open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Velusna dlakavost

**Velusna ili vunasta dlaka** je kratka, tanka, svijetle boje i jedva primjetna dlaka koja se razvija na većini čovjekovog tijela tokom djetinjstva. Izuzeci uključuju usne, stražnji dio uha, dlan šake, potplat stopala, neka vanjska genitalna područja, pupak i tkivo ožiljaka. Gustina dlake – broj folikula dlake na površini kože – razlikuje se od osobe do osobe. Svaki pramen velusne dlake obično je kraći od 2&nbsp;mm, afolikul nije povezan sa lojnom žlijezdom.

Velusnu dlakavost najlakše je primijetiti na djeci i odraslim ženama, koje uglavnom imaju manje terminalnih dlaka da bi je prikrile. Ova dlakavost nije lanugo. Lanugo dlaka je puno gušća vrsta dlake koja obično raste samo na fetusu.

Velusna dlakavost razlikuje se od one vidljivijeterminalne iliandrogene dlakavosti, koja se razvija samo tokom i nakon puberteta, obično u većoj mjeri na muškarcima nego na ženama.

Latinski jezik koristi riječ *vellus* da označi "runo" ili "vunu". Velusna  dlaka  se ponekad u kolokvijalnom nazivu označava I kao* breskvasta dlaka*, zbog sličnosti sa epidermskim izraslinama na plodu breskve.

## Razvoj 
Velusna dlaka zamjenjuje lanugo na ljudskom fetusu u 36. do 40. sedmici  gestacije. Ciklus rasta velusne dlake  razlikuje se od ciklusa rasta terminalne. U pubertetu, androgeni  hormoni uzrokuju da se velik dio dlačica velusa pretvori u terrminalne dlake i stimuliraju rast nove dlake u pazuhu istidne površine. Kod muškaraca se ova promjena na velusnoj dlaci obično javlja na licu i tijelu.

## Funkcija 
Velusna dlaka pruža toplotnu izolaciju i hlađenje tijela. Ova izolacija regulira tjelesnu temperaturu: velus funkcionira poput fitilja za znoj. Dok je pora kože otvorena, znoj vlaži pramen velusne dlake. Znoj na vanjskom dijelu niti isparava. Više znoja vlaži vanjski dio niti velusa, a zatim isparava. Ovaj proces se naziva znojenje.

## Klinički značaj 
Neobičan rast velusne dlake može biti nuspojava nekih bolesti. Obilje velusa može se razviti zbog povećanja proizvodnje kortizolskog  hormona kod osobe sa Cushingovim sindromom. Anorexia nervosa povećava rast velusne dlake. Ovakva dlakavost se se također može naći kod muškaraca sa ćelavosti ili sa hirzutizmom. Hormonske fluktuacije kod trudnica uzrokuju promjenu dlačica na terminalnoj dlaci fetusa. Terminalna dlaka se obično osipa nakon rođenja djeteta po povratku hormona na normalni nivo.

* Trichostasis spinulosa – dijagnostički je pramen velusne dlake smješten u rožnatoj ovojnici.
* Frontalna fibrozna alopecija, klinička varijanta lichen planopilaris, je alopecija sa ožiljcima kod žena koja se karakteriše progresivnom recesijom frontotemporalne linije dlake. Karakterizira je odsustvo velusne dlake u liniji kose.
* Eruptivna cista velusne dlake (EVHC) je benigno dermatološko stanje kod djece i mladih.

## Također pogledajte
*Tjelesna dlakavost

## Reference 
Kategorija:Anatomija dlake
Kategorija:Bioantropologija
Kategorija:Morfologija
Svjetski kup u alpskom skijanju 1970/1971.

**Svjetski kup u alpskom skijanju 1970/1971.** je bila četvrta sezona Svjetskog kupa u alpskom skijanju održana u organizaciji Međunarodne skijaške federacije (FIS). Niz takmičenja u disciplinama spust, slalom i veleslalom započeo je u Italiji 12. decembra 1970. a završio 14. marta 1971. u Švedskoj. Pobjednik u muškoj konkurenciji bio je Italijan Gustav Thöni, a u ženskoj Austrijanka Annemarie Pröll.

## Bodovanje 
## Kalendar 
### Muškarci 
### Žene 
## Rezultati 
### Muškarci 
#### Ukupno 
:***Vidi cijelu tabelu***
Za bodovanje u ukupnom plasmanu, u ovoj su sezoni vrijednovana tri najbolja rezultata u spustu, tri u veleslalomu i tri u slalomu.

#### Spust 
:***Vidi cijelu tabelu***

#### Veleslalom 
:***Vidi cijelu tabelu***

#### Slalom 
:***Vidi cijelu tabelu***

### Žene 
#### Ukupno 
:***Vidi cijelu tabelu***
Za ukupni plasman u ovoj sezoni vrijednovana su tri najbolja rezultata u sputu, tri u veleslalomu i tri u slalomu.

#### Spust 
:***Vidi cijelu tabelu***
U ovoj sezoni bodovani su tri najbolja rezultata. 

#### Veleslalom 
:***Vidi cijelu tabelu***

#### Slalom 
:***Vidi cijelu tabelu***
U ovoj sezoni bodovani su tri najbolja rezultata.

### Kup nacija 
#### Ukupno 
#### Muškarci 
#### Žene 
## Pobjede 
;Muškarci

;Žene

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*FIS-ski.com – Stanje u svjetskom kupu u alpskom skijanju 1971.

1971
Kategorija:1971. u alpskom skijanju
*
Kategorija:1970. u alpskom skijanju
Kategorija:Svjetski kupovi u zimskim sportovima 1970/1971.
Japanske ekspedicije na Mount Everest 1970.

**Japanske ekspedicije na Mount Everest** počele su se pripremati 1963. godine. Od 1965 - 1969 godine nepalske vlasti su zabranile uspone na najveći dio himalajskih vrhova, zbog političkih tenzija izazvanih antagonizmom između Kine i Indije. Svoje ciljeve Japanci su mogli ostvariti 1970. godine. U podnožju Everesta istovremeno su se našle dvije japanske ekspedicije, koje su organizaciono i financijski bile potpuno nezavisne jedna od druge.

Kada je područje Everesta otvoreno Japanci su u proljeće 1969. godine poslali jednu istraživačku ekspediciju, u kojoj je bio i Naomi Uemura. Došli su u Dolinu šutnje i po okolnim padinama ispitivali teren. Ponovo su došli u jesen iste godine (Uemura i Masatsugu Konishi) i odlučili se za uspon jugozapadnom stranom do podnožja Rock Banda.
## Japanska Mount Everest ekspedicija 
Prvu ekspediciju organizovao je Japanski alpinistički klub (*Japanese Alpine Club*). Brojala je 39 članova, uključujući 9 reportera, 21 Šerpa, 30 nosača i 30 u Baznom kampu, pa je po tome bila jedna od najbrojnijih ekspedicija. Vodio ju je Saburo Matsukata, novinar, privrednik i planinar, u dobi od 70 godina.

Na uspon su se odlučili iz dva pravca, Jugozapadnom stranom i jugoistočnim grebenom, pa se ekspedicija podijelila u dva dijela. Pokušaj uspona preko Jugozapadne strane nije uspio zbog pogibije jednog penjača i jednog nosača. 
* Katsutoshi Hirabayashi i 
* Chottare Šerpa
 
## Japanska Everest ski ekspedicija 
Druga japanska ekspedicija (JESE 1970) sastojala se od 34 člana među kojima su bila dva skijaša i 10 kamermana. Glavni cilj je bio obaviti prvi ski spust padinama Everesta i o tome snimiti dokumentarni film. Yuichiro Miura, kao član ekspedicije, je prvi čovjek koji se 6. maja 1970. godine na skijama spustio niz padine Everesta. Njegov silazak je iznosio vertikalno oko 2000 metara, u trajanju 2 minuta i 20 sekundi, počevši sa Južnog prevoja, sa visine preko 8000 metara. Ovaj uspjeh je dokumentovan 1975 godine kanadskim filmom *Čovjek koji se skijao niz Everest* (The Man Who Skied Down Everest). Američka akademija za dokumentarne filmove (Academy Award for Documentary Feature) te godine dodijelila je filmu prvu nagradu.
 
Tokom ekspedicije stradalo je 6 Šerpa na visini 5.700 m. pod naletom ledene lavine.

 
Yuichiro Miura je poznat kao prvi čovjek koji se 2003 godine u dobi od 70 godina popeo na Mount Everest. Uspon je ponovio i 2008 godine. Ovaj poduhvat je zabilježen u Ginisovoj knjizi rekorda. Godine 2013 ponovo se popeo na vrh, ali nije bio u stanju da se vrati, pa su ga iz Kampa na visini 6500 metara helikopterom spustili u Bazni kamp na 5.364 metara, odnosno u Katmandu.

## Reference 
Kategorija:Ekspedicije na Mount Everest‎
Kategorija:1970. u Japanu
Kapitol Sjedinjenih Američkih Država

desno|mini|Zapadna fronta Kapitola Sjedinjenih Država (pogled iz 2013.)
**Kapitol Sjedinjenih Američkih Država**, koji se često naziva i **Zgradom Kapitola**, mjesto je okupljanja Kongresa Sjedinjenih Država i sjedište zakonodavnog ogranka američke savezne vlade. Smješten je na brdu Capitol na istočnom kraju National Mall-a u Washingtonu, DC. Iako više nije u zemljopisnom središtu saveznog okruga, Capitol čini ishodište sistema brojčanog označavanja ulica i četiri kvadranta okruga .

Izvorna zgrada završena je 1800. godine. Iako je Kapitol privremeno postao neupotrebljiv kao posljedica paljenja Washingtona 1814. godine, zgrada je u potpunosti obnovljena u roku od pet godina. Zgrada je kasnije proširena, dodavanjem masivne kupole, i proširenim krilima s proširenim odajama za dvodomno zakonodavno tijelo, Zastupnički dom u južnom krilu i Senat u sjevernom krilu. Poput glavnih zgrada izvršne i sudske vlasti, Kapitol je izgrađen u neoklasičnom stilu i bijele je vanjske strane. Istočno i zapadno uzvišenje formalno se nazivaju *frontama*, iako je samo istočni front bio predviđen za prihvat posjetilaca i uglednika. 6. januara 2021. godine, tokom potvrđivanja rezultata izbora 2020. godine, Trumpove pristalice su provalile u zgradu Kapitola podržavajući demonstrante, od kojih je većina skandirala SAD  

## Reference
Kategorija:Koordinate na Wikipodacima
Kategorija:Pages with unreviewed translations
Pubarha

**Pubarha** odnosi se na prvo pojavljivanje stidne dlake u pubertetu. Termin je rezultat kombinacije latinske i grčke riječi: *pub-es* = odrasli, muževan" i ἀρχή – *arksn* = početak, početnik. To je jedna od fizičkih promjena puberteta i može se dogoditi neovisno o potpunom pubertetu. Pubarha je obično rezultat porasta nivoa androgena, a ne estrogena u žena i androgena  u muškaraca iz nadbubrežne žlijezde, jajnika ili testisa, ali mogu biti i rezultat izlaganja anaboličkim steroidima.

Kada se pubarha dogodi prerano (u ranom ili srednjem djetinjstvu), to se naziva „preuranjena pubarha“ ili prerani pubertet i može opravdati procjenu. Najčešći uzrok prerane pubarhe preuranjena adrenarha. Rane pojave mogu nastati zbog urođene nadbubrežne hiperplazije, androgenskog tumora nadbubrežnih žlijezda ili gonada koje proizvode. Kada se izuzme adrenarha, centralni pubertet i sva patološka stanja, termin "izolirana prerana pubarha" koristi se za opis neobjašnjivog razvoja stidne dlake u ranoj dobi, bez drugih hormonskih ili fizičkih promjena u pubertetu.

## Prosječna dob 
380px|thumb| Pet Tannerovih stadija razvoja muških genitalija i stidnih dlaka. *Adolescentni period*

Prosječna dob  početka pubarhe varira zbog mnogih faktora, uključujući klimu, prehranu, težinu, njegu i gene. Prva (i često prolazna) stidna dlakavost koja je rezultat adrenarhe, može se pojaviti između 10-12 godina prije puberteta.

Tokom puberteta pubarche ima tendenciju da se javi ranije kod žena nego kod muškaraca, kao i kod većine puberteta i puberteta u cjelini. Prosječna dob za žene varira između 12 i 14, a za muškarce oko 13-15.

## Također pogledajte 
* Adrenarha
* Androgen
* Menarha
* Pubertet
* Spermarha

## Reference
## Vanjski linkovi
*e-medicine

Kategorija:Bioantropologija
Kategorija:Razvojne faze
Kategorija:Ljudski razvoj
Kategorija:Dlakavost
Kategorija:Seksualnost i dob
Napad na Kapitol Sjedinjenih Američkih Država 2021.

[mini|desno|Gužva ispred [Kapitol Sjedinjenih Američkih Država|Kapitola ubrzo nakon proboja.]]
mini|desno|Policija pušta suzavac izvan Kapitola.
**Napad na Kapitol Sjedinjenih Američkih Država** desio se 6. januara 2021. kada je velika grupa protestanata koji su podržavali američkog predsjednika, republikanca Donalda Trumpa upala u Kapitol, kršeći sigurnost i zauzimajući dijelove zgrade nekoliko sati. Nerede su potaknuli komentari koje je Trump dao na ranijem skupu. Upad je poremetio zajedničko zasjedanje Kongresa za prebrojavanje glasova Izbornog koledža i potvrdu pobjede Trumpovog suparnika, demokrate Joea Bidena na predsjedničkim izborima 2020. godine, te dovela do evakuacije i zaključavanja zgrade.

Nakon nekoliko sedmica žestoko osporavanih Trumpovih tvrdnji o izbornoj prevari, hiljade njegovih pristalica okupile su se u Washingtonu 5. i 6. januara prosvjedujući protiv izbornih rezultata i zahtijevajući da potpredsjednik Mike Pence i Kongres odbiju potvrđivanje Bidenove pobjede.

U jutro 6. januara, demonstranti su se okupili na skupu "Spasimo Ameriku" na Elipsi, gdje su se okupljenima obratili predsjednik Trump, Donald Trump Jr., Rudy Giuliani i nekoliko članova Kongresa. Trump je ohrabrio svoje pristalice da se "pakleno bore" da "vrate našu zemlju" i da krenu prema Kapitolu.

Trumpove pristalice naknadno su upali u zgradu Kapitola tokom prebrojavanja glasova na Izbornom kolegijumu. Dok su izgrednici ulazili u Kapitol probijajući se kroz prozore i vrata, osiguranje Kapitola evakuiralo je komore Senata i Zastupničkog doma. Nekoliko zgrada u kompleksu Kapitola evakuisano je, a sve su potom zaključane. Izgrednici su prošli sigurnost da zauzmu evakuiranu komoru Senata, dok su stražari izvukli pištolje kako bi spriječili ulazak u Dom.

Potvrđeno je da je pet osoba umrlo u toku događaja, a nekolicina drugih su teško povrijeđeni.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Washington D.C.
Kategorija:Predsjednički izbori u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:Protesti u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:Protesti u 2021.
Kategorija:2020. u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:2021. u Sjedinjenim Američkim Državama
Kategorija:Donald Trump
Kategorija:Mike Pence
Kategorija:Joe Biden
Kategorija:Kamala Harris
Kategorija:Historija Demokratske stranke (SAD)
Kategorija:Historija Republikanske stranke (SAD)
Stephen Cole Kleene

mini|Kleene
**Stephen Cole Kleene** (  KLAY -nee ;  5 januar 1909. - 25. jan 1994.) bio je američki matematičar. Jedan od učenika Alonzo Churcha, Kleene, zajedno s Rózsom Péterom, Alanom Turingom, Emilom Postom i drugima, najpoznatiji je kao osnivač grane matematičke logike poznate kao teorija rekurzije, koja je kasnije pomogla da se stvore temelji teorijske informatike. Kleeneov rad utemeljuje proučavanje izračunljivih funkcija. Po njemu su nazvani brojni matematički koncepti: Kleeneova hijerarhija, Kleeneova algebra, Kleeneova zvijezda (Kleeneovo zatvaranje), Kleeneov rekurzijski teorem i Kleeneov teorem s fiksnom tačkom. Također je izumio regularne izraze 1951. godine kako bi opisao neuronske mreže McCulloch-Pittsa, i dao je značajan doprinos osnovama matematičkog intuicionizma.

Kleene je 1930. godine diplomirao na koledžu Amherst . Dobio je doktorat iz matematike na Univerzitetu Princeton 1934. Njegovu tezu pod naslovom *Teorija pozitivnih cijelih brojeva u formalnoj logici* nadzirao je Alonzo Church. Tridesetih godina 20. stoljeća radio je važan posao na Church-ovom lambda računu . 1935. pridružio se odsjeku za matematiku na Univerzitetu Wisconsin – Madison, gdje je proveo gotovo cijelu karijeru. Nakon dvije godine instruktorstva, 1937. imenovan je docentom.

## Napomene 

## Reference 
Kategorija:Umrli 1994.
Kategorija:Rođeni 1909.
Kategorija:Američki logičari
Kategorija:Pages with unreviewed translations
Andrologija

**Andrologija** (grč.|ἀνήρ - *anēr*, genitiv ἀνδρός - *andros* = muškarac + λογία – *logia* = nauka, znanje) je medicinska specijalnost koja se bavi muškim zdravljem, posebno u vezi s problemima muškog reproduktivnog sistema i urološkim problemima koji su jedinstveni za muškarce. Pandan je ginekologija, koja se bavi medicinskim pitanjima koja su specifična za žensko zdravlje, posebno reproduktivno i urološko zdravlje.

## Specifičnosti 
Andrologija pokriva proučavanje anomalija u vezivnom tkivu koje se odnose na genitalije, kao i promjene u volumenu ćelija, poput genitalne hipertrofije ili makrogenitosomije.

S reproduktivnog i urološkog gledišta, specifičnosti za muškarce medicinski i hirurški zahvati uključuju vazektomiju, vazovazostomiju (jedan od postupaka vazektomije), orhidopeksiju i obrezivanje („đerašenje“), kao i intervencije za rješavanje muških genitourinarnih poremećaja, kao što su slijedeći: 

## Historija
Za razliku od ginekologije, koja ima mnoštvo programa certificiranja medicinskih odbora širom svijeta, andrologija ih nema. Andrologija se proučava kao posebna specijalnost tek od kasnih 1960-ih: prvi specijalistički časopis na tu temu bio je njemački periodični časopis "Andrologie" (sada nazvan "Andrologia"), koji je izlazio od 1969. nadalje. Sljedeći specijalni časopis koji pokriva i osnovnu i kliničku andrologiju bio je *International Journal of Andrology* („Međunarodni časopis za andrologiju“), osnovan 1978. godine, koji je postao službeni časopis Evropske akademije za andrologiju 1992. godine. Američko društvo za andrologiju 1980. pokrenulo je *Journal of Andrology* („Časopis za andrologiju“). Od 2012. , ova dva društvena časopisa spojila su se u jedan vodeći časopis na terenu, nazvan *Andrology* („Andrologija“) https://onlinelibrary.wiley.com/journal/20472927, with the first issue published in January 2013.

## Također pogledajte 
* Muško zdravlje
* Reproduktivno zdravlje
*Muški reproduktivni sistem
* Urologija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* *Andrology* journal &#91;1&#93;
* American Society of Andrology
* European Academy of Andrology
* British Andrology Society
* International Society of Andrology
* Andrology Australia 
* Chinese Andrology Department 

Kategorija:Andrologija
Kategorija:Urologija
Kategorija:Bioantropologija
Kategorija:Medicina
Dimer

[thumb|Dimeri [karboksilna kiselina|karboksilnih kiselina.]]
**Dimeri** (grč. δι- *di* = dva + μέρος – *meros* = dio) su male molekule, spojevi niske molekulske mase, koji se sastoje od dvije identične molekule ili dva identična monomera, povezana jakim ili slabim, kovalentnim vezama ili međumolekulskim silama. Novi spoj ima isti sastav, ali veću molekulsku masu.

Dimer nastaje stvaranjem lanca od dva monomera. Povezivanjem s novim monomerom dimer daje trimer, spajanjem dva dimera nastaje tetramer, itd. Dimer također nastaje i reakcijom dialkohola i dikiseline. Dimerizacijom se molekulski entitet A transformira u molekulski entitet A2.

Kada su dvije povezane monomerne molekule identične (npr. A-A) to je **homodimer**,  a **heterodimer** nastaje kada nisu identične (npr. A-B). Obratni proces od dimerizacije često se naziva disocijacijom. Kada se u dimere vežu dva suprotno nabijena iona, zovu se *Bjerrumovi parovi*.

## Također pogledajte 
*Polimer

## Reference 
## Vanjski linkovi
Kategorija:Hemijski spojevi
Kategorija:Dimeri (hemija)
Tetramer

[thumb|right| [Proteinska podjedinica|Podjedinice ljudskog hemoglobina: proteinske **α** i **β** podjedinice obojene su crveno i plavo.]]
**Tetramer** (grč. τετρα - *tetra* = četiri + µέρος *meros* = dio) je oligomer nastao od četiri monomera  ili podjedinice.  Osobina povezivanje naziva se *tetramerija*. Primjer iz anorganske hemije je titan-metoksid sa empirijskom formulom Ti(OCH3)4, koji je u čvrstom stanju tetrameran i ima molekulsku formulu Ti4(OCH3)16.  Primjer iz organske hemije je kobofenol A, supstanca koja nastaje kombiniranjem četiri molekula resveratrola.

U biohemiji se slično odnosi na biomolekulu formiranu od četiri jedinice koje su jednake (homotetramer, tj. kao u konkanavalinu A ili različite (heterotetramer), tj. kao hemoglobinu. Hemoglobin ima četiri slične podjedinice, dok imunoglobulin imaju dvije vrlo različite podjedinice. Svaka od podjedinica može imati svoju aktivnost, poput vezanja biotina u avidinskim tetramerima, ili imaju zajedničko biološko svojstvo, kao što je alosterno vezanje kisika u hemoglobinu.

## Također pogledajte 
* Polimer
* Tetramerni protein

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Tetrameri (hemija)
Proteinska podjedinica

[thumb|274px|right|[HLA|HLA-A11 sa podjedinicama α (A*1101 genski produkt) i β (Beta-2 mikroglobin). Ovaj receptor ima peptidne veze (u tzv. džepu za vezanje) heterolognog porijekla, koji također doprinosi funkciji.]] 
**Proteinska podjedinica** – u In strukturnoj biologiji – je molekula proteina koji se spaja (ili **koansamblira**) sa ostalim molekulama proteina da formira proteinski kompleks. Neki prirodni proteini imaju relativno mali broj podjedinica i stoga su opisani kao oligomerni, naprimjer hemoglobin ili DNK-polimeraza. Ostale se mogu sastojati od vrlo velikog broja podjedinica pa su opisane kao multimerni ili polimerni, naprimjer mikrotubulski i drugi citoskeletni proteini. Podjedinice multimernog proteina mogu biti identične, homologne ili potpuno različite i posvećene različitim funkcijama.

U nekim proteinskim sklopovima, jedna podjedinica može biti "katalitska podjedinica" koja enzimski katalizira reakciju, dok će "regulacijska podjedinica" olakšati ili inhibirati aktivnost. Iako telomeraza, kao katalitičku podjedinicu ima telomeraznu reverznu transkriptazu, regulaciju ostvaruju faktori izvan proteina. Enzim sastavljen od regulacijskih i katalitskih podjedinica, kada se sastavi, često se naziva holoenzim. Naprimjer, klasa I fosfoinozitid 3-kinaze sastoji se od katalitske podjedinice p110 i regulacijske podjedinice p85.  Jedna podjedinica je sačinjena od jednog polipeptidnog lanca. Lanac polipeptida ima jedan gen koji ga kodira – što znači da protein mora imati jedan gen za svaku jedinstvenu podjedinicu.

Podjedinica se često označava grčkim ili rimskim slovom, a brojevi ove vrste podjedinice u proteinu označavaju se indeksom. Naprimjer, ATP sintaza ima tip podjedinice koja se naziva α. Tri od njih su prisutne u molekuli ATP sintaze, pa je stoga označena kao α3. Mogu se odrediti i veće grupe podjedinica, poput α3β3 đ-heksamera i c-prstena.

## Podjedinične vakcine 
## Također pogledajte
* Kvaternarna struktura proteina
* Alosterija 
*Monomer
*Polimer

## Reference
## Dopunska literetura
*

## Vanjski linkovi
Kategorija:Proteini
Kategorija:Biohemija
Kategorija:Organska hemija
Monooksigenaza

**Monooksigenaze** su enzimi koji uključuju jednu hidroksilnu grupu u supstrate u mnogim metaboličkim putovima. U ovoj reakciji, dva atoma dioksigena reduciraju se na jednu hidroksilna grupu i jednu molekulu H2O, istovremenom oksidacijom NAD(P)H. 
Jednu važnu grupu monooksigenaza, citohrom P450 omega hidroksilaza, ćelije koriste za metabolizaciju arahidonske kiseline (tj. eikozatetraenojske kiseline) u molekule ćelijske signalizacije, 20-hidroksieikosatetraenojske kiseline ili za redukciju ili potpunu inaktivaciju aktiviranih signalnih molekula, naprimjer hidroksiliranjem leukotriena B4 do 20-hidroksi-leukotriena B5, 5-hidroksieikosatetraenojske do 5,20-dihidroksieikosatetraenojske kiseline, 5-oksoeikosatetraenojske do 5-okso-20-hidroksieikosatetraenojske kiseline, 12-hidroksieikosatetraenojske do 12,20-dihidroksieikosatetraenojske kiseline i epoksieikosatrienojskih  do 20-hidroksi-epoksieikosatrijenske kiseline.ni

## Klasifikacija 
Klasificirani su kao oksidoreduktazni enzimi koji kataliziraju prijenos elektrona.

## Srodne strukture 
2XDO
2XYO
2Y6R

## Ljudski proteini sa  ovjm domenom 
COQ6; CYP450; MICAL1; MICAL2; MICAL2PV1; MICAL2PV2; MICAL3;

## Također pogledajte
* ABM-domen

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Proteinski domeni
Kategorija:Enzimi
Kategorija:Biohemija
Oligomicin

**Oligomicini** su makrolidi koje stvaraju gljivice roda  *Streptomyces* , a koji mogu biti otrovni za druge organizme.

## Funkcija 
thumb|250px|left|Oligomicin A
thumb|250px|left|44-holooligpmicin
Koriste se kao antibiotici.

Oligomicin A je inhibitor ATP-sintaze. U istraživanjima oksidativne fosforilacije koristi se za sprečavanje disanja stanja 3 (fosforiliranje). Oligomicin A inhibira ATP-sintazu, blokirajući njen protonski kanal (Fo podjedinica), što je neophodno za oksidativnu fosforilaciju ADP do ATP (proizvodnja energije ). Inhibicija sinteze ATP oligomicinom A značajno će smanjiti protok elektrona kroz lanac transporta elektrona. Međutim, protok elektrona nije potpuno zaustavljen zbog postupka poznatog kao *curenje protona* ili *razdvanje mitohondrija*.  Ovaj proces je posljedica olakšane difuzije protona u mitohondrijski matriks putem razdvajanja proteina kao što su termogenin ili UCP1.

## Reference 
Kategorija:Antibiotici
Kategorija:Makrolidni antibiotici
Kategorija:Spiro spojevi
Kategorija:Triketoni
Kategorija:Inhibitori ATP-sintaze
Mezoskopska fizika

250px|right|thumb|Mezoskopski model aktinske propulzije
thumb|260px|Prikaz polja i čestica: kvantna i klasična
**Mezoskopska fizika** je poddisciplina fizike kondenzirane materije koja se bavi materijalima srednje veličine. Veličina ovih materijala kreće se između nanorazmjera za količinu  atoma (kao što je molekula) i materijala mikrometarskih dimenzija. Donja granica se također može definirati kao veličina pojedinačnih atoma. Na nivou mikrometara nalaze se rasuti materijali. I mezoskopski i makroskopski objekti sadrže mnogo atoma. Dok prosječna svojstva izvedena iz njegovih sastavnih materijala opisuju makroskopske objekte, jer se oni obično pokoravaju zakonima klasične mehanike, na mezoskopski objekt, za razliku, utiču temperaturne fluktuacije oko prosjeka.  Njegovo elektroničko ponašanje može zahtijevati modeliranje na nivou kvantne mehanike.

## Također pogledajte
* Aharonov-Bohmovo nanoprstenovi
* Razgranati tok
*  Balistička provodnost
* Coulomb blokada
* Nanomaterijali
* Nanofizika
* Nanotehnologija
* Kvantni haos
* Nanometarska skala

## Reference
## Vanjski linkovi 
* 
*
*


Kategorija:Fizika kondenzovane materije
Kategorija:Kvantna mehanika
Mikroskopska skala

**Mikroskopska skala** (grč.| μικρός – *mikrós* = malo + σκοπέω – *skopéō* = gledam) manja je razmjera objekata i događaja od onih koji se vide  golim okom. Lahko i jasno mogu se vidjeti pomoću  sočiva ili mikroskopa.
 U fizici, mikroskopska skala se ponekad smatra skalom između makroskopske i kvantne skale. Mikroskopske jedinice i mjere koriste se za klasifikaciju i opis vrlo malih objekata. Jedna uobičajena mikroskopska jedinica skala dužine je mikrometar (također zvani *mikron*) (simbol: μm), što je milioniti dio metra.
250px|thumb|Kolonija volvoksa
[thumb|250px|[Bentoski stentori]]

## Biologija 
Prema odgovarajućoj konvenciji, mikroskopska skala također uključuje klase predmeta koje su najčešće premale da bi se vidjele, ali od kojih su neki članovi dovoljno veliki da ih se može okom promatrati. Takve grupe uključuju * Cladocera *, planktonsko zelene alge od kojih su lahko uočljive iz roda *Volvox* i čije se protozoe roda  *Stentor* mogu lahko vidjeti bez optičkih pomagala.

Submikroskopska skala na sličan način uključuje objekte koji su premali da bi se mogli vidjeti pomoću optičkog mikroskopa.

## Termodinamika 
U termodinamici i statističkoj mehanici, mikroskopska skala je ona na kojoj ne mjerimo niti izravno promatramo precizno stanje termodinamičkog sistema&nbsp;–  takva detaljna stanja sistema nazivaju se mikrostanja. Umjesto toga, termodinamičke varijable mjerimo na makroskopskoj skali, tj. *makrostanju*.

## Također pogledajte
* Makroskopska skala
* Mikroorganizam
* Mikroskop
*Mikrometar

## Reference 
## Vanjski linkovi
Kategorija:Koncepti u fizici
Kategorija:Redovi veličine
8 (broj)

**8** (**osam**) je broj, numeral i ime glifa koji predstavlja taj broj. Osmi je broj u skupu prirodnih brojeva, a nalazi se iza broja 7, a ispred broja 9.

## Razvoj broja 8 
Datoteka:Evo8glyph.svg

## U matematici 
* osam je složeni broj u skupu prirodnih brojeva, djeljiv s brojevima: 1, 2 i 4.
* prvi je broj koji nije ni prosti ni poluprosti broj;
* baza je oktalnog sistema koji se najviše koristi u računarstvu. U ovom sistemu brojeva jedna cifra predstavlja tri bita. U savremenoj računarskoj nauci bajt predstavlja osam bita i naziva se još i oktet,
* u Fibonaccijevom nizu, broj 8 je zbir dva prethodna broja: 3 i 5. Sljedeći broj u nizu je broj 13. Jedini je

Broj je djeljiv sa 8 ako su njegove posljednje tri cifre, kada su zapisane u decimalnom sistemu, također djeljive sa 8 ili ako su njegove posljednje tri cifre 0 kada su zapisane u binarnom obliku.
Poligon s osam stanica naziva se osmougao.Tijelo koje se sastoji od osam površina naziva se kubooktaeder.

## Računanje 
## Također pogledajte 

Kategorija:Cijeli brojevi
Binarna dioba

**Dijeljenje organizama**, kao **prosta dioba** ili **binarna dioba**, najčešći je način nespolnog razmnožavanja, posebno za jednostavne organizme, kao što su bakterije, protisti i biljke, ali i neke životinje (Porifera, Cnidaria, pljosnate gliste, bodljokošci). Ovim pojmom može se ukazivati i na podjelu na nekoliko dijelova tijela, na populaciju jedinki ili vrsta i na regeneraciju tih dijelova kako bi se dobile pojedinačne jedinice/jedinke.

Preciznije, termin dijeljenje ili cijepanje koji se koristi za način razmnožavanja primjenjuje se na jednoćelijske organizme, dok se za višećelijske općenito upotrebljava izraz fragmentacija. Prednosti su vrlo brza kolonizacija, pod uvjetom da okoliš ostaje stabilan, dok je nedostatak vrlo loša prilagodljivost. Bespolno razmnožavanje stoga stvara genetički identično  potomstvo, međusobno  i  u odnosu na njihove pretke. Stoga je to „konzervativni“ način razmnožavcanja, koji je sposoban prenijeti nepromijenjene roditeljske karakteristike potomcima. Ovaj mehanizam ne treba miješati sa mitozom i citokinezom, koji podrazumijevaju prisustvo jedra i centriola.

Postoje tri različita tipa reproduktivnog dijeljenja: **binarna dioba**, **višestruka dioba** i **nejednaka dioba**, poznatija kao pupanje.

## Binarna dioba 
upright=0.8|thumb| Reprezentativne faze procesa binarne diobe
thumb|left| Animirani prikaz procesa binarne diobe

**Prokariotska fisija** ili ** binarna dioba** tipska je ne samo za prokariotske organizme, već i za neke organele kod eukariotskim organizmima (kao što su mitohondrije, hloroplasti i peroksisomi).

U jednoćelijskim organizmima, to se događa stvaranjem transverzalnog septuma u središtu ćelije, umnožavanjem DNK (jedna kružna molekula), koja je povezana sa ćelijskom membranom.  u skladu s naborom zvanim mezosom, bez ikakvog suženja izvornih zidova matične ćelije; kada je proces završen, dijele se na dva jednaka ili različita dijela, što omogućava odvajanje dviju novih ćelija. U ovom slučaju mogu se također naći neki izuzeci, među kojima je binarna fisija u rodu *Streptococcus*:  dvije ćerke ćelije neće se definitivno razdvojiti, već će ostati povezane, iako malim dijelom.

Kod višećelijskih organizama, postoji podjela na dva dijela, kao u planarija koji se mogu poprečno podijeliti na dva dijela (glaveni i kaudalni region).

## Višestruka dioba
Višestruka ili multipla dioba, zvana i **politomija** obilježena je pojavom da se početno jedro dijeli mnogo puta u brzom slijedu, što dovodi do stvaranja plurijedane ćelije, a nakon toga, pojavom membrana koje dijele citoplazmu matične ćelije, razdvaja se mnogo jednostrukih  kćerinskih ćelija. **Shizogonija** je tip višestruke diove,  tipski za protozoe (Sporozoa), i smjenjuje se sa fazom nespolnog razmnožavanja koja se naziva sporogonija..

## Reference 
## Vanjski linkovi
Kategorija:Citologija
Kategorija:Razmnožavanje
Kategorija:Ćelije
Pupljenje

[thumb|*[Saccharomyces cerevisiae* razmnožava se popljenjem]]
**Pupljenje** ili **pupanje** je tip bespolnog razmnožavanja, u kojem se novi organizam razvija iz izrastanja ili pupoljka uslijed diobe ćelija na jednom određenom mjestu. Izbočina nalik na lukovicu koja izlazi iz ćelije kvasca naziva se pupoljak. Budući da je reprodukcija aseksualna, novostvoreni organizam je klon i,  izuzev mutacija,  genetički je identičan matičnom organizmu.

Organizmi poput roda *Hydra* koriste regenerativne ćelije za razmnožavanje u procesu pupanja.

Kod  hidre pupoljak se razvija kao izdanak uslijed opetovane diobe ćelija na jednom određenom mjestu. Ovi pupoljci se razvijaju u sitne jedinke i kad su potpuno sazreli, odvoje se od roditeljskog tijela i postaju nove nezavisne jedinke.

Interno pupanje ili endodiogenija je proces nespolnog razmnožavanja, kojeg preferiraju paraziti poput *Toxoplasma gondii*. Uključuje neobičan proces u kojem se dvije matične ćelije  proizvode unutar matične ćelije, koju potomci konzumiraju prije njihovog razdvajanja.

**Endopoligenija** je podjela na nekoliko organizama odjednom unutarnjim pupanjem.

## Virusologija 
U virusologiji, n'pupanje' je oblik virusnog umnožavanja, kojim omotani virusii stiču svoju vanjsku ovojnicu od ćelijske membrane domaćina koji izbija prema van i zatvara virion.

## Umnožavanje biljaka 
U poljoprivredi i hortikulturi pupanje se odnosi na kalemljenje pupoljaka jedne biljke na drugu.

## Također pogledajte
* Binarna dioba

## Reference
Kategorija:Razmnožavanje biljaka
Kategorija:Razmnožavanje
Stentor

***Stentor*** je rod, protozoa iz reda Heterotrichida, 
porodica *Stentoridae*, čiji se predstavnici ponekad nazivaju **trubasta životinjice**. To su heterotrofni trepljari, koji se hrane se filtriranjem. Obično su u obliku roga i dosežu dužinu od dva milimetra; kao takvi, oni su među najvećim poznatim postojećim jednoćelijskim organizmima. Aseksualno se razmnožavaju putem  binarna diobe.

## Opis 
Tijelo, ili korteks, uglavnom je u obliku roga, pa otuda i povezanost sa saimenom stentor (grčki = glasni k) i nekadašnji naziv "trubasta životinjca". Prsten istaknutih treplji oko prednjeg "zvona" privlači hranu i pomaže u plivanju. Neki dosežu nekoliko milimetara dužine, što ih svrstava među najveće jednoćelijske organizme. Stentor  može biti u različitim bojama: naprimjer, *S. coeruleus* može biti plav, zbog prisustva stentorina, prirodnog pigmenta. Kao i u mnogim slatkovodnim praživotinjama, * Stentor * ima kontraktilnu vakuolu. Budući da je koncentracija soli unutar ćelije i u okolnoj slatkoj vodi različita, stentor mora skladištiti vodu koja ulazi u njega osmozom, a zatim je ispuštati iz vakuole. Mogu se regenerirati, a mali fragmenti mogu prerasti u pune organizme. Svaka ćelija ima jedan (često izduženi) makronukleus i nekoliko mikronukleusa. 

Mikrofoto.de-Stentor-1.jpg|*Stentor polymorphus* sa simbiontskim algama
Mikrofoto.de-Stentor-4.jpg|*Stentor polymorphus* sa simbiontskim algama
Dwa stentory.jpg| Stentor na vodeničnom priboru

## Ekologija 
Ovi protisti uobičajeni su u slatkovodnim jezerima i potocima širom svijeta; samo * S. multiformis* zabilježen je u morskim, slatkovodnim, pa čak i kopnenim biotopima. Obično su vezani za niti algi ili detritus. Neke vrste roda, kao što je *S. polymorphus*, mogu simbiotski živjeti s određenim vrstama zelenih algi (*Chlorella*). Nakon unosa alge žive, a njihov domaćin apsorbira proizvedene hranjive sastojke, dok alge zauzvrat apsorbiraju i hrane se metaboličkim otpadom. Vrste stentora reagiraju na vanjske smetnje skupljanjem u loptu. Kod nekoliko vrsta,  poznato je da u mirovanju formiraju  ciste.

## Sistematika 
Rod sadrži preko dvadeset opisanih vrsta (vidi listu u okviru.  Rod *Stentor* imenovao je njemački  biolog Lorenz Oken (1779–1851), 1815.

Tipska vrsta roda je *Stentor muelleri* Ehrenberg, 1831. Prema nedavnoj molekulskoj analizi, čini se da je rod monofiletski i povezan je s rodom *Blefarizma*.

## Video galerija
## Reference
## Vanjski linkovi
* 
*
*

Kategorija:Protozoa
Kategorija:Heterotrichea
Kategorija:Članci s videoklipovima
Kategorija:Ciliata
Kategorija:Fauna Bosne i Hercegovine
Svjetski kup u alpskom skijanju 1974/1975.

**Svjetski kup u alpskom skijanju 1974/1975.** je bila osma sezona Svjetskog kupa u alpskom skijanju održana u organizaciji Međunarodne skijaške federacije (FIS). Niz takmičenja u disciplinama spust, slalom i veleslalom započeo je u Francuskoj 5. decembra 1974. a završio 23. marta 1975. u Italiji. Pobjednik u muškoj konkurenciji bio je po četvri put nakon sezone 1970/71, sezone 1971/72. i sezone 1972/73. Italijan Gustav Thöni, a u ženskoj po peti put, nakon sezone 1970/71, 1971/72, 1972/73. i 1973/74. Austrijanka Annemarie Pröll.

## Bodovanje 
## Kalendar 
### Muškarci 
### Žene 
## Rezultati 
### Muškarci 
#### Ukupno 
:***Vidi cijelu tabelu***
Za bodovanje u ukupnom plasmanu, u ovoj su sezoni utrke bile podijeljene na tri perioda: Od prvih šest utrka vrijednovana su četiri najbolja rezultata, od slijedećih deset (utrke sa rednim brojem 7-16) šest najboljih se bodovalo za ukupni plasman, te od zadnjih pet utka, vrijednovano je tri najbolja rezultata.

#### Spust 
:***Vidi cijelu tabelu***

#### Veleslalom 
:***Vidi cijelu tabelu***

#### Slalom 
:***Vidi cijelu tabelu***

#### Kombinacija 
Za natjecanja u kombinaciji (spust i slalom) su bodovane tri utrke, ali su vrijednovane samo za ukupan plasman.

### Žene 
#### Ukupno 
Za bodovanje u ukupnom plasmanu, u ovoj su sezoni utrke bile podijeljene na dva perioda: Od prvih 14 utrka vrijednovana su sedam najbolja rezultata, od slijedećih dvanaest (utrke sa rednim brojem 15-27) šest najboljih se bodovalo za ukupni plasman.
:***Vidi cijelu tabelu***.

#### Spust 
:***Vidi cijelu tabelu***
U ovoj sezoni bodovani su pet najboljih rezultata. 

#### Veleslalom 
:***Vidi cijelu tabelu***

#### Slalom 
:***Vidi cijelu tabelu***
U ovoj sezoni bodovani su pet najboljih rezultata.

#### Kombinacija 
Za natjecanja u kombinaciji (spust i slalom) su bodovane tri utrke, ali su vrijednovane samo za ukupan plasman.

### Kup nacija 
#### Ukupno 
#### Muškarci 
#### Žene 
## Pobjede 
;Muškarci

;Žene

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*FIS-ski.com – Stanje u svjetskom kupu u alpskom skijanju 1975.

1975
Kategorija:1974. u alpskom skijanju
*
Kategorija:1975. u alpskom skijanju
Kategorija:Svjetski kupovi u zimskim sportovima 1974/1975.
Svjetsko prvenstvo u alpskom skijanju 1931.

**Svjetsko prvenstvo u alpskom skijanju 1931.** bilo je  prvo svjetsko prvenstvo u alpskom skijanju, a održano je u švicarskom gradu Mürren od 19. do 23. februara 1931. Takmičenja su održana u spustu i slalomu.

## Države učesnice 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

### Muškarci 
### Žene
## Osvajači medalja
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*FIS-Ski.com – Alpine skiing – 1931 World Championships

*
Kategorija:1931. u alpskom skijanju
Kategorija:Sportska takmičenja u Švicarskoj
1931
Kategorija:1931. u Švicarskoj
Kategorija:Alpsko skijanje u Švicarskoj
Annette Sikveland

**Annette Sikveland**, rođena 25. aprila 1972. u Stavangeru u Norveškoj, je nekadašnja norveška biatlonka i dvostruka svjetska prvakinja.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
### Svjetska prvenstva 
### Svjetski kup 
## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Annette Sikveland na IBU banci podataka

Kategorija:Rođeni 1973.
Kategorija:Biografije, Stavanger
Kategorija:Norveški biatlonci
Kategorija:Norveški olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Svjetski prvaci u biatlonu
Kategorija:Osvajači bronzane medalje na Olimpijskim igrama (Norveška)
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Živi ljudi
Tetjana Vodopjanova

** Tetjana Vodopjanova**, () rođena 11. januara 1973. u Kijevu u  Ukrajinskoj SSR, SSSR (danas Ukrajina), je nekadašnja ukrajinska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Tetjana Vodopjanova je dva puta nastupila na Zimskim olimpijskim igrama:  ZOI 1998 i ZOI 2002, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo je 19-o mjesto u Naganu u utrci na 7,5&nbsp;km na ZOI 1998. i peto mjesto na ZOI 1998. u štafeti sa Valentinom Cerbe-Nesina, Olenom Petrovom i Olenom Zubrilovom

### Svjetska prvenstva 
Vodopjanova je nastupila na pet Svjetskih prvenstava od SP 1995. do SP 2001, gdje je osvojila jednu srebrnu i četiri bronzane medalje. Sve medalje je osvojila u ekipnim takmičenjima; Srebrnu medalju je osvojila u ekipnoj utrci na SP 1996. u Ruhpoldingu sa Olenom Petrovom, Olenom Zubrilovom i Ninom Lemeš, a sa Valentina Cerbe-Nesina, Olenom Petrovom i Olenom Zubrilovom na istom prvenstvu osvojila je bronzanu medalju u štafeti. Na prvenstvu SP 2001. ostvarila je svoj najbolji rezultat u pojedinačnim disciplinama osvojivši 11-o mjesto u utrci masovnog starta na 12,5&nbsp;km sa tri promašaja zaostavši 2:02&nbsp;min iza pobjednice Magdalene Forsberg.

### Svjetski kup 
## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Tetjana Vodopjanova na IBU banci podataka

Kategorija:Rođeni 1973.
Kategorija:Biografije, Kijev
Kategorija:Ukrajinski biatlonci
Kategorija:Ukrajinski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Živi ljudi
Melanokortinski receptor

**Melanokortinski receptori** su članovi porodice rodopsina od sedam transmembranskih G-protein spregnutih receptora.

Poznato je pet članova sistema receptora za melanokortin svaki sa različitim specifičnostima za melanokortine:

*MC1R povezan je s pigmentacijskom genetikom;
*MC2R poznat je i kao ACTH-receptor ili kortikotropinski receptor, jer je specifičan samo za ACTH;
*MC3R;
*MC4R: Defekti u MC4R uzrokuju autosomno dominantne gojaznosti, čineći 6% svih slučajeva gojaznosti s ranim;
*MC5R.

Ovi receptori su inhibirani pomoću endogenin inverznih antagonista agouti signalmog peptida i agouti-srodnog peptida, i aktivira se sintetska (tj. afamelanotid) i endogeni agonist melanocit-stumulirajućih hormona.

## Selektivni ligandi 
Poznato je nekoliko selektivnih liganada za receptore melanokortina
, a neki sintetski spojevi su istraženi kao potencijalni lijekovi za sunčanje, protiv gojaznosti i afrodizijaci, sa efektima štavljenja uglavnom putem stimulacije MC1, dok se čini da anoreksijski i afrodizijski efekti uključuju i MC3 i MC4. MC1, MC3 i MC4 su široko izraženi u mozgu, a smatra se da su odgovorni za efekte na raspoloženje i kogniciju.

### Agonisti
; Neselektivni
* α-MSH
* β-MSH
* γ-MSH
* Afamelanotid
* Bremelanotid
* Melanotan II
* Modimelanotid
* Setmelanotid

; MC1-selektivni
* BMS-470,539

; MC4-selektivno
* PF-00446687
* PL-6983
* THIQ

; Nepoznato (ali za određene MC2-djelujući)
* Alsaktid
* Tetrakosaktid

### Antagonisti i inverzni agonisti 
;Neselektivni
* Agouti-srodni peptid
* Agouti signalni peptid

; MC4-selektivni
* HS-014
* HS-024
* MCL-0042
* MCL-0129
* MPB-10
* SHU-9119 (agonist MC1 i MC5, antagonist  MC3 i MC4)

### Nepoznati 
* Semaks
## Reference
## Vanjski linkovi
*
* 
*Calculated spatial position of melanocortin-4 receptor in the lipid bilayer, inactive state with antagonist and active state with agonist

Kategorija:Receptori spregnuti sa G-proteinom
Kategorija:Receptori
Izmjenjivač natrija, kalcija i kalija 5

, pozicija 15q21.1]]
**Natrij/kalij/kalcij izmenjivač 5** (**NCKX5**), poznat i kao **porodica rastvorenih nosača 24 člana 5** (**SLC24A5**) je protein koji je kodiran **SLC24A5** genom, koji ima glavni uticaj na prirodne varijacije boje kože. Protein NCKX5 član je porodice kalij-zavisnog natrij/kalcijskog razmenjivača  Varijacija sekvence u genu * SLC24A5 *, posebno nesinonimni SNP mijenja aminokiselinu na položaju 111 u NCKX5 iz alanina u treonin, povezan je s razlikama u pigmentacijI kože.

Treonin izveden od gena SLC24A5 ili alel *Ala111Thr*  (rs1426654) pokazalo se da je glavni faktor u svijetlom tonu kože Evropljana  u odnosu na subsaharska etničke grupe, i vjeruje se da predstavljaju čak 25–40% prosječne razlike u tonu kože između Evropljana i zapadnoafrikanaca. Bio je predmet nedavne selekcije u Evropi i fiksiran je u evropskim populacijama.

## Gen 
[thumb|250px|Kod ljudi, gen SLC24A5 nalazi se na dugom (q) kraku [hromosom 15 (čovjek)|hromosoma 15 na položaju q.21.1.]]
Gen * SLC24A5 * kod ljudi nalazi se na dugom (q) kraku hromosoma 15 na položaju 21.1, od baznog para 46,200,461 do baznog para 46,221,881.

Izvedeni treoninski alel  (*Ala111Thr*; poznat i kao *A111T* ili *Thr111*) predstavljao je 98,7 do 100% alela u evropskim uzorcima, dok je pradomovski ili alaninski oblik pronađen u 93 do 100 % uzoraka podsaharskih Afrikanaca, Istočnih Azijata i autohtonih Amerikanaca. Varijacija je polimorfizam jednolančani nukleotidni polimorfizam, poznat i kao  SNP polimorfizam  *rs1426654*, za koji se prethodno pokazalo da je drugi među 3011 tabelarnih SNP-a, rangiranih kao informativni predački marker. Ova jedina promjena u SLC24A5 objašnjava između 25 i 38% razlike u indeksu kožnog melanina između naroda podsaharskog afričkog i evropskog porijekla. 
 
Nadalje, evropska mutacija povezana je s najvećom regijom smanjene genetike varijacije u populaciji CEU HapMap, što upućuje na mogućnost da mutacija *A111T* bude predmet pojedinačno najvećeg stepena selekcije u ljudskim populacijama evropskih predaka.

Najraniji poznati uzorak treoninskog alela star je oko 13.000 godina iz pećine Satsurblije u Gruziji. Početkom neolita, alel je bio raširen od Anadolije do Ukrajine i Irana.

Ovaj alel čini dio Hirispleks DNK-test sistema koji se koristi za procjenu pigmentacije u forenzičkim istragama.

## Također pogledajte 
*Boja kože
* SLC45A2
*Melanin

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Porodica rastvorenih nosača
Kategorija:Proteini
Melanokortin

**Melanokortini** su grupa peptidnih hormona koji uključuju adrenokortikotropni hormon (ACTH) i različite oblike melanocit-stimulirajućeg hormona (MSH), a izvedeni su iz proopiomelanokortina (POMC) u hipofizi. Melanokortini ostvaruju svoje efekte vezanjem i aktiviranjem melanokortinskih receptora.

;Derivati proopiomelanokortina:
*POMC
**γ-MSH
**ACTH
***α-MSH
***CLIP
**β-lipotropin
***γ-lipotropin
***β-endorfin
**β-MSH

## Funkcija 
Sistem melanokortina jedan je od alata organizma sisara koji na dvotaktni način regulira unos hrane. Jedini neuroni za koje je poznato da oslobađaju melanokortine nalaze se u lučnom jezgru hipotalamusa. U skladu s tim, postoji subpopulacija neurona koja se naziva POMC i ona koja se naziva AgRP neuroni. Ovi hormoni također regulišu oslobađanje peptida koji nisu melanokortini. Poremećaj puta leptin-melanokortin može dovesti do gojaznosti s ranim početkom, kao i do različitih metaboličkih poremećaja i potiskanja imunske funkcije.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Hormoni hipofize
Kategorija:Peptidni hormoni
Kategorija:Hormoni
Kategorija:Endokrinologija
Muhamed Hadžijamaković

**Šejh Muhamed ef. Hadžijamaković** (Sarajevo, 1814. ili 1815. - 25. augusta 1878.) bio je jedan od glavnih vođa oružanog otpora protiv austrougarske okupacije Bosne i Hercegovine.

## Biografija 
Muhamed Hadžijamaković rodio se u Sarajevu 1814. ili 1815. godine u porodici potomaka bošnjačkih janjičara. Otac mu se zvao Mehmed Alemdar, a imao je brata Sejfagu i dvije sestre, Nesibu i Hasibu. Nakon smrti prve žene, oženio se Hasnom Hasanagića iz Sarajeva sa kojom je imao kćerku Dervišu i sinove Abdulaha, Ahmeda i Muhameda. Njegovi sinovi bili su pripadnici tadašnje utjecajne islamske uleme u Bosni i Hercegovini. 

Mekteb i medresu je završio u rodnom Sarajevu, a potom je otišao u Istanbul, gdje se školovao devet mjeseci. Nakon toga je u Varešu nekoliko godina obavljao dužnosti imama i mualima, a bio je i pripadnik derviškog reda Nakšibendija. Godine 1864. postavljen je na položaj šejha i muderisa (učitelj) u Gazi Husrevbegovoj medresi u Sarajevu. 

Hadžijamaković je bio veliki protivnik austrougarske okupacije Bosanskog vilajeta 1878. godine i na kraju je postao jedan od glavnih organizatora oružanog otpora. Narodna vlada je izabrala Muhamed Hadžijamakovića i Smailbega Selmanovića Taslidžaka za zapovjednike bosanske vojske. Tokom okupacije, Hadžijamaković je sudjelovao u borbama kod Žepča, Visokog, Kaknja i Sarajeva.

Nakon osmosatnog otpora 19. augusta 1878. godine, Hadžijamaković se sklonio u svoju kuću u Arebi Atik mahali (danas ulica braće Eškenazi). Iako je istog dana mogao pobjeći, nije to učinio, govoreći da bi se radije volio predati. Ubrzo zatim, predao se austrougarskoj vojsci koja ga je uhapsila kod Šeher-Ćehajine ćuprije. Osuđen je na smrt vješanjem. Na lokalitetu Gorica, blizu Marijinog Dvora, napao je i razoružao stražare, a nekoliko ih je ubio. Međutim, ubrzo zatim je savladan, mučen, a potom i obješen. 

## Djela 
Muhamed Hadžijamaković napisao je biografiju o bošnjačkom pjesniku i alimu Abdulvehabu Ilhamiji pod naslovom: "Ilhamija: Život i djelo".

## Izvori 
Kreševljaković, Hamdija, (1991), *Izabrana djela IV,* Veselin Masleša

Kategorija:Rođeni 1814.
Kategorija:Umrli 1878.
Kategorija:Biografije, Sarajevo