Pad mjesečeve prašine

***Pad mjesečeve prašine*** () je naučnofantastični roman engleskog pisca Arthura C. Clarkea, originalno objavljena 1961. godine. Nominovan za nagradu Hugo za najbolji roman, i bio je prvi naučnofantastični roman izabran da postane Reader's Digest Condensed Book.

## Sažetak radnje 
Do početka 21. vijeka, Mjesec je koloniziran,i iako je još uvijek u velikoj mjeri istraživačka ustanova, posjećuju ga turisti koji sebi mogu priuštiti putovanje. Jedna od njegovih atrakcija je krstarenje jednim od lunarnih mora, koje se zove More žeđi, (nalazi se unutar Sinus Roris) ispunjeno izuzetno finom prašinom, finim prahom daleko više suhim od sadržaja kopnene pustinje i koji gotovo teče poput vode, umjesto uobičajene prašine koja pokriva veći dio mjesečeve površine. Posebno dizajnirani "čamac" po imenu Selene skače po površini prašine na isti način kao i jet-ski.

Tokom jednog krstarenja, mjesečev zemljotres uzrokuje urušavanje pećine, narušavajući ravnotežu. Kako krstarica za prašinu Selene prolazi tim predjelom, tone oko 15 metara ispod površine prašine, skrivajući čamac od pogleda i zarobljavajući ga ispod prašine. Odmah dolazi do potencijalno fatalnih problema za posadu i putnike unutar njega. Potopljena Selene ima ograničen dotok zraka, nema načina da se generisana toplina rasprši, komunikacije nisu moguće, a niko drugi nije siguran gdje je Selene izgubljena. Dok se Selene zagrijava i zrak postaje nemoguć za disanje, mladi kapetan Pat Harris i njegova glavna stjuardesa Sue Wilkins pokušavaju zabaviti putnike i držati ih psihički stabilnim dok čekaju da budu spašeni. Pomaže im penzionisani kapetan svemirskog broda i istraživač, komodor Hanstin, koji u početku putuje inkognito.

Glavni inženjer (sa Zemljane strane Mjeseca) Robert Lawrence skeptičan je da se spasilačka pomoć može organizovati, čak i ako se Selene može locirati. Spreman je da odustane od prvobitno neuspešne pretrage, kada ga kontaktira Thomas Lawson, briljantni, ali ekscentrični astronom koji, sa svoje tačke gledišta na satelitu visoko iznad Mjeseca, Lagrange II, veruje da je otkrio ostatke toplotnog traga na površini. Organizovana je ekspedicija i Lawrence zaista uspostavlja kontakt sa Selene. Međutim, potpuno strano okruženje dovodi do brojnih nepredviđenih komplikacija. Spasilačka misija odlučuje prvo dopremiti cijev da opskrbljuje Selene kisikom, pokušavajući da dobije vrijeme kako bi smislio način da izvuče putnike. Međutim, ovo postaje trka sa vremenom, jer vrućina u Selene izbacuje hemijski sistem za prečišćavanje vazduha iz funkcije i putnici pate od trovanja CO2. Da bi sačuvali kisik, većina putnika ulazi u hemijski izazvan san, a samo Pat Harris i fizičar Duncan McKenzie ostaju budni. Baš na vreme, spasioci uspevaju da izbuše rupu u krovu i isporuče dovod zraka.

Pripremljen je plan za spašavanje putnika Selene potapanjem nekoliko betonskih kesona na krov broda i rezanjem rupe. Kada se prvi keson potopi, katastrofa ponovo nastaje: tečni otpad putnika izbačen je iz broda, pretvarajući prašinu oko njega u blato, što uzrokuje još jedno, manje, urušavanje. Selene još jednom tone, ovaj put samo malo, ali tone ukrivo. Kesoni se ne mogu spojiti na krov koji je sada naget pod uglom od 30 stepeni. Oštećeni su i dovod zraka i komunikacije. Nakon restauracije i ovih potonjih, napravljen je novi plan za potapanje kesona, ali sada donji ima pričvršćen fleksibilni spoj koji se može montirati na kosi krov Selene. Spasilačka misija radi po planu: kesoni su potopljeni, prašina je izvučena i veza je uspostavljena, ali sada vrijeme opet ističe. Kada su rupe za dovod zraka izbušene, Selenin dvostruki trup je probijen, a prostor između se polako napunio prašinom. Prašina bogata metalima stigla je do baterija i napravila kratak spoj. Ovo uzrokuje da odjel za baterije na krmi polako gori. Nastalu rupu su začepili putnici, ali prašina i dalje sipa i postoji strah da će zapaljeni materijal izazvati eksploziju dovoda tečnog kisika. U međuvremenu, Robert Lawrence radi u oknu za spašavanje: postavlja mali prsten da napravi rupu na krovu. Taman na vrijeme, rupa je napravljena i putnici bježe kroz okno. Kapetan Haris je posljednji otišao, već do pojasa u prašini. Taman kada je izašao iz okna, tečni kiseonik eksplodira, uništavajući Selenu.

U kratkom epilogu Lawrence piše svoje memoare, Pat Harris i Sue Wilkins su vjenčani. Pat Harris je kapetan Selene II na njegovom prvom krstarenju koje će ujedno biti i posljednje krstarenje za Harrisa jer se nada da će preći u svemirsku službu.

Duncan McKenzie, jedan od putnika Dust-kruzera, opisan je kao australski aboridžin. Drugi lik, Duncan Makenzie, sa "tamno smeđom" kožom, pojavljuje se u kasnijem romanu Arthura C. Clarkea Carska zemlja.

## Prijem 
Recenzent časopisa Galaxy Floyd C. Gale ocijenio je *Pad mjesečeve prašine* sa pet zvjezdica od pet, pohvalivši ga kao "emocionalno zadivljujući [i] pronicljiv" i da "odgovara najvišim standardima njegovih prethodnih napora. Nijedna pohvala ne može biti veća" .

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* *A Fall of Moondust* na Worlds Without End

Kategorija:Knjige Arthura C. Clarkea
Kategorija:Britanski naučnofantastični romani
Kategorija:Romani iz 1961.