Masakr u Ed-Davajimi

**Masakr u Ed-Davajimi** počinile su Izraelske odbrambene snage u palestinskom gradu Ed-Davajimi 29. oktobra 1948, tokom arapsko-izraelskog rata 1948. godine. Civile je ubio 89. bataljon komandosa IDF-a tokom operacije Yoav, nakon što su zauzeli selo bez otpora.

Broj ubijenih je opisan kao "nevelik" od strane komandanta Jordanske arapske legije, John Bagot Glubb, pozivajući se na izveštaj UN o cifri koja uključuje 30 žena i djece u svojim memoarima iz 1957. Seoski muhtar je opisao broj ubijenih kao "nevelik". Hassan Mahmoud Ihdeib je u izjavi pod zakletvom procijenio broj žrtava na 145. U naknadnom izvještaju koji je Ujedinjenim nacijama dostavila delegacija iz Kongresa arapskih izbjeglica izvještava se da je arapskoj legiji bilo u interesu potcjenjivati razmjere masakra, kako bi izbjegla daljnju paniku i bijeg izbjeglica, te ga je opisala kao gori od Masakra u Deir Jasinu.

Izraelski historičar Benny Morris 2004. je procijenio da je ubijeno na stotine civila. Uprkos tome što je izraelski komandant priznao masakr, niko nikada nije procesuiran niti kažnjen.

## Pozadina 
Ed-Davajimino jezgro klana, Ahdibi, vodili su svoje porijeklo do osvajanja Palestine od strane Omer ibnul-Hattaba u 7. stoljeću. Obavještajna služba Hagana (HIS) smatrala je selo 'veoma prijateljskim'. Original pisma je uklonjen iz arhive gdje je ranije bio dostupan.}}

Kaplan je prenio da je vojnik-svjedok izjavio,

Iz izjave pod zakletvom koju je dao Muhtar iz sela Davajima, Hassan Mahmaod Ihdeib.

Morris je procijenio da je ubijeno "stotine" ljudi, on također izvještava o istrazi IDF-a, koja je zaključila da je ubijeno oko 100 seljana, i citira izvještaj člana Mapama, zasnovan na intervjuu s izraelskim vojnikom, koji prijavio 80 do 100 ubijenih muškaraca, žena i djece. Saleh Abdel Jawad procjenjuje ukupan broj na "između 100 i 200".

### Više detalja prema Ilanu Pappeu 
Ilan Pappe navodi da je selo čuvalo 20 muškaraca koji su bili paralizovani od straha kada su vidjeli izraelske trupe, te da je polukružni pokret kliješta bio osmišljen da omogući 6.000 stanovnika mogućnost bijega prema istoku. Masakr se dogodio kada očekivani talas bjekstva nije uspio. On također dodaje da je u napadu učestvovao Amos Kenan, koji je učestvovao u masakru u Deir Jasinu.

## Inspekcijski tim UN-a 
Yigal Allon je uputio telegram generalu Yitzhaku Sadehu da provjeri "glasine da je 89. bataljon 'ubio mnogo desetina zarobljenika na dan osvajanja Ed-Davajime, i da odgovori". Petog novembra, vjerovatno zabrinut zbog istrage UN-a, Allon je tada naredio Sadehu da uputi jedinici:

Iako Allon nije znao, 89. je očistio mjesto masakra 1. novembra 1948.

Dana 7. novembra, inspektori UN-a su posjetili mjesto događaja u selu kako bi istražili optužbe za masakr, optužbe koje su iznijeli Egipćani i izbjeglice iz sela. Tim je pronašao "nekoliko srušenih zgrada i jedan leš, ali nijedan drugi fizički dokaz masakra". Aubrey S. Eban, predstavnik Izraela u Ujedinjenim nacijama, tvrdio je da je Ed-Davajima "u potpunosti napustilo civilno stanovništvo prije nego što su je okupirale izraelske snage u operacijama koje su uslijedile nakon kršenja primirja u Egiptu 14. oktobra."

Isser Be'eri, komandant obavještajne službe IDF-a, koji je vodio nezavisnu istragu, zaključio je da su tokom okupacije Ed-Davajime pogubljeno 102 civila. Be'eri je preporučio krivično gonjenje voda OC, koji je priznao masakr, ali suprotno njegovim preporukama niko nije optužen niti kažnjen.

## Reakcije 
Američki konzul u Jerusalemu, William Burdett, koji je primio vijesti o masakru, izvijestio je 16. novembra Washingtonu: "Istraga UN-a ukazuje da se masakr dogodio, ali posmatrači ne mogu utvrditi broj umiješanih osoba."

Vijest o masakru stigla je do seoskih zajednica u zapadnom Hebronu i judejskom podnožju, "što bi vjerovatno izazvalo daljnji bijeg".

## Reference 
### Izvori 
*Benvenisti, Meron (2002). *Sacred Landscape: The Buried History of the Holy Land Since 1948*. University of California Press. 
*Morris, Benny (2004). *The Birth of the Palestinian Refugee Problem Revisited*. Cambridge: Cambridge University Press. 
*Khalidi, Walid (1991). "ALL THAT REMAINS: The Palestinian Villages Occupied and Depopulated by Israel in 1948", The Institute of Palestine Studies, Washington, D.C. 

Kategorija:1948. u Mandatnoj Palestini
Kategorija:Historija Mandatne Palestine
Kategorija:Masakri u 1948.
Kategorija:Masakri nad Palestincima
Kategorija:Vojna historija Izraela
Kategorija:Vojna historija Palestine