Mesapi

mini|250px|Mesapska keramika, Arheološki muzej u Oriji, Apulija, Italija.
mini|250px|Mogući smjer doseljenja Mesapa na jug Italije

**Mesapi** su bili pripadnici antičkog plemena koje je naseljavalo jugoistočne dijelove današnje Italije, oko grada Salenta u regiji Apulija. U različitim historijskim razdobljima ovo je područje imalo različita imena: *Mesapija, Japigija* i *Kalabrija*. Važnija naselja Mesapa bila su Uzentum (današnji Ugento), Rudiae (Rugge), Brundisium (Brindizi) i Orija. 

## Opis 
Mesapi su se se bavili uzgojem maslina, vinove loze, uzgojem stoke, pasa i konja. Na njihovim fino izrađenim i dekorisanim vazama primjećuju se ženski likovi odjeveni u duge tunike i ukrasima u obliku vijenca ili krune na glavi a muškarci odjeveni u duge halje sa kapuljačom i sandalama. 

## Jezik Mesapa 
Jezik kojim su govorili nazvan je *mesapski* a o Mesapima se često govorilo kao o *najjužnijem od svih plemena Japiga*. Smatra se da je mesapski jezik indo-evropski i njime su govorila antička plemena na jugu današnje Italije: Japigi, Mesapi i Peuceti. Vjerovatno je da je mesapski jezik porijeklom ilirski jezik zbog sličnih ili istih vlastitih imena koja su pronađena uklesana na nadgrobnim spomenicima ili u zapisima antičkih historičara. Mesapi su poznavali pismenost i usvojili su jonsko-tarentinsku verziju grčkog alfabeta za zapise na vlastitom jeziku kojih je do sada pronađeno oko 50 ali tek djelomično dešifriranih. Antički su historičari zapravo Mesapima *dali cijelu petu od čizme* Apeninskog poluostrva i to na osnovu lingvističkih pronalazaka; javnih natpisa, pogrebnih i votivnih oznaka i numizmatičkih primjeraka. Mesapski jezik je iščezao s vremenom u toku kojeg su njegovi govornici usvojili latinski jezik (neki od njih usvojili su grčki). 

Julius Pokorny (1887-1970, bavio se izučavanjem keltskih jezika) smatra da je etnonim *Messapii* postao od riječi *messapia* što znači "(mjesto) između voda", prema *Mess-* od proto-indoevropskog **medhyo-*, "sredina, srednji", i *-apia* od proto-indoevropskog **ap-*, "voda". Slično je i sa toponimom *Salapia* - "slana voda".

## Historija 
mini|250px|Položaj Mesapa među narodima na teritoriji antičke Italije:

Grčki historičar Herodot (oko 484.-425. godine p. n. e.) zabilježio je predanje prema kojem je znatan broj stanovnika ostrva Krit nakon smrti kralja Minosa otplovio u Sikaniju (današnja Sicilija) i tamo pet godina bezuspješno opsjedao grad Camicus. Napokon ih je glad natjerala da se vrate natrag, međutim, oluja ih je zadesila u blizini obale koja je kasnije nazvana Japigija i razbila im brodovlje u komade pa su tu bili primorani ostati. 

Nakon osnivanja Hirije (Orija) oko XVIII stoljeća p. n. e., Mesapi su ustanovili i druge gradove koje su im susjedi, doduše mnogo kasnije, oko V stoljeća p. n. e., pokušali oteti. Mesapi su se uspješno odbranili od takvih napada zahvaljujući svojoj superiornoj konjici. Zabilježeno je da je jedna jedinica mesapskih strijelaca učestvovala na strani Atinjana u ratu protiv Sirakuze. 

Stvarno porijeklo Mesapa nije zasigurno utvrđeno ali je najverovatnija teorija ona prema kojoj su oni u južnu Italiju stigli sa suprotne strane Jadranskog mora - iz Ilirije. Prema ovoj tvrdnji, Mesapi su stigli na područje Otranta oko X stoljeća p. n. e. i odatle se raširili na jug, do današnjeg mjesta *Santa Maria di Leuca* a na sjever do Taranta. Plovidba sa obala današnje Albanije do Otranta zabilježena je i u drugim historijskim zapisima; tako i Vergilije, veliki pjesnik starog Rima, u Eneidama pominje sličan itinerar svog junaka Eneje. 

Mesapi su naposljetku asimilirani u ekspanziji antičke rimske države. 

## Gradovi 
Gotovo sve svoje gradove Mesapi su izgradili na uzvišenjima i okružili ih jednim ili više zaštitnih zidova sagrađenih od pravilnih pravougaonih blokova dimenzija oko 1,3 x 0.60 m. Važnija naselja su bila: 

**Alytia*, (Alezio)
**Aoxentum*, (Ugento)
**Brundisium*,(Brindisi) 
*Cavallino
**Hodrum/Idruntum*, (Otranto)
**Hyria/Orria*, (Oria, Orija)
**Kaìlia*, (Ceglie Messapica)
**Manduria*
**Mesania*, (Mesagne)
**Neriton*, (Nardò)
**Rudiae*, (Lecce)
**Mios/Myron*, (Muro Leccese)

Gradovi Mesapa su bili međusobno nezavisni i imali su aktivne trgovačke veze sa grčkim kolonijama. Po ugledu na njih i Mesapi su kovali svoj novac. Na osnovu pronađenih predmeta, pretpostavlja se da su svoje kovnice imali kod Brindizija i Orije i drugim mjestima. Novac je bio izrađivan pretežno od bronze i nešto rjeđe od srebra sa prikazima glava grčkih božanstava Atene, Herkula i Zeusa. 

## Religija 
Religija Mesapa malo je poznata no sigurno je da je njihova mitologija bila ispirisana onom iz stare Grčke. U svojim obredima prinosili su životinjske žrtve bogovima spaljujući ih na oltarima. Pronađeni su ugljenisani ostaci prasića te statuete koje prikazuju golubice i prasiće. Konji su također imali važno religijsko značenje, uostalom, kao i kod drugih prastanovnika Italije. Nepotvrđeno je njihovo žrtvovanje i eventualna svrha istog. 

Grobovi Mesapa u najstarije vrijeme su bili u obliku *tumulusa* - grobnih gomila od kamena. Primjetni su tragovi kasnijih rituala *inhumacije*. Pod grčkim uticajem mrtvi su sahranjivani i u kamenim grobovima pod *stelama* i sa novčićem u ustima.  

## Izvori i vanjski linkovi 
*Herodot: Historije
*Enciklopedija Britanika, XI izdanje
*Francesco D'Andria, 1995, Otranto La scoperta delle fortificazioni, della porta urbica ed iscrizioni messapiche del IV-III secolo a.C.
*Thierry Van Compernolle, 2001, dall'insediamento Iapigio alla città messapica: dieci anni di scavi e ricerche archeologiche a Soleto (LE)
*Ilirska plemena (ne radi)
*Civilizacija Mesapa
*Opis Mesapa
*Mesapi iz gornjeg Salenta
*Foto i planimetrijska dokumentacija arheoloških iskopina kod Soleta, 2001, dio a
*Foto i planimetrijska dokumentacija arheoloških iskopina kod Soleta, 2001, dio b
*Otrant, 1995, foto i planimetrijska dokumentacija mesapskih zidina, dio a
*Otrant, 1995, foto i planimetrijska dokumentacija mesapskih zidina, dio b

## Također pogledajte 
* Iliri
* Japigi
* Italici

Kategorija:Ilirska plemena