Iva Despić-Simonović

mini| Iva Despić-Simonović u svom ateljeu 1926.
**Ivana Despić-Simonović** (Hrastovica, 15. august 1891 – 12. juli 1961) bila je jugoslavenska kiparica. Rođena u Hrvatskoj, Iva se školovala u Zagrebu, Parizu i Münchenu. Od 1920. do svoje smrti živjela je uglavnom u Sarajevu, ali je bila i dvorski kipar u Beogradu. Bila je prva kiparica u današnjoj Bosni i Hercegovini i jedina u međuratnom periodu, ali je nakon Drugog svjetskog rata manje stvarala.

## Privatni život 
Iva Despić-Simonović rođena je u Hrastovici kod Petrinje u Kraljevini Hrvatskoj i Slavoniji, Austrougarska, 15. augusta 1891.  Porodica Simonović bila je bogata. Njen otac, general u austrougarskoj vojsci, prepoznao je njen talent i omogućio joj umjetničko obrazovanje. Obučavali su je kipari Robert Frangeš-Mihanović i Rudolf Valdec. Iva je  nastavile školovanje u Parizu i Münchenu, usavršavajući se kao umjetnica za izradu plaketa i medalja, a imala je izložbu u Parizu 1914. Ostala poznata djela uključuju skulpture *Djeca u snijegu* (1923), *Dobri prijatelji* (1923) i *Bato se igra* (1925), kao i ploču *Utjeha* (1927). Iva je u ranoj karijeri bila pod utjecajem ideala rane renesanse, ali je kasnije usvojila impresionistički pristup.

Iva je bila prva kiparka u današnjoj Bosni i Hercegovini, i ostala je jedina u međuratnom periodu. Bosanke su u to vrijeme bile uglavnom nepismene i nisu učestvovale u javnom životu, ali Ivina karijera je cvjetala i bila je poznata u društvu. U intervjuu iz 1937. žalila se na postupanje prema ženama umjetnicama, rekavši: "Imam utisak da umjetnici ne cijene umjetnički rad žena. Lako im je. Kad je dijete umjetnika muško, nastavlja raditi svoj posao. Kad je moja kći imala tifus, nisam marila za kiparstvom ". Iva je bila nadahnuta majčinstvom i često je prikazivala svoju djecu. Posebno je željela napraviti spomenik majkama, sličan Grobnici nepoznatog vojnika, koja je postajala široko rasprostranjena u cijelom svijetu. Njena ideja nije podržana, te da je kopirana i kasnije realizirana u Sjedinjenim Američkim Državama.

## Kasniji život 
Tokom Drugog svjetskog rata Iva je boravila na svom imanju u blizini Sarajeva. Nedostatak stvari u ratu natjerao ju je da kupi kravu za izdržavanje porodice. Prema njenoj kćeri, porodica je morala sakriti kravu od vojnika u svom ateljeu, a uznemirena životinja oštetila je brojne skulpture.

Kada je komunistička partija preuzela vlast nakon rata, kao pristalica prognane kraljevske porodice, Iva biva uhapšena u junu 1945., te je provela neko vrijeme u zatvoru u Sarajevu. Portret drugog zatvorenika, glumca Ante Franjkovića "Dalmata", kojeg je tada napravila uspješno je sačuvan. Ubrzo je puštena, ali se njen život promijenio. Bila je izgubljena i nije mogla naći posla, sve više vremena posvećujući slikanju i crtanju, a sve manje kiparstvu. Njena najznačajnija djela nakon Drugog svjetskog rata su biste pjesnika Alekse Šantića, Svetozara Ćorovića i Osmana Đikića po narudžbi mostarskih vlasti.

### Smrt 
Iva Despić-Simonović umrla je 12. jula 1961. godine u svom ateljeu u Vasinom Hanu. Planovi za zaštitu njenog doma i pretvaranje u umjetničku koloniju pojavili su se nekoliko godina nakon njene smrti, ali nikada nisu ostvareni. Kuću je 2005. obnovio novi vlasnik, a u to vrijeme iza skrivenih vrata podruma pronađeno je nekoliko dosada nepoznatih gipsanih bista.

## Napomene 
## Reference 
Kategorija:Rođeni 1890.
Kategorija:Umrli 1961.
Kategorija:Biografije, Petrinja
Kategorija:Bosanskohercegovački kipari
Kategorija:Jugoslavenski kipari