija
Vukajlija

**Vukajlija** je veb stranica na srpskom jeziku prvobitno zamišljena kao žargonski riječnik  i inspirisana Urbanim riječnikom . i "Puje Šotke", su nastali na osnovu Vukajlije.

Proljeća 2019. Moderatorski nalozi su ukinuti, te jedan administrator (Kaizen) upravlja sajtom.
Rajendran

**A. Rajendran** ) nazvan **Mottai Rajendran** ili '''*Naan Kadavul* Rajendran'*, indijski je kaskader i glumac koji, uglavnom, radi u tamilskom filmu - Kollywoodu . Debitovao je 2003. s  filmom *Pithamagan* i od tada je radio kao kaskader u više od 500 južnoindijskih filmova . Igrao je ulogu negativca u filmu *Naan Kadavul* (2009) koji je dobio veliko priznanje kritike i donio mu državnu filmsku nagradu Tamil Nadu za najboljeg negativca. Od tada je nastavio da igra negativce, a kasnije i duhovite, sporedne likove u brojnim tamilskim filmovima. Poznat je po svom grubom glasu i alopeciji, za koju tvrdi da je rezultat kontakta s industrijskim otpadom tokom izvođenja akrobacija za potrebe filma.

## Karijera 
Rajendran je svoju filmsku karijeru započeo radeći kao kaskader u stotinama južnoindijskih filmova uglavnom na tamilskom.

Odigrao je malu, ali značajnu ulogu u *Pithamaganu* (2003), a svoj pravi glumački debi ostvario je kao negativac u *Naan Kadavul* (2009). Njegov nastup kao okrutnog vođe koji muči prosjake zaslužio je pohvale kritike uz komentare kritičara da je "prijeteći i odvratan". Nakon uloge negativca komičara u komediji *Boss Engira Bhaskaran* (2010), izjavio je da je postao tip glumca za slične uloge. 2015. u filmu *Darling* se pojavio kao istjerivač duhova Ghost Gopal Varma. Njegova druga uloga iste godine bila je u *Ivanuku Thannila Gandam'' gdje se pojavio kao ubica. Prije objavljivanja, Rajendranovo prisustvo u promotivnim spotovima filma naišlo je na pozitivne reakcije. Film je dobio negativne kritike, iako su kritičari cijenili Rajendranovu izvedbu, od kojih je jedan primijetio da "film pripada Rajendranu, jer se ističe svojim zaštitnim znakom, dijalogom, [...] i nosi cijeli film".

## Filmografija 
## Reference 
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Rođeni 1957.
Kategorija:Biografije, Thoothukudi
Kategorija:Indijski glumci
Kategorija:Indijski kaskaderi
Kokosovo ostrvo (Guam)

**Kokosovo ostrvo** je ostrvo udaljeno 1,6&nbsp;km od južnog vrha američke teritorije Guam, koja se nalazi unutar koralnog grebena Merizo, dio općine Malesso. Ostrvo je nenaseljeno, a dugo 1.600&nbsp;m u pravcu jugozapad-sjeveroistok, između 200 i 300&nbsp;m široko. Ima površinu od 386.303&nbsp;m2.

Istočna obala ostrva je dnevno odmaralište s bazenom, odbojkaškim terenom, kafićem, slastičarnom, restoranom i barom, te postoji mogućnost za iznajmljivanje opreme za sportove na vodi. Posjetioci odmarališta mogu roniti, voziti kajak, gledati delfine, jet ski i bicikl. Zapadna strana je javna svojina, dio Sistema Teritorijalnih parkova. Trajekti voze do Malessa.

Za vrijeme vladavine Španije, ostrvo je bilo u vlasništvu ''Don Ignacio Mendiola Dela Cruz (Tu'an)*. Krajem 1920-ih, američka vlada je preuzela dvije trećine ostrva eksproprijacijom. Sredinom 1930-ih Don Ignacio je prodao preostalu trećinu biznismenu Gottwaldu. Stanica obalne straže dugog dometa izgrađena je i radila na ostrvu Kokos u periodu od 1944. do 1963. godine.

Vojni testovi na tlu sa ostrva Kokos krajem 2005. godine su pokazali nivoe kontaminacije polihlorisanim bifenilima (PCB) 4.900 puta više od preporučenog nivoa. Testovi na dvanaest vrsta riba u laguni pokazali su da sve osim jedne od tih vrsta imaju visok nivo PCB-a. Jedan je imao 265 puta veći od prihvatljivog. Kontaminacija je najvjerovatnije nastala od transformatora i druge električne opreme u stanici.

Zvaničnici Agencije za zaštitu okoliša Guama, Odjel za javno zdravlje i socijalne usluge Guama i sama Obalska straža objavili su svoje nalaze 20. februara 2006. i upozorili ljude da ne jedu ribu iz lagune.

Ostrvo Kokos je jedna od rijetkih lokacija gdje je ponovo uvedena ugrožena željeznica Guama.

Dana 5. novembra 2020. godine, Ministarstvo unutrašnjih poslova SAD-a i Geološki zavod SAD-a objavili su da je *smeđa drvenasta zmija* pronađena na ostrvu Kokos. Ovo je invazivna vrsta zmije odgovorne za iskorjenjivanje mnogih drugih divljih životinja porijeklom iz Guama, uključujući neke ptice i guštere. Pretposatvlja se da je stigao kao slijepi putnik u teretu, a prvi put je otkriven 1950-ih. Uzrokuje milione dolara štete na godišnjem nivou, a posebno električnom sistemu jer se penje na stubove i prekida žice.

## Vidi 
* Učinci PCB-a na zdravlje
* Spisak rijeka Guama

## Bibliografija 
* *Otok Guam'' Leonard Martin Cox 

## Izvori 
Kategorija:Guam
Kategorija:Stranice s nepregledanim prevodom
Dan Quayle

**James Danforth Quayle** (rođen 4. februara 1947.) je američki penzionisani političar koji je bio 44. potpredsjednik Sjedinjenih Država od 1989. do 1993. za vrijeme predsjednika Georgea H. W. Busha. Član Republikanske stranke, Quayle je predstavljao Indianu u Zastupničkom domu od 1977. do 1981. i u Senatu od 1981. do 1989.

Rodom iz Indianapolisa, Quayle je većinu svog djetinjstva proveo u Paradise Valleyu, predgrađu Phoenixa u Arizoni. Oženio se Marilyn Tucker 1972. i stekao doktorirao  na Pravnom fakultetu Univerziteta u Indiani Robert H. McKinney 1974. On i Marilyn su se bavili advokaturom u Huntingtonu, Indiana, prije nego što je izabran u Zastupnički dom Sjedinjenih Država 1976. Godine 1980, izabran je u američki Senat.

Godine 1988, tadašnji potpredsjednik i republikanski predsjednički kandidat George H. W. Bush izabrao je Quaylea za svog kandidata. Njegova potpredsjednička debata protiv Lloyda Bentsena bila je značajna po Bentsenovoj dosjetci "Senatore, vi niste Jack Kennedy". Nominacija Bush–Quayle nadmašila je demokratsku Michaela Dukakisa i Bentsena, a Quayle je naslijedio Busha na mjestu potpredsjednika u januaru 1989. Tokom svog mandata, Quayle je bio u službenim posjetama 47 zemalja i imenovan je za predsjednika Nacionalnog svemirskog vijeća. Kao potpredsjednik, stekao je reputaciju da daje komentare koje su neki mediji smatrali gafovima. Osigurao je ponovnu nominaciju za potpredsjednika 1992, ali je poražen od strane demokrata Billa Clintona i Al Gorea.

Godine 1994. Quayle je objavio svoje memoare pod nazivom "Standing Firm". Odbio je da se kandiduje za predsjednika 1996. zbog flebitisa. Tražio je republikansku predsjedničku nominaciju 2000, ali je rano povukao svoju kampanju i podržao konačnog kandidata, Georgea W. Busha. Pridružio se kompaniji Cerberus Capital Management, privatnoj investicijskoj firmi, 1999. Od kada je napustio funkciju, Quayle je ostao aktivan u Republikanskoj stranci, uključujući davanje predsjedničke podrške 2000, 2012, 2016. i 2020.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1947.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Indianapolis (Indiana)
Kategorija:Američki političari
Kategorija:Američki pravnici
Kategorija:Članovi Republikanske stranke (SAD)
Lista epizoda serije "Na putu prema dolje"

desno|250x250piksel
*Na putu prema dolje* je američka televizijska dramska serija koju je kreirao Vince Gilligan za kablovsku mrežu AMC . Serija prati Waltera Whitea ( Bryan Cranston ), 50-godišnjeg profesora hemije u srednjoj školi u Albuquerqueu u Novom Meksiku . Nakon što je Whiteu dijagnosticiran terminalni karcinom pluća, on koristi svoju ekspertizu za kuhanje kristalnog meta, uz pomoć svog bivšeg učenika Jessea Pinkmana ( Aaron Paul ), kako bi finansijski osigurao porodicu (koju glume Anna Gunn i RJ Mitte ) prije nego što umre.

Tokom trajanja serijala, emitovane su 62 epizode, tokom pet sezona. Pilot-epizoda je emitovana 2. januara 2008, a završna epizoda je prikazana 29. septembra 2013.

Netflix je 11. oktobra 2019. objavio *El Camino: A Breaking Bad Movie*, dugometražni nastavak filma *Breaking Bad*, koji je napisao i režirao Gilligan. Dodatni kratki film *Snow Globe: A Breaking Bad Short* objavljen je 17. februara 2020.

## Pregled serije 
## Epizode 
### Sezona 1 (2008) 
### Sezona 2 (2009) 
### Sezona 3 (2010) 
### Sezona 4 (2011) 
### Sezona 5 (2012–13) 
## Film 
### *El Camino: A Breaking Bad Movie* (2019) 
*El Camino: A Breaking Bad Movie* je film koji je napisao i režirao kreator serije Vince Gilligan koji služi kao nastavak televizijske serije. Objavljen je 11. oktobra 2019. na Netflixu, a emitovan je na AMC -u 16. februara 2020. U središtu filma je Jesse Pinkman, a odvija se i za vrijeme njegovog zatočeništva u rukama Arijevskog bratstva i nakon njegovog bijega u finalu serije  .

#### Sezona 1 (2009) 
17. februara 2009. godine, pet "mini-epizoda" je postalo dostupno na internetu prije premijere druge sezone serije.  Ovih pet je na kraju uključeno u *Breaking Bad: The Complete Second Season* .

#### Sezona 2 (2010) 
Prije treće sezone *Breaking Bada*  objavljeno je još deset web epizoda, a svaka se uglavnom fokusirala na Saula Goodmana.

#### Sezona 3 (2011) 
Dodatne minizode su proizvedene prije premijere četvrte sezone *Breaking Bad* .  na kraju bila puštena.

### *Snježni globus: Breaking Bad Short* (2020) 
U vezi s televizijskom premijerom *El Camino: Breaking Bad Movie* na AMC-u, mreža je 17. februara 2020. godine objavila trominutni kratki film *Snježni globus: A Breaking Bad Short* na svom službenom YouTube nalogu 

## Rejting 
Kategorija:Na putu prema dolje
Mladen Pozajić

**Mladen Pozajić** (Županja, 06. mart 1905. - Sarajevo, 28. mart 1979.) je bio hrvatski kompozitor, dirigent i muzički pedagog koji je dao značajan doprinos razvoju muzike na tlu Bosne i Hercegovine.

## Biografija 
Pozajić je još kao učenik prve lekcije iz klavira dobio od svoje majke Marije koja je radila kao učiteljica i svirala klavir. Završio je trogodišnju muzičku školu Hrvatskog muzičkog zavoda, a studij nastavlja na Muzičkoj akademiji u Zagrebu. Studirao je dirigovanje kod Frana Lhotke i kompoziciju kod Blagoja Berse, teorijske predmete Kontrapunkt i Fugu kod Franje Dugana, Muzičku pedagogiju kod Zlatka Grgoševića i Klavir kod hrvatskog pijanističko-pedagoškog maga Svetislava Stančića. Godine 1924. postaje dirigent Obrtničko-umjetničkog društva "Matija Gubec", zatim preuzima Glazbeno pjevačko društvo "Sloga", a od 1927. godine preuzima "Oratorijski zbor Sv. Marka" u Zagrebu. Nakon diplomiranja te iste godine, odlazi na usavršavanje u Pariz kao stipendista francuske vlade. U Parizu je studirao kompoziciju na "Scholi Cantorum" kod Vincenta d'Indyja, dok je na Akademiji u Beču studirao kompoziciju kod Josepha Marxa.

Po povratku sa studija u Zagreb, 1930. godine osnovao je vokalno-kamerni ansambl "Zagrebački madrigalisti" s kojim je nastupao jedanaest godina. Od 1930. do 1937. radio je kao nastavnik muzike na III. Realnoj gimnaziji u Zagrebu predavajući pjevanje i lijepo pisanje. Imenovan je 1936. za profesora Državne muzičke akademije u Zagrebu, gdje je radio do 1945. predavajući Dirigovanje i vodeći hor i orkestar ove ustanove. Godine 1944. je imenovan prorektorom Hrvatskog državnog konzervatorija, a bio je i tajnik Zagrebačke filharmonije i stalni dirigent hora i orkestra zagrebačke Radio stanice. Zbog svih tih položaja i muzičkih dužnosti u vrijeme rata osuđen je 3. 9. 1945. na 18 mjeseci prisilnog rada uz gubitak građanskih prava u trajanju od 5 godina. Međutim, već nekoliko dana kasnije, 11. 9. 1945. godine je pomilovan i oslobođen izdržavanja kazne, a časna građanska prava vraćena su mu 11. 9. 1949..

Umro je u Sarajevu, 28. marta 1979.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1905.
Kategorija:Umrli 1979.
Kategorija:Biografije, Županja
Kategorija:Hrvatski kompozitori
Kategorija:Dobitnici Šestoaprilske nagrade