open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ipeľ

**Ipeľ** (arhaično *Jupoľ*; ; ) jest rijeka u Slovačkoj i Mađarskoj. Dug je 232,5&nbsp;km i lijeva je pritoka Dunava.

## Tok 
Izvire u Slovačkom rudogorju, u centralnom dijelu zemlje, u blizini Loma na Rimavici. Gornji tok relativno je strm, s dvije znatne promjene smjera, od kojih je druga u blizini gradića Poltára. U općini Málinec rijeka je pregrađena istoimenim vještačkim jezerom. Od Lučeneca je prate brda i planinski lanci Južnoslovačke kotline, koji se smjenjuju s rijekom formirajući krivudavi tok današnje granice s Mađarskom.

Posljednjih 140&nbsp;km čini dio granice između Slovačke i Mađarske (s izuzetkom kod Šahyja, gdje teče kroz Slovačku 30&nbsp;km). Posljednjih 20&nbsp;kilometara Ipeľ u polukrugu teče oko gorja Börzsöny prije nego što se ulije u Dunav kod Chľabe i Szoba.

## Gradovi i naselja 
*Napomena: Poredani nizvodno.*
* Poltár (SLK)
* Kalinovo (SLK)
* Boľkovce (SLK)
* Ipolytarnóc (MAĐ)
* Litke (MAĐ)
* Nógrádszakál (MAĐ)
* Szécsény (MAĐ)
* Balassagyarmat (MAĐ)
* Ipolyvece (MAĐ)
* Ipeľské Predmostie (SLK) 
* Šahy (SLK)
* Vámosmikola (MAĐ)
* Pastovce (SLK)
* Ipolytölgyes (MAĐ)
* Salka (SLK)
* Letkés (MAĐ)
* Ipolydamásd (MAĐ)
* Szob (MAĐ)

mini|desno|200px|Novi most između Rároša i Ráróspuszte
## Mostovi 
U prošlosti je bilo 47 mostova bilo koje vrste preko rijeke na dijelu između Ipolytarnóca i ušća. Gotovo su svi oštećeni ili uništeni tokom Drugog svjetskog rata. Od 2004. na ovoj dionici bilo je 12 mostova, od kojih samo četiri na državnoj granici. Najvažniji su željeznički most na pruzi Bratislava – Budimpešta, cestovni most u Šahyju na putu 1. klase 66 (E 77) i most između naselja Slovenské Ďarmoty i Balassagyarmata. Na pojedinim mjestima, uglavnom na lokacijama nekadašnjih mostova, danas postoje pješački mostovi.

Nakon što su se i Slovačka i Mađarska pridružile Evropskoj uniji 2004, izgrađeni su novi mostovi na graničnom dijelu, uključujući jedan između Rároša i Ráróspuszte (otvoren u decembru 2011) i drugi most između Peťova i Pösténypuszte.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Ipoly u Pallasevoj velikoj enciklopediji 

Kategorija:Crnomorski sliv
Kategorija:Rijeke u Mađarskoj
Kategorija:Rijeke u Slovačkoj
Kategorija:Granica između Mađarske i Slovačke
Magdalena Gwizdoń

**Magdalena Gwizdoń**, rođena 4. augusta 1979. u Cieszynu je nekadašnja poljska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Gwizdoń je četiri puta nastupila na Zimskim olimpijskim igrama: ZOI 2006, ZOI 2010, ZOI 2014 i ZOI 2018, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji joj je rezultat 20-o mjesta u utrci na 7,5 km i to na ZOI 2006. kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 1:23.3&nbsp;min bila sporija od pobjednice Florence Baverel-Robert. U štafeti je najbolji plasman bio  na ZOI 2006, kada je s Krystynom Guzik, Katarzynom Ponikwia i Magdaleno Grzywa osvojila sedmo mjesto.

### Svjetska prvenstva 
### Svjetski kup 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1979.
Kategorija:Biografije, Cieszyn
Kategorija:Poljski biatlonci
Kategorija:Poljski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Živi ljudi
Politetrafluoroetilen

**Politetrafluoroetilen** ( **PTFE** ) je sintetički fluoropolimer tetrafluoroetilena koji ima brojne primjene. Općepoznati brend kompozicija na bazi PTFE-a je **Teflon** Chemoursa, spin-off kompanije DuPont, koji je prvobitno otkrio spoj 1938.

Politetrafluoroetilen je čvrsti fluorougljenik  (na sobnoj temperaturi), jer je polimer visoke molekularne težine koji se u potpunosti sastoji od ugljika i fluora. PTFE je hidrofoban: ni voda ni supstance koje sadrže vodu ne vlaže PTFE, jer fluorougljici pokazuju smanjene Londonove disperzione sile zbog visoke elektronegativnosti fluora. PTFE ima jedan od najnižih koeficijenata trenja od bilo koje čvrste tvari.

Politetrafluoroetilen se koristi kao neljepljivi premaz za tiganje i drugo posuđe. Nereaktivan je, dijelom zbog jačine veze ugljik-fluor, pa se često koristi u kontejnerima i cjevovodima za reaktivne i korozivne hemikalije. Kada se koristi kao mazivo, PTFE smanjuje trenje, habanje i potrošnju energije mašina. Obično se koristi kao graft materijal u hirurškim intervencijama. Također se često koristi kao premaz na kateterima; ovo ometa sposobnost bakterija i drugih infektivnih agenasa da prianjaju na katetere i uzrokuju bolničke infekcije.
lijevo|mini| Reklama Happy Pan, tave obložene teflonom iz 1960-ih

[desno|mini| PTFE se često koristi za oblaganje [Nelepljive posude|tava s neprijanjajućim slojem jer je hidrofoban i posjeduje prilično visoku otpornost na toplinu.]]
[mini| Teflon se također koristi kao trgovačko ime za polimer sličnih svojstava, [Perfluoralkoksi polimerna smola|perfluoroalkoksi polimernu smolu (PFA)]]
Trgovački naziv Teflon se također koristi za druge polimere sa sličnim sastavima:

* perfluoralkoksi alkan (PFA)
* Fluorirani etilen propilen (FEP)

## Reference 
Kategorija:Dielektrici
Kategorija:Biomaterijali
Kategorija:Američki izumi
Indexi (1991)

**Indexi (1991)** je drugi po redu kompilacijski album sarajevskog pop, rok sastava Indexi. Objavila ga je u dvostrukom CD izdanju sarajevska izdavačka kuća Diskoton 1991. godine. Jedan je iz serije kompilacijskih albuma ovog sarajevskog pop, rok sastava, a sastoji se od 30 pjesama, koje predstavljaju pregled nekih od njihovih najznačajnijih radova snimljenih tokom do tada skoro tri decenije njihove duge muzičke karijere. Istovremeno, 18 pjesama sa dvostrukog CD izdanja objavljeno je na jednom CD-u, koje su označene zvjezdicama na listi pjesama. *"Indexi"* (1991) objavljen je osam godina prije njihovog drugog studijskog albuma *"Kameni cvjetovi"*.

## Lista pjesama 
CD 1
# "Pružam ruke"*
# "Oko malih stvari svađamo se mi"
# "Naše doba"
# "Boj na Mišaru"
# "Ako jednom budeš sama"*
# "Jutro će promijeniti sve"*
# "Plima"*
# "Negdje u kraju u zatišju"
# "Da sam ja neko"*
# "Svijet u kome živim"*
# "Sanjam"*
# "Balada"*
# "Dvojnik"
# "Krivac si ti"*
# "Hej ti"

CD 2
# "Sve ove godine"*
# "Predaj se srce"*
# "Budi kao more"*
# "Samo su ruže znale"*
# "Bacila je sve niz rijeku"*
# "Ti si mi bila naj, naj..."*
# "Volim te"*
# "U jednim plavim očima"*
# "Moja Hana"*
# "Ispili smo zlatni pehar"
# "Ana"
# "Modra rijeka"
# "Prazne noći"
# "Pozdravi Sonju"
# "Indexi '86"  

## Članovi grupe 
* Davorin Popović, pjevanje (od 1964. do 2001.)
* Đorđe Kisić, bubnjevi (1964.-1968. / 1977.-1991. / 1999.-2001.)
* Fadil Redžić, bas-gitara (od 1965. do 1996.)
* Slobodan "Bodo" Kovačević, električna gitara (od 1965. do 2001.)
* Miroslav Šaranović, bubnjevi (1968. - 1973.)
* Ranko Rihtman, klavijature (1969.-1970. / kasnije: stalni pridruženi član)
* Milić Vukašinović, bubnjevi (1974. - 1975.)
* Nenad Jurin, klavijature (1976. - 1996.)

## Literatura 
* Petar Janjatović: EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, str. 87-89, 

## Izvori 
Kategorija:Albumi iz 1991.
Kategorija:Albumi Indexa
Međunarodni filmski festival u Torontu

**Međunarodni filmski festival** u Torontu (**TIFF**, često stiliziran kao **tiff**) jedan je od najvećih javno posjećenih filmskih festivala na svijetu, koji godišnje privuče preko 480.000 ljudi. Od svog osnivanja 1976. godine, TIFF je izrastao u stalnu destinaciju za filmsku kulturu koja djeluje iz TIFF Bell Lightboxa, koji se nalazi u centru Toronta. Misija TIFF-a je "preobraziti način na koji ljudi vide svijet kroz film".

Tokom cijele godine, TIFF Bell Lightbox nudi projekcije, predavanja, diskusije, festivale, radionice, podršku industriji i priliku da upoznate filmske stvaraoce iz Kanade i cijelog svijeta. TIFF Bell Lightbox se nalazi na sjeverozapadnom uglu King Street i John Street u centru Toronta.
desno|mini| Bell Lightbox je kulturno središte i dom TIFF programa izvan festivalskih datuma.
U 2016. godini, 397 filmova iz 83 zemlje prikazano je u 28 kina u centru Toronta, koji su dočekali oko 480.000 posjetilaca, od kojih su preko 5.000 bili profesionalci iz industrije. TIFF počinje u četvrtak navečer nakon Praznika rada (prvi ponedjeljak u septembru u Kanadi) i traje jedanaest dana.

Osnovan 1976. godine, TIFF je danas jedan od najvećih i najprestižnijih događaja te vrste u svijetu. Godine 1998. magazin *Variety* je priznao da je TIFF "drugi nakon Cannesa u pogledu fotografija visokog profila, zvijezda i tržišne aktivnosti". U 2007, *Time* je primijetio da je TIFF "izrastao iz svog mjesta najutjecajnijeg jesenjeg filmskog festivala u najutjecajniji filmski festival, tačka". Ovo je djelimično rezultat sposobnosti i reputacije festivala u stvaranju " oskara".

Festivalska nagrada People's Choice — koja se zasniva na glasanju publike — pojavila se kao pokazatelj uspjeha tokom sezone dodjele nagrada, posebno na dodjeli Oskara. Dosadašnji dobitnici ove nagrade su filmovi nagrađeni Oskarom, kao što su *Život je lijep* (1998), *Američka ljepota* (1999), *Tigar i zmaj* (2000), *Milioner s ulice* (2008), *Kraljev govor* (2010), *12 godina a Slave* (2013), *La La Land* (2016), *Three Billboards Outside Ebbing, Missouri* (2017), *Green Book* (2018), *Jojo Rabbit* (2019) i *Nomadland* (2020).

Trenutni izvršni direktor festivala je Cameron Bailey .

Međunarodni filmski festival u Torontu 2021. održan je od 9. do 18. septembra 2021.

## Reference
Chloé Zhao

mini|Zhao 2019.
**Chloé Zhao**, rođena **Zhao Ting** (pojednostavljeni kineski: 赵婷; tradicionalni kineski: 趙婷; pinyin: Zhào Tíng, rođena 31. marta 1982.), kineska je filmska rediteljka, poznata prvenstveno po svom radu na nezavisnim filmovima. Zhaoin debitantski dugometražni film, *Songs My Brothers Taught Me* (2015), premijerno je prikazan na Sundance Film Festivalu uz pohvale kritike i nominiran za nagradu Independent Spirit za najbolji prvi igrani film . Njen drugi dugometražni film, *The Rider* (2017), bio je hvaljen od strane kritike i nominiran za nagradu Independent Spirit za najbolji film i najbolju režiju.

Zhao je stekla međunarodno priznanje vesternom *Nomadland* (2020), koji je osvojio brojna priznanja, uključujući Zlatnog lava na Venecijanskom filmskom festivalu, nagradu People's Choice na Međunarodnom filmskom festivalu u Torontu . Dobivši četiri nominacije za Oskara za film, Zhao je osvojila i najbolji film i najbolju režiju, postavši druga žena u istoriji koja je osvojila potonju nakon Kathryn Bigelow  2010.  i prva žena obojene kože koja je osvojila ovu kategoriju. Osvojila je i nagrade za režiju na nagradama Udruženja američkih režisera, Zlatnim globusima i Filmskim nagradama Britanske akademije, postavši druga ženska dobitnica svake od njih. Film nije bio prikazan u Kini, uz spekulacije da je to zbog njenih prethodnih komentara o naciji, a vijesti o njenoj osvojenoj za najbolju režiju na dodjeli Oskara također su cenzurirane.

Zhaoin najnoviji film je film o superherojima Marvel Cinematic Universe *Eternals*, koji je napisala i režirala, a objavljen je 5. novembra 2021.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1982.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Independent Spirit za najboljeg režisera
Kategorija:BAFTA za najbolju režiju
Kategorija:Oscar za najbolju režiju
Paul Lowe

**Paul Lowe** bio je višestruko nagrađivani britanski fotograf i predavač u području fotografije. Živio je između Londona i Sarajeva.

## Biografija 
Fotografijom se počeo baviti sredinom osamdesetih godina 20. stoljeća. Tokom fotografske karijere izvještavao je iz brojnih područja širom svijeta te o najvažnijim svjetskim događajima, između ostalog, o padu Berlinskog zida, oslobađanju Nelsona Mandele, gladi u Africi, opsadi Sarajeva, ratovima na području bivše Jugoslavije, uništenju Groznog.

Između ostalog, objavljivao je u časopisima *Time*, *Newsweek*, *Life*, *The Sunday Times Magazine*, *The Observer* i *The Independent*.

U Sarajevo je došao početkom opsade i tu nastaju neki od njegovh najvažnijih fotografskih radova. Njegova knjiga *Bosanci*, koja dokumentira deset godina ratne i poslijeratne situacije u Bosni i Hercegovini, objavljena je u aprilu 2005.

Bio je voditelj kolegija magistarskog programa fotoreportaže i dokumentarne fotografije na Koledžu za komunikacije Univerziteta umjetnosti u Londonu te je zaslužan za pokretanje novog koncepta rada od 2008, koji se u cijelosti odvija putem interneta. Također je bio savjetnik fondacije World Press Photo u Amsterdamu o mrežnom obrazovanju profesionalnih fotoreportera te član agencije VII.

Preminuo je 14. oktobra 2024.

## Nagrade 
Dobitnik je brojnih nagrada i priznanja, između ostalih, Nagrade "Vic Odden" Kraljevskog fotografskog društva (1999) i pet nagrada World Press Photo za fotopriču godine, a jednu od njih dobio je za fotografiju snimljenu upravo devedesetih u Bosni i Hercegovini.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Paul Lowe: *Bosnians* 
* "Fotograf koji je zabilježio veličinu ljudskog duha u stanju nevolje", Al Jazeera Balkans, 12. 4. 2020.
* "Paul Lowe predstavio fotografije opsade Sarajeva", Al Jazeera Balkans, 5. 4. 2022.
* "Sarajevo Exhibition Documents Perils of Wartime 'Sniper Alley'", *balkaninsight.com*, 17. 11. 2021. 

Kategorija:Rođeni 1963.
Kategorija:Umrli 2024.
Kategorija:Britanski fotografi
Kategorija:Dokumentarna fotografija
Kategorija:Opsada Sarajeva
Kategorija:Rat u Bosni i Hercegovini
Indexi 1977.

**Indexi 1977.** je kompilacijski album sarajevskog pop, rok sastava Indexi. Objavila ga je u LP izdanju sarajevska izdavačka kuća Diskoton 1977. godine. Jedan je iz serije kompilacijskih albuma Indexa, a sastoji se od 10 pjesama, koje predstavljaju pregled nekih od njihovih značajnijih radova snimljenih tokom 1970-ih. Većina pjesama na ovom kompilacijskom albumu napisana je u pop stilu, što je omogućilo Indexima veliku slušanost na radiju i televiziji, te dobru prodaju njihovih ploča. *"Indexi 1977."* objavljen je godinu dana prije njihovog drugog studijskog albuma *"Kameni cvjetovi"*, koji je komponiran u stilu progresivne rok muzike.

## Lista pjesama 
# "Ti si mi bila naj, naj"
# "Moja Hana"
# "I tvoje će proći"
# "Samo su ruže znale"
# "Putovi"
# "Bacila je sve niz rijeku"
# "Stani malo zlato moje"
# "Pogrešan broj"
# "Kad se hoće sve se može"
# "I mi i nas dvoje" 

## Članovi grupe 
* Davorin Popović, pjevanje (od 1964. do 2001.)
* Đorđe Kisić, bubnjevi (1964.-1968. / 1977.-1991. / 1999.-2001.)
* Fadil Redžić, bas-gitara (od 1965. do 1996.)
* Slobodan "Bodo" Kovačević, električna gitara (od 1965. do 2001.)
* Miroslav Šaranović, bubnjevi (1968. - 1973.)
* Ranko Rihtman, klavijature (1969.-1970. / kasnije: stalni pridruženi član)
* Milić Vukašinović, bubnjevi (1974. - 1975.)
* Nenad Jurin, klavijature (1976. - 1996.)

## Literatura 
* Petar Janjatović: EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, str. 87-89, 

## Izvori 
Kategorija:Albumi iz 1977.
Kategorija:Albumi Indexa
Kategorija:Albumi u izdanju Diskotona
Nacionalni park Slovački krš

**Nacionalni park Slovački krš** () smješten je u istoimenom planinskom lancu na jugoistoku Slovačke, na teritoriji okrugâ Gelnica, Rožňava i Košice-okolina u Košičkom kraju. Zauzima 346,11&nbsp;km2, uz tampon-zonu površine 117,41&nbsp;km2.

Osnovan je 1. marta 2002. nakon što je od 1973. bio zaštićeni krajolik. Ujedno je i prvi slovački rezervat biosfere od 1. marta 1977, kada je uključen u UNESCO-ov program "Čovjek i biosfera". Godine 1995. UNESCO je 12 od 700 pećina u ovom nacionalnom parku uvrstio na spisak Svjetske baštine.

## Flora i fauna 
Šume i dalje pokrivaju gotovo 80% površine parka. Hrast i grab uglavnom rastu na manjim visinama, a na južnoj strani i na većim. Bukva je nešto rjeđa i raste na sjevernoj strani, na većoj visini. Javor i jasen također su rijetki. U endemične biljke spadaju mađarski lotos (*Onosma tornensis*), *Dianthus lumnitzerii*. Druge rijetke biljke jesu, npr., crveni pasji zub i *Sesleria heufleriana*.

Kao i u drugim planinskim predjelima Slovačke, mogu se susresti ris, mrki medvjed, divlja svinja, vuk, lisica i jazavac. Brojni grmovi pogodni su za ptice pjevačice. Zahvaljujući stjenovitom biotopu, postoji mnogo vrsta gmizavaca. Veliki broj pećina čini ovo područje pogodnim za šišmiše – njihov broj zimi može dostići i do 50.000 iz 24 vrste. Neke životinje koje su ugrožene u Evropi žive u ovom parku, npr., orao krstaš, orao zmijar i stepski soko.

## Također pogledajte 
* Pećine Aggteleka i Slovačkog krša
* Slovački krš

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Opširniji opis  

Kategorija:Nacionalni parkovi u Slovačkoj
Kategorija:IUCN kategorije II
Kategorija:Turističke atrakcije u Slovačkoj
Kategorija:Zaštićena područja osnovana 1973.
Wikipedia na bjeloruskom jeziku (taraškevica)

**Wikipedia na bjeloruskom jeziku** () jest ime za jednu od dvije verzije Wikipedije, slobodne internetske enciklopedije u vlasništvu Zadužbine Wikimedia, na bjeloruskom jeziku koja koristi dijalekt taraškevica. Počela je sa radom 6. aprila 2004. godine.

Do oktobra 2008. godine, učesnici projekta su objavili više od 13.000 članaka. U junu 2009. godine broj članaka je dostigao 20 hiljada, u decembru 2010. - 30 hiljada, u oktobru 2011. - 40 hiljada članaka.

Dana 4. septembra 2015. godine, Wikipedia biva premještena sa stare veb adrese *be-x-old.wikipedia.org* na novu - *be-tarask.wikipedia.org*, kako je bilo planirano od početka.

## Statistika 
## Također pogledajte 
* Wikipedia
* Wikimedia Foundation

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Glavna stranica Wikipedije na bjeloruskom jeziku

bjeloruski
Međunarodni aerodrom Ufa

**Međunarodni aerodrom Ufa** (; ) (IATA: **UFA**, ICAO: **UWUU**) jest međunarodni aerodrom u gradu Ufa, glavnom gradu Republike Baškortostan, federalne jedinice Ruske Federacije. Aerodrom se nalazi na 10. mjestu u državi po prometu putnika (3.5 miliona putnika) i najveći je po putničkom prometu u Privolškom federalnom okrugu. Sistem upravljanja kvalitetom aerodromom verifikovan je u skladu sa ISO 9001:2008. IATA kod (**UFA**) u potpunosti se podudara sa latiničnom verzijom nazivom grada. Nalazi se na 25 kilometara od centra Ufe.

Bivši BAL Bashkirian Airlines je nekada imao sjedište na ovom aerodromu.

Autobuske linije gradskog prevoza 101 i 110 saobraćaju između aerodroma i grada.

## Historija 
lijevo|mini|165x165piksel|Međunarodni aerodrom Ufa 1989.
Dana 11. maja 1924. završena je izgradnja prvog hangara za avione kod sela Glumilino. Dana 15. maja otvoren je novi avijacijski klub u okviru baškirskog ogranka AFFVS.

Godine 1933. otvorena je prva ruta koja je obuhvatala preko 730 km preko Ufe–Sterlitamak–Meleuz–Mrakovo–Bajmak–Magnitogorsk–Beloreck–Ufa.

Aerodrom Ufa je 1956. godine počeo da obavlja tehničko održavanje aviona Jakovljev Jak-12 i helikoptera Mil Mi-1, koji su tada služili baškirskim vazdušnim pravcima.

U periodu od 1959. do 1962. godine aerodrom je bio u rekonstrukciji, a izgrađene su tri hotelske zgrade, skladišta tereta i goriva, trpezarija sa 100 mjesta i garaža. Izgrađena je nova pista, radio prilazna oprema za slijetanje u teškim vremenskim uslovima i nova radarska oprema. Nova pista je tada bila sposobna da primi avione Tupoljev Tu-124, Antonov An-10 i Iljušin Il-18.

Godine 1964. izgrađen je i pušten u rad novi terminal za 400 putnika na sat.

Godine 2007. pušten je u rad rekonstruirani terminal aerodroma. Površina aerodroma se više nego udvostručila. Tamo se nalaze brojni odjeli. Montirane su četiri teleskopske rampe, četiri lifta i tri pokretne stepenice. Može opsluživati ​​600 putnika na sat.

## Statistika 
## Galerija 

Datoteka:Ufa Airport Osokin-1.jpg|Ulaz na terminal, 2017.
Datoteka:Ufa Airport Osokin-2.jpg|Tunel za ulaz u avion, 2017.
Datoteka:Inscription in Ufa Airport.jpg|Natpis "Izlaz ka gradu" na baškirskom, ruskom i engleskom jeziku 1994 - 2017.
Datoteka:Ufa International Airport (1).jpg|Pista.
Datoteka:S7 Airbus A319 Osokin-1.jpg|S7 Airlinesov Airbus A320.

## Također pogledajte 
* Spisak aerodroma u Rusiji

## Reference 
Kategorija:Aerodromi

Kategorija:Aerodromi u Rusiji
Kategorija:Saobraćaj u Rusiji
Kategorija:Baškortostan
Kategorija:Aerodromi osnovani 1924.
Kategorija:1924. u Evropi
Indexi 1974.

**Indexi 1974.** kompilacijski je album sarajevskog pop, rok sastava Indexi. Objavila ga je u LP izdanju zagrebačka izdavačka kuća Jugoton 1974. godine. Jedan je iz serije kompilacijskih albuma Indexa, a sastoji se od 8 pjesama, koje predstavljaju najuspješnije singl ploče koje je objavila ova izdavačka kuća između 1971 - 1973. godine. Skoro sve  pjesme na ovom kompilacijskom albumu napisane su u progresivnom rok stilu. Pjesme poput *"Plima"* i *"Balada"* uvrstile su Indexe ne samo među najznačajnije rok sastave sarajevske škole pop roka, nego i šire na nekadašnjim jugoslavenskim prostorima. *"Indexi 1974."* objavljen je iste godine i približno u isto vrijeme kad i njihova singl ploča *"Samo su ruže znale / Samoćo, ljubavi moja"*.

## Lista pjesama 
# "Svijet u kojem živim"
# "Krivac si ti"
# "Budi kao more"
# "Da sam ja netko"
# "Sve ove godine"
# "Sanjam"
# "Plima"
# "Balada" 

## Članovi grupe 
* Davorin Popović, pjevanje (od 1964. do 2001.)
* Đorđe Kisić, bubnjevi (1964.-1968. / 1977.-1991. / 1999.-2001.)
* Fadil Redžić, bas-gitara (od 1965. do 1996.)
* Slobodan "Bodo" Kovačević, električna gitara (od 1965. do 2001.)
* Miroslav Šaranović, bubnjevi (1968. - 1973.)
* Ranko Rihtman, klavijature (1969.-1970. / kasnije: stalni pridruženi član)
* Nenad Jurin, klavijature (1976. - 1996.)

## Literatura 
* Petar Janjatović: EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, str. 87-89, 

## Izvori 
Kategorija:Albumi iz 1974.
Kategorija:Albumi Indexa
Kategorija:Albumi u izdanju Jugotona
Nadija Rebronja

**Nadija Rebronja** (rođena 7. aprila 1982) jest pjesnikinja, esejistkinja i profesorica književnosti.

## Biografija 
Doktorirala je književnost na Filozofskom fakultetu u Novom Sadu. Predaje književnost na Državnom univerzitetu u Novom Pazaru.

Njena poezija je prevođena na engleski, španski, italijanski, francuski, njemački, poljski, turski, persijski, makedonski, albanski i slovenski jezik. Predstavljena je na više književnih manifestacija i festivala u Evropi, Aziji i Južnoj Americi. Po poeziji iz njene knjige *Ples morima* u prevodu na italijanski, 2016. napravljeno je osam kompozicija na konzervatoriju Niccolo Piccini u Bariju, koje su predstavljene na nekoliko koncerata u Italiji, Danskoj i SAD-u.

Kao naučnik-istraživač boravila je na Univerzitetu u Beču (2009) i Univerzitetu u Granadi (2010–2011). Kao predavač književnosti održala je nekoliko gostujućih predavanja na univerzitetima u Panami na španskom jeziku. Govori engleski, španski i turski, služi se ruskim i poznaje arapski jezik. Dobitnica je Priznanja za poeziju gradonačelnika grada Penonome u Panami.

Uređuje online časopis za poeziju i kratke književne forme *Fragment*.

Školovala se, duže ili kraće živjela u Novom Pazaru, Beogradu, Novom Sadu, Sarajevu, Granadi, Beču i Istanbulu.

## Objavljene knjige 
* *Ples morima*, poezija, NB Dositej Obradović, Novi Pazar, 2008.
* *Derviš ili čovek, život i smrt. Religijski podtekst romana Derviš i smrt Meše Selimovića*, naučna studija, Službeni glasnik, Beograd, 2010.
* *Flamenko utopija,* poezija, Povelja, Kraljevo, 2014. (Drugo izdanje: "Flamenko utopija", poezija, Dobra knjiga, Sarajevo, 2016)

### Knjige na stranim jezicima 
* *Alfa, Alef, Elif*, izbor iz poezije na španskom jeziku, Alea Blanca, Granada, España, 2011.
* *Flamenco utopía*, poezija na španskom jeziku, Alcorce Ediciones - Gorrion Editorial, Mexico City, Mexico, 2017.
* ''Borges'in Gözlerinden*, poezija na turskom jeziku, Gece Kitaplığı, Ankara, Türkiye, 2018.
* Фламенко утопија, poezija na makedonskom jeziku, PNV Publishing, Skopje, 2020.
* Flamenco utopie, poezija na francuskom jeziku, Editions Phi, Luxembourg, 2021.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Knjiga *Alfa, Alef, Elif* na španskom jeziku 
* Intervju za Al Jazeeru
* Poezija u Sarajevskim sveskama
* Promocija knjige *Derviš ili čovek, život i smrt'' u okviru stogodišnjice rođenja Meše Selimovića
* Intervju za crnogorski nedeljnik Monitor
* Poezija na španskom u meksičkom časopisu Circulo de poesia
* Poezija Nadije Rebronje u italijanskom časopisu FILI D'AQUILONE
* U časopisu Agon
* Na sajtu Ratkovićevih večeri poezije

Kategorija:Rođeni 1982.
Kategorija:Srbijanski pjesnici
Kategorija:Srbijanski književni kritičari
Kategorija:Srbijanski esejisti
Kategorija:Biografije, Novi Pazar
Thomas Hunt Morgan

**Thomas Hunt Morgan** (25. septembar 1866 – 4. decembar 1945) bio je američki evolucijski biolog, genetičar, embriolog i naučni autor koji je dobio Nobelovu nagradu za fiziologiju ili medicinu 1933. za otkrića koja razjašnjavaju ulogu koju hromosomi imaju u procesu nasljeđivanja.

Doktorirao je iz zoologije 1890. na Univerzitetu "Johns Hopkins" i istraživao je embriologiju tokom svog mandata na Bryn Mawr Collegeu. Nakon ponovnog otkrivanja rezultata Mendelovih istraživanja 1900. počeo je proučavati genetičke karakteristike voćne mušice *Drosophila melanogaster*. U svojoj čuvenoj Sobi za muhe u Schermerhornovoj dvorani na Univerzitetu Columbia pokazao je da se geni prenose na hromosomima i da su mehanička osnova naslijeđa. Ova otkrića činila su osnovu moderne genetike.

Tokom istaknute karijere napisao je 22 knjige i 370 naučnih radova. Kao rezultat njegovog rada, *Drosophila* je postala glavni modelni organizam u savremenoj genetici. Odsjek za biologiju koji je osnovao na Kalifornijskom tehnološkom institutu proizveo je sedam dobitnika Nobelove nagrade.

## Reference
## Dodatna literatura
*
*
*
*
*
*

## Reference 
## Vanjski linkovi
* Thomas Hunt Morgan Biological Sciences Building at University of Kentucky
* Thomas Hunt Morgan
* 
* 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1886.
Kategorija:Umrli 1945.
Kategorija:Biografije, Lexington (Kentucky)
Kategorija:Američki ateisti
Kategorija:Američki genetičari
Kategorija:Američki nobelovci
Kategorija:Dopisni članovi Ruske akademije nauka (1917–1925)
Kategorija:Dopisni članovi Akademije nauka SSSR-a
Kategorija:Počasni članovi Akademije nauka SSSR-a
Kategorija:Inozemni članovi Kraljevskog društva
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta "Johns Hopkins"
Kategorija:Članovi Papinske akademije nauka
Kategorija:Predsjednici Nacionalne akademije nauka Sjedinjenih Država
Kategorija:Historija genetike
Nettie Stevens

**Nettie Maria Stevens** (7. juli 1861 – 4. maj 1912) bila je američka genetičarka koja je otkrila spolne hromosome.

Godine 1905., ubrzo nakon ponovnog otkrića rezultata Mendelovih istraživanja o genetici 1900. godine, primijetila je da muški crvi brašnara proizvode dva tip spermatozoida, jedan sa velikim hromosomom i jedan sa malim hromosomom. Kada je spermatozoid sa velikim hromosomom oplodio jajašce, proizveo je žensko potomstvo, a kada je spermatozoid sa malim hromosomom oplodio jajašca, proizveo je muško potomstvo.

## Obrazovanje
Tokom svog obrazovanja, Stevens je bila blizu vrha svoje klase. Ona i njena sestra Emma bile su dvije od tri žene koje su diplomirale na *Westford Academy* između 1872. i 1883. Nakon što je diplomirala 1880., Stevens se preselila u Liban, New Hampshire da predaje u srednjoj školi zoologiju, fiziologiju, matematiku, engleski i latinski. Nakon tri godine vratila se u Vermont da nastavi studije.

Stevens je nastavila školovanje u Westfield Normal School (sada Westfield State University).  Završila je četverogodišnji kurs za dvije godine i diplomirala sa najvišim ocjenama u svojoj klasi. Traži dodatnu obuku iz nauke, 1896. godine, Stevens se upisala na novoosnovani Stanford University, gdje je diplomirala 1899. i odbranila MA stepen iz biologije 1900.  osvojio je nagradu od 1.000 dolara za najbolji naučni rad koji je napisala žena. Njen glavni rad na određivanju spola objavio je Karnegijev institut iz Vašingtona u dvodelnoj monografiji "Studije spermatogeneze,"   koji je naglasilo njen sve obećavajući fokus studija određivanja spola i hromosomskog nasljeđivanja.  During that fellowship year, Stevens again conducted research at the Naples Zoological Station and the University of Würzburg, in addition to visiting laboratories throughout Europe.

## Karijera 
Stevens je bila jedna od prvih Amerikanki koja je dobila priznanje za svoj doprinos nauci. Većina njenog istraživanja je završena na Bryn Mawr koledžu. Najviši rang koji je stekla bio je saradnik u eksperimentalnoj morfologiji (1905–1912). U Bryn Mawru je proširila polja genetike, citologije i embriologije.  Edmund Wilson je radio na preparatima za spermatogenezu istovremeno sa Stevensinim studijama.  Citološki pregled je radio samo na testisima, odnosno u svojim studijama nije ispitivao ženske zametne ćelije (jaja) već samo muške zametne ćelije (spermu). Njegov rad je naveo da su jaja bila previše masna za njegove postupke bojenja. Nakon što je pročitao radove koji opisuju Stevensinina otkrića, Wilson je ponovo izdao svoj originalni rad i u fusnoti odao joj priznanje  za pronalazak spolnih hromozoma.

## Reference
## Dopunska literatura
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
* Biography of Nettie Stevens
* Google Doodle for Nettie Stevens
* Episode 8: Nettie Stevens  from Babes of Science  podcasts
* 
* 
* 
*  https://www.nature.com/scitable/topicpage/nettie-stevens-a-discoverer-of-sex-chromosomes-6580266/

Kategorija:Rođeni 1861.
Kategorija:Umrli 1912.
Kategorija:Biografije, Westford (Massachusetts)
Kategorija:Američki biolozi
Kategorija:Američki genetičari
William Watson (naučnik)

**William Watson** bio je britanski ljekar i naučnik.
mini|*Opservacije o efektima elektriciteta, primijenjenog na tetanus ili ukočenost mišića, u četveromjesečnom periodu* (1763)
## Karijera 
Rođen je i umro u Londonu. Na početku naučne karijere bavio se botanikom i pomogao je da se u Engleskoj sazna više o djelu Carla von Linnéa. Član Kraljevskog društva postao je 1741, a njegov potpredsjednik 1772. Titulu viteza dobio je 1786, godinu prije smrti.

Godine 1746. pokazao je da se kapacitet lajdenske boce može povećati ako se i iznutra i izvana obloži olovnom folijom. Iste godine sugerirao je da su dvije vrste elektriciteta – stakleni i smolni, kako ih je definirao DuFay – zapravo višak (pozitivni naboj) i manjak (negativni naboj) jednog fluida, koji je nazvao *električnim eterom*, te da je količina električnog naboja očuvana. Priznao je da je istu teoriju u isto vrijeme nezavisno razvio Benjamin Franklin; njih dvojica kasnije su postala saveznici i u naučnim i u političkim stvarima. Također je sugerirao da je elektricitet sličniji magnetizmu i svjetlosti nego fluidu, s obzirom na to da prolazi kroz staklo i tkaninu te da se može skoncentrirati u vidu iskre i potpaliti zapaljive tvari.

Watson je 14. augusta 1747. obavio eksperiment kako bi proveo elektricitet kroz žicu dužine 2052 m u Shooter's Hillu, na jugoistoku Londona. U drugom eksperimentu žica je bila duga 3741 m. U prethodnim eksperimentima koje su drugi izveli u Francuskoj korištene su samo kratke žice.

## Također pogledajte 
* Rod biljaka *Watsonia*
* Botanički časopis *Watsonia*

## Reference 
## Djela 
* 

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1715.
Kategorija:Umrli 1787.
Kategorija:Biografije, London
Kategorija:Britanski botaničari
Kategorija:Britanski fizičari
Kategorija:Britanski ljekari
Kategorija:Članovi Kraljevskog društva
Svetlana Kana Radević

**Svetlana Kana Radević** (21. novembar 1937 – 8. novembar 2000) bila je prva ženska arhitektica u Crnoj Gori i jedna od najuspešnijih arhitekata u bivšoj SFRJ. Bila je inostrani član Ruske akademije za arhitekturu i građevinske nauke, redovni član Dukljanske akademije nauka i umjetnosti, prva potpredsjednica Matice crnogorske, članica Crnogorskog PEN centra, članica UNESCO-a i članica uprava strukovnih udruženja.

## Biografija 
Svetlana Kana Radević rođena je 1937. godine na Cetinju. Osnovnu školu završila je na Cetinju, a gimnaziju u Podgorici.

## Najznačajnija djela 
Kritičari o delima Svetlane Kane Radović kažu da su ona *„svečanosti za oko, prizori pred kojima ne možete ostati ravnodušni”*. Možda zbog nametljivog stila, gotovo svaki njen objekat je izazvao polemike u javnosti. Jedni su za stav da se radi o savršenosti, drugi o promašaju. Svetlana je smatrala da je to dobro, jer je očigledno da njen rad „provocira”: *„Suština stvaranja i jeste u tome, jer se tako pokreću stvari, uvodi se nova estetika”*.

Najznačajnije djelo Svetlane Kane Radević je *Hotel Podgorica* u Podgorici. Njeno projektno rješenje pobjedilo je na konkursu i to je ujedno njeno prvo značajno delo. Ovim projektom Svetlana se probila u sami vrh arhitektonske scene. Hotel je svečano otvoren 13. jula 1967. godine, na Dan državnosti Crne Gore. Naredne godine projekat je nagrađen najprije republičkom, a zatim i saveznom Borbinom nagradom za arhitekturu.

Ostala značajna dela su:

* Autobuska stanica u Podgorici (1968)
* Stambeno-poslovna zgrada u Petrovcu (1968)
* Stambeno-poslovna zgrada u Mojkovcu (1969)
* Spomen-obilježje u *Duvanskom kombinatu Podgorica* (1972)
* *Hotel Mojkovac* u Mojkovcu (1968-1974)
* Park *Zlatica* u Podgorici (1974)
* Spomen-kompleks na Barutani, Podgorica (1980)
* *Hotel Zlatibor* u Užicama (1981)
* Dječji vrtić na Cetinju (1988)
* Zgrada *Leksikografskog zavoda* u Podgorici (1984–1989)
* *Poslovni centar Kruševac* u Podgorici (1991, sa Ljiljanom Radević)

Podgoričku Autobusku stanicu Svetlana je radila kao omaž francuskom arhitekti Le Corbusier.

Mnoga djela nastala su u saradnji sa sestrom Ljiljanom Radević, koja je također bila arhitekt.

Datoteka:Užice, June 2013 (1).JPG|Hotel Zlatibor, Užice (1981)
Datoteka:PC Kruševac.JPG|Poslovni centar Kruševac, Podgorica (1991)
Datoteka:Hotel podgorica frontside.jpg|Hotel Podgorica

## Nagrade i počasti 
Svetlana Kana Radević bila je najmlađi laureat savezne Borbine nagrade za arhitekturu 1968. Ona je jedini arhitekta iz Crne Gore koja je dobila ovu nagradu. Dobitnica je Trinaestojulske nagrade 1968. i Nagrade oslobođenja Podgorice 1992.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Socijalistička arhitektura Svetlane Kane Radević
* Fotografije Hotela Podgorica
* Arhitektonska ocjena, Svetlana Kana Radević (1937–2000)
* Zua.rs, Prva dama crnogorske arhitekture

Kategorija:Rođeni 1937.
Kategorija:Umrli 2000.
Kategorija:Crnogorski arhitekti
Kategorija:Biografije, Cetinje
Addiko Bank

**Addiko Bank** jest austrijska bankovna grupa koja poslužuje područje jugoistočne Evrope. Grupa je aktivna u Sloveniji, Hrvatskoj, Bosni i Hercegovini, Srbiji i Crnoj Gori. Sama banka nema bankarsku dozvolu u Austriji, dok je staru preuzela Anadi Bank, kompanija kći nastala od Hypo Alpe-Adria-Bank International AG.

## Historija 
Addiko Bank izvorno je poslovala kao Hypo Alpe-Adria-Bank International AG na području bivše Jugoslavije.

Hypo Alpe Adria prisutna je Bosni i Hercegovini od 2001, kada je preuzela mostarsku Auro banku, koja je nakon toga počela poslovati pod imenom Hypo Alpe-Adria-Bank d.d. Mostar. Godinu dana kasnije Hypo Alpe Adria preuzela je banjalučku Kristal banku Banja Luka, te je počela poslovati pod imenom Hypo Alpe-Adria-Bank a.d. Banja Luka od 2003.

Hypo Alpe-Adria-Bank nacionalizirana je 2009. Bila je u sanaciji 2014. te je u decembru te godine prodana kompaniji Advent International (80%) i Evropskoj banci za obnovu i razvoj (20%).

Naziv je promijenjen u Addiko Bank 7. jula 2016, čime je zaštitni znak "Hypo Alpe-Adria-Bank" zvanično izbačen iz upotrebe u svim ograncima banke.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt

### Sajtovi članica grupe 
* Addiko Bank Banja Luka
* Addiko Bank Sarajevo
* Addiko Bank Crna Gora
* Addiko Bank Hrvatska
* Addiko Bank Slovenija
* Addiko Bank Srbija

Kategorija:Banke u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Banke u Crnoj Gori
Kategorija:Banke u Hrvatskoj
Kategorija:Banke u Sloveniji
Kategorija:Banke u Srbiji
Indeksi (album)

***Indeksi*** je prvi album sarajevskog progresivnog rok sastava Indexi. Objavila ga je u LP izdanju ljubljanska izdavačka kuća RTV Ljubljana 1972. godine. Na albumu se nalazi 7 pjesama napisanih u progresivnom rok stilu. Najistaknutija pjesma je *"Negdje na kraju, u zatišju"*, snimljena još 11. oktobra 1969. godine u studiju Radio Sarajeva. Album *"Indexi"* objavljen je iste godine i približno u isto vrijeme kad i EP *"Plima"* i singl ploča *"Sanjam"*. Ova nabrojana muzička djela pripadaju zlatnom periodu grupe Indexi, čiji muzičari su bili skloni eksperimentiranju sa harmonijama, zvukovima i efektima studijskog snimanja uz veoma kvalitetne izvedbe svojih pjesama. Također, eksperimentirali su s mogućnostima njihove interpretacije rokenrol muzike u smislu trajanja i forme pjesama uz prilično uspjeŝno praćenje trendova na savremenoj anglo-američkoj rok sceni. Oslanjanjem na ove zapadne modele uspjeli su da daju svoj zamah pjesmama. Na njihovom debitantskom LP albumu osjeti se onaj polet i kreativna muzička atmosfera koji su karakterizirali muziku sarajevskih pop rok sastava s kraja 1960-ih i ranih 1970-ih. Ovaj antologijski album uvrstio je Indexe ne samo među najznačajnije rok sastave sarajevske škole pop roka, nego i šire na nekadašnjim jugoslavenskim prostorima.

## Spisak pjesama 
## Članovi grupe 
* Davorin Popović, pjevanje (od 1964. do 2001.)
* Fadil Redžić, bas-gitara (od 1965. do 1996.)
* Slobodan "Bodo" Kovačević, električna gitara (od 1965. do 2001.)
* Miroslav Šaranović, bubnjevi (1968. - 1973.)
* Enco Lesić, klavijature 

## Literatura 
* Petar Janjatović: EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, str. 87-89, 

## Izvori 
Kategorija:Albumi iz 1972.
Kategorija:Albumi Indexa
Kategorija:Albumi u izdanju RTV Ljubljana
Clarence Erwin McClung

**Clarence Erwin McClung** (5. april 1870. – 17. januar 1946.) bio je eminentni američki zoolog i prerijski pionir iz citologije koji je otkrio ulogu hromosoma u određivanju spola.

Diplomirao farmaciju na Univerzitetu u Kanzasu 1892. godine, nakon godinu dana podučavanja, upisao se na koledž kao diplomirani student (AB, 1896, A.M., 1898, i doktor nauka, 1902.) Jednog ljeta studirao je kod W.M. Wheelera na Univerzitetu u Čikagu i na njegov prijedlog, proučavao je spermatogenezu *Ziphidium fasciatum*, dugorogog skakavca; započeo svoju naučnu karijeru u istraživanju hromosoma.  

McClung je iskoristio veliko obilje skakavaca u Kanzasu *kako bi ih učinio ključnim za citološko proučavanje i osnovao školu citologa skakavaca*. Kasnije, upotreba *Brachystola magna*  ("Lubber" skakavac) za citološke studije proširila se na laboratorije širom svijeta, jer su zametne ćelije u testisima bile vrlo velike i lahko ih je bilo proučavati. Razvoj istraživačkog mikroskopa “McClung model” i objavljivanje “Priručnika o mikroskopskoj tehnici” pokazali su dokaze njegove posvećenosti poboljšanju rezultata naučnog istraživanja. 

Imenovan je za predsjedavajućeg Odsjeka za zoologiju na Univerzitetu u Kanzasu 1901. i za direktora Zoološke laboratorije na Univerzitetu u Pensilvaniji 1912. godine, s služio je i kao urednik Journal of Morphology od 1920. do svog penzionisanja 1940. Bio je jedan od osnivača i prvi potpredsjednik Pennsylvania Academy of Science.  Univerzitet Pensilvanije dodijelio mu je 1940. godine počasni stepen doktora nauka na svojoj dvijestogodišnjici početka rada. Potom je proveo godinu dana kao vršitelj dužnosti predsjedavajućeg Odsjeka za zoologiju na Univerzitetu u Ilinoisu, a 1943. je pozvan da postane v.d. predsjedavajući Odsjeka za biologiju na koledžu Swarthmore. Ibid

Bio je član Episkopske Mesijine crkve.

## Reference 
*

## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1870.
Kategorija:Umrli 1946.
Kategorija:Američki episkopi
Kategorija:Američki biolozi
Kategorija:Članovi Nacionalne akademije nauka Sjedinjenih Država
RAR-beta

**Receptor retinoidne kiseline beta** (**RAR-beta**), znan i kao  **NR1B2** (član 2 B grupe potporodice  1 jedarnog  receptora) je  jedarni receptor jest protein koji je kod ljudi kodiran genom **RARB**  sa hromosoma 3.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  455 aminokiselina, a molekulska težina
50.489 Da. Gen eksprimira najmanje dvije varijante transkripta; opisan je još jedan transkript, ali nije utvrđena njegova puna dužina.

## Interakcije 
Pokazalo se da receptor beta receptora retinoidne kiseline reaguje sa NR4A2.

## Također pogledajte 
* Receptor retinoidne kiseline

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
Kategorija:Unutarćelijski receptori
Kategorija:Transkripcijski faktori
Kategorija:Geni na hromosomu 3
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
Mihajlo Čobanijan

**Michael Chobanian** (ukrajinski Михайло Чобонян, rođen 23. novembra 1983.) je ukrajinski biznismen i javna ličnost u oblasti informacionih tehnologija, finansija, kriptovaluta i blockchaina. Osnivač prve mjenjačnice kriptovaluta u Ukrajini, KUNA.io.

Predsjednik Udruženja Blockchain Ukrajine.

## Biografija 
Michael je studirao u Cityju, Univerzitet u Londonu. Od 2010. do 2012. godine magistrirao je poslovnu administraciju (EMBA) na London School of Business, Kineskom univerzitetu u Hong Kongu i Univerzitetu Columbia.

2014. godine osnovao je prvu bitcoin agenciju u istočnoj Europi i Ukrajini – Kuna Bitcoin Agency.

2015. godine osnovao je prvu javnu ukrajinsku burzu kriptovaluta KUNA.io.

Kuna je 2017. godine instalirala prve kriptovalute u Kijevu – terminale na kojima možete kupiti bitcoine za grivne.

## Društvene aktivnosti 
2014. je suosnivač javne organizacije Bitcoin Foundation Ukraine. U septembru 2014. otvorio je prvu Bitcoin ambasadu u ZND.

2018. godine, na Svjetskom ekonomskom forumu u Davosu, predstavio je koncept Blockchain HUB-a koji se razvija u Kijevu.

Od početka punog rata Rusije protiv Ukrajine, Mikhail Chobanyan je pokrenuo Kripto fond za Ukrajinu kako bi pomogao Oružanim snagama koji je prikupio preko 100 miliona dolara donacija. Na zahtjev Ministarstva digitalne transformacije, Chobanyan je pomogao Vladi Ukrajine da stvori i upravlja državnim novčanicima kriptovaluta za donacije u kunskoj mjenjaču.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Michael Chobanian na Twitteru

Kategorija:Živi ljudi
Svemirski letovi čovjeka

mini|Replika svemirske kapsule Vostok, koja je donijela prvog čovjeka u orbitu, u Technik Museum Speyer
**Ljudski svemirski let** (koji se također naziva **svemirski let** s posadom ili **svemirski** let s posadom) jeste svemirski let sa posadom ili putnicima u svemirskoj letjelici, često s letjelicom kojom upravlja direktno ljudska posada. Svemirskim letjelicama se također može upravljati daljinski sa zemaljskih stanica na Zemlji, ili autonomno, bez ikakvog direktnog ljudskog učešća. Ljudi obučeni za svemirske letove nazivaju se astronautima (američki ili drugi), *kosmonautima* (Rusi) ili *tajkonautima* (Kinezi); a neprofesionalci se nazivaju učesnicima svemirskih letova ili *svemirskim putnicima*.

Prvi čovjek u svemiru bio je sovjetski kosmonaut Jurij Gagarin, koji je lansiran 12. aprila 1961. u sklopu programa Vostok Sovjetskog Saveza. To je bilo pred početak svemirske trke . 5. maja 1961. Alan Shepard je postao prvi Amerikanac u svemiru, kao dio projekta Mercury . Ljudi su putovali na Mjesec devet puta između 1968. i 1972. u sklopu američkog programa Apollo, i bili su kontinuirano prisutni u svemiru 21 godinu i 159 dana na Međunarodnoj svemirskoj stanici (ISS). Od 2021., ljudi nisu putovali dalje od niske Zemljine orbite od lunarne misije Apollo 17 u decembru 1972. godine.

Trenutno su Sjedinjene Države, Rusija i Kina jedine zemlje koje imaju javne ili komercijalne programe za letove u svemir. Na dan 15. oktobra 2003., prvi kineski tajkonaut, Yang Liwei, otišao je u svemir kao dio Shenzhou 5. Nevladine kompanije za svemirske letove rade na razvoju vlastitih svemirskih programa za ljude, npr. za svemirski turizam ili komercijalna istraživanja u svemiru. Prvo lansiranje privatnog ljudskog svemirskog leta bio je suborbitalni let na SpaceShipOne 21. juna 2004. godine. Prvo komercijalno lansiranje posade u orbitu izvršio je SpaceX u maju 2020., prevozeći NASA-ine astronaute na ISS prema ugovoru vlade Sjedinjenih Država.

## Reference 
Kategorija:Svemirski letovi
Program "Artemis"

mini|Artemis program|166x166px
Program **Artemis**  jeste program ljudskih letova u svemir kojeg vodi NASA sa više međunarodnih i američkih domaćih partnera. Primarni cilj Artemisa jeste da do 2025. godine vrati ljude na Mjesec, tačnije na južni pol Mjeseca. Ako bude uspješan, uključit će prvu misiju sletanja na Mjesec s posadom od Apolla 17 1972. godine, što je bio posljednji let na Mjesec u programu Apollo.

Program Artemis počeo je u decembru 2017. kao dio uzastopnih napora da se revitalizuje američki svemirski program. NASA-in kratkoročni cilj programa je spuštanje prve žene i prve obojene osobe na Mjesec; srednjoročni ciljevi uključuju uspostavljanje međunarodnog ekspedicijskog tima i održivo ljudsko prisustvo na Mjesecu. Dugoročni ciljevi za Artemis su postavljanje temelja za vađenje lunarnih resursa i konačno izvodljivost misija posade na Mars i dalje.

Program Artemis uglavnom sprovode NASA i američki izvođači komercijalnih letova u svemir, u partnerstvu sa Evropskom svemirskom agencijom i svemirskim agencijama nekoliko drugih zemalja. Druge zemlje su pozvane da se pridruže programu potpisivanjem vladajućih Artemisovih sporazuma, koji su ostali otvoreni za potpisivanje od oktobra 2020.
mini|Planirane misije programa Artemis|193x193px
[mini| SLS za [Artemis 1 na svom mobilnom lanseru, sprema se za mokru generalnu probu prije lansiranja|220x220piksel|lijevo]]Program Artemis je organizovan oko serije misija Space Launch System-a (SLS). Ove svemirske misije će biti sve složenije i planirano je da se odvijaju u intervalima od godinu dana ili više. NASA i njeni partneri su planirali Artemis&nbsp;I preko Artemis&nbsp;IV misije; kasnije su predložene i misije Artemis. Svaka SLS misija je usmjerena na lansiranje SLS boostera koji nosi svemirsku letjelicu Orion. Misije Artemis&nbsp;II će zavisiti od misija podrške koje su pokrenule druge organizacije i svemirske letjelice za funkcije podrške.
[desno|mini| Modeli prva tri komercijalna robotska landera odabrana za [Komercijalne usluge lunarnog tereta|CLPS . Slijeva: Peregrine  Astrobotic Technology-ija, *Nova-C*  Intuitive Machines-a i *Z-01*  OrbitBeyond-a.|206x206px]]
[alt=Diagram of four versions of the Space Launch System rocket|desno|mini| Planirana evolucija [Space Launch System|Space Launch System-a, primarnog lansirnog vozila za Orion|205x205piksel]]
### Artemis tim 1 
Potpredsjednik Mike Pence je 9. decembra 2020. godine najavio prvu grupu od 18 astronauta (svi Amerikanci, uključujući 9 muškaraca i 9 žena različitih porijekla), 1. **Artemis tim**, koji bi mogli biti odabrani za astronaute ranih misija programa Artemis:

* Joe Acaba
* Kayla Barron
* Raja Chari
* Matthew Dominick
* Victor Glover
* Warren Hoburg
* Jonny Kim
* Christina Koch
* Kjell Lindgren
* Nicole Mann
* Anne McClain
* Jessica Meir
* Jasmin Moghbeli
* Kathleen Rubins
* Frank Rubio
* Scott Tingle
* Jessica Watkins
* Stephanie Wilson

## Bilješke 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Svemirski letovi s posadom
Kategorija:Istraživanje Mjeseca
Kategorija:2010-e u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:Članci sa mrtvim vanjskim linkovima
Go, Dog. Go! (serija)

***Go, Dog. Go!*** američka je animirana televizijska serija koju je napravio autor Adam Peltzman za Netflix. Radnja serije je o pustolovinama Tag Barker i njegovih prijatelja u psećem gradu Pawston. Nastao je u produkciji kompanije DreamWorks Animation Television i WildBrain Studios.

## Uloge 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 

Kategorija:TV-emisije na engleskom jeziku
Kategorija:Američke TV-serije sa početkom prikazivanja 2021.
Kategorija:Američke animirane TV-serije iz 2020-ih
Mujanović

* Goran Mujanović (1983), hrvatski fudbaler
* Razija Mujanović (1967), jugoslavenska i bosanskohercegovačka košarkašica
* Salko Mujanović (1996), bosanski fudbaler

Kategorija:Prezimena
Madagaskar (animirani film)

***Madagaskar*** () američki je računarsko animirani avanturistički film iz 2005. u režiji Erica Darnella i Toma McGratha, a scenarij su napisali Mark Burton i Billy Frolick. Glasove glavnim likovima posudili su Ben Stiller, Chris Rock, David Schwimmer, Jada Pinkett Smith, Sacha Baron Cohen, Cedric the Entertainer i Andy Richter.

## Glasovi 
* Ben Stiller: Alex
* Chris Rock: Marty
* Andy Richter: Mort
* David Schwimmer: Melman
* Jada Pinkett Smith: Gloria
* Sacha Baron Cohen: kralj Julien XIII
* Cedric the Entertainer: Maurice
* Tom McGrath: Skipper
* John DiMaggio: Rico
* Chris Miller: Kowalski
* Christopher Knights: Private
* Conrad Vernon: Mason

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategorija:Filmovi iz 2005.
Kategorija:Američki animirani filmovi
Kategorija:Filmovi na engleskom jeziku
Kategorija:Filmovi u režiji Erica Darnella
Kategorija:Filmovi u režiji Toma McGratha
Kategorija:Filmovi DreamWorks Animationa
Kategorija:Filmovi DreamWorks Picturesa
Kategorija:Filmovi s radnjom na Madagaskaru
Kategorija:Filmovi s radnjom u New York Cityju
Kategorija:Filmovi s muzikom Hansa Zimmera