open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Legatus legionis

**Legatus legionis**, značenje na latinskom jeziku: komandant legije. Obično je sam imperator postavljao legate na period od 3-4 godine, ponekad i duže. U provincijama sa samo jednom legijom obično je guverner provincije bio i njen legatus.

Njemu direktno nadređen bio je *dux*. Legati su imali pravo na veliki dio ratnog plijena. Kao prilično unosna pozicija često je privlačila i konzule. Lucije Julije Cezar se dobrovoljno javio kao legat u ratu protiv Gala i to pod komandom svog rođaka, Julija Cezara.

Ekvivalent u savremenoj vojsci je general.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
https://archive.org/details/in.ernet.dli.2015.48044/page/n5/mode/2up

Kategorija:Rimska vojska
Scutum (rimska vojska)

**Scutum** je imenica koja je u latinskom jeziku značila *štit*. U drevnom Rimu su pripadnici rimskih legija nosili štit kao standardnu odbrambenu opremu. Kroz historiju rimske vojske scutum je imao nekoliko veličina i oblika. 

## Historija 
Rimski vojnici su u početku koristili štitove okruglog oblika koji bili preuzeti od starih Grka, odnosno hoplita. 

Nije tačno pozato kada se počeo koristi zaobljeni oblik sa ispupčenjem prema van. Scutum koji se koristio u vrijeme Rimske Republike vjerovatno je naslijeđen od italijanskih Kelta. Svoj pravougaoni oblik, scutum je dobio u vrijeme Rimske Imperije.

## Opis 
Historičar Polibije opisao je rani oblik scutuma ovako: "Rimski su vojnici bili opremljeni štitom koji je imao konveksnu površinu, širine oko dvije i po stope i oko četiri stope visine a debljinu otprilike jednaku debljini čovječijeg dlana. Sastavljen je od dvije daske, presvučene platnom i kožom sa ojačanjima od metala po ivicama..." 

## Primjeri 

Datoteka:Scutum 1.jpg|Tri rimska scutuma, oko 70. godine p. n. e. Iza njih su skriveni legionari-glumci. (Pogledati sliku u većoj rezoluciji i uočiti strijelu zabodenu u jedan štit.)
Datoteka:Roman shield.jpg|Štitovi su obično bili ukrašeni. U sredini je metalno ojačanje.

## Izvori i vanjski linkovi 
* Detalji o štitu scutum
* Muzej rimske vojne opreme

Kategorija:Rimska vojska
Saša Petrović

**Aleksandar** "**Saša**" **Petrović** (2. januar 1962 - 27. januar 2023.) bio je jugoslavenski i bosanskohercegovački glumac.

Postao je poznat u bivšoj Jugoslaviji glumeći u popularnoj muzičkoj komediji *Hajde da se volimo* s folk-zvijezdom Lepom Brenom.

Prvu glavnu ulogu ostvario je u filmu Srđana Vuletića *Teško je biti fin*, za koju je dobio "Srce Sarajeva" za najboljeg muškog glumca na SFF-u 2007.

Također je učestvovao u sarajevskoj kultnoj predstavi *Audicija*.

Preminuo je 27. januara 2023. u Sarajevu nakon bolesti.

## Filmografija 
* *Solista i beton* (1975)
* *Ovo malo duše* (1986) kao Latif
* *Život radnika* (1987)
* *Hajde da se volimo* (1987) kao Čaki
* *Kuduz* (1989)
* *Hajde da se volimo 2* (1989) kao Čaki
* *Istočno od istoka* (1990)
* *Prokleta je Amerika* (1992)
* *Ničija zemlja* (2001)
* *Gori vatra* (2003) kao Husnija
* *Ljeto u Zlatnoj dolini* (2003)
* *Dobro uštimani mrtvaci* (2005) kao Momo
* *Sve džaba* (2006) kao recepcioner
* *Nafaka* (2006)
* *Teško je biti fin* (2007) kao Fudo

## Serije 
* *Lud, zbunjen, normalan* kao Stjepan
* *Vratiće se rode*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1962.
Kategorija:Umrli 2023.
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovački glumci
Lorica (rimska vojska)

mini|200px|Rimski vojnik nosi oklop lorica segmentata, rekonstrukcija.

**Lorica** je imenica iz latinskog jezika koja označava vrstu oklopa kojim se pokrivao i štitio trup (prsa, trbuh, bokovi, leđa i ramena) rimskih vojnika. Lorica se pravila od različitih materijala i oblika. Prvobitno su pravljeni lagani oklopi od kože životinja koji nisu mogli pružiti dobru zaštitu od napada metalnim oružjem. U vrijeme drevnog Rima, pripadnici rimske vojske su prvobitno morali sami obezbjeđivati vojničku opremu pa je tada ona izgledala prilično šaroliko. Nakon vojnih reformi svi legionari su dobili jedinstvenu opremu.  

Slijedi opis nekoliko vrsta oklopa korištenih u rimskim legijama: 

***Lorica hamata** je imala izgled majice ili košulje izrađene od metalnih prstenova promjera oko 5-7mm koji su bili povezani u gustu mrežu. Ovakav oklop je mogao sadržavati i do trideset hiljada prstenova i biti težak oko desetak kilograma.  
***Lorica musculata** je vrsta oklopa koja je korištena u vrijeme Rimske Republike i Rimske Imperije. Sastoji se od dva dijela koji pokrivaju torzo a dekorisana je tako da oslikava mišićavo tijelo ratnika. Nosili su je visoki oficiri. 
***Lorica plumata** je oklop koji je bio namijenjen isključivo najvišim vojnim oficirima (tribuni, legati i generali) zbog visokih troškova prozvodnje i održavanja. Pravi naziv koji su rimljani koristili za ovu vrstu oklopa nije poznat; naziv *plumata* (perjasta) dali su savremeni učenjaci i odnosi se na izgled ovog oklopa koji podsjeća na perje ptica. Osnova za ovaj oklop bila je lorica hamata na čije su se metalne prstenove vješale pločice koje oblikom podsjećaju na pera. Možda je upotrebna vrijednost ovog oklopa na bojnom polju bila upitna ali sigurno da je izgledala impresivno; ulijevala je strahopoštovanje neprijatelju a davala samopouzdanje vlastitim trupama. 
***Lorica squamata** je oklop sličan prethodnom, a nosili su ga pretežno centurioni. Sastojao se od metalnih (željezo ili bronza) pločica koje su izgledom podsjećale na krljušt. 
***Lorica segmentata** je vrsta oklopa u kojoj se rimski vojnik najčešće predstavlja. Ovaj oklop se sastoji od više čeličnih segmenata koji su međusobno s unutrašnje strane povezani komadima kože. Iako lakša nego lorica hamata, bila je nešto manje udobna a pružala je prilično dobru zaštitu. 

## Primjeri

Datoteka:Lorica Hamata.jpg|Rimski legionar nosi lorica hamata, rekonstrukcija.
Datoteka:Lorica Plumata.gif|Lorica plumata, moguć izgled.
Datoteka:Roman scale armour detail.JPG|Lorica squamata, detalj.
Datoteka:Lorica segmentata from inside.jpg|Lorica segmentata, rekonstrukcija, pogled iznutra. Uočiti veze od kože.

Kategorija:Rimska vojska
Milo Đukanović

**Milo Đukanović** (rođen 15. februara 1962) jest crnogorski političar i bivši predsjednik Crne Gore.

## Biografija
Rođen je u Nikšiću 15. februara 1962. Još kao srednjoškolac 1979. godine pridružuje se Savezu komunista Jugoslavije (SKJ).

Đukanović je bio predsjednik Demokratske partije socijalista Crne Gore (DPS) koja je nasljednik Saveza komunista Crne Gore. Početkom svog političkog djelovanja 1989. godine Đukanović je bio blizki saradnik Momira Bulatovića i Slobodana Miloševića. U 1996. godini Đukanović je promijenio političko stajalište. Prvo su uslijedile kritike na račun Miloševića zbog potpisivanja Dejtonskog sporazuma kojeg je Đukanović smatrao antisrpskim. Za razliku od Đukanovića, Bulatović je ostavo vjeran Miloševiću što je dovelo do raskola unutar DPS-a. Tokom 1998. godine Đukanović potpuno preuzima kontrolu na DPS-om. Tokom 2000. godine ponovo mijenja političko stajalište. Ovaj put Đukanović počinje otvoreno kritizirati projekat Velike Srbije što u 2006. godini doživljava vrhunac nezavisnošću Crne Gore.

Funkciju premijera Crne Gore obnašao je četiri puta (1991–1998, 2003–2006, 2008–2010, 2012–2016), a funkciju predsjednika dva puta (1998–2002, 2018–2023).

Zbog aktivnog crnogorskog učestvovanja u ratu u Bosni i Hercegovini i u Hrvatskoj, Đukanović se smatra veoma kontroverznom osobom. Italijansko tužilaštvo također vodi istragu protiv Đukanovića zbog navodnog učestvovanja u krijumčaranju cigareta.

Oženjen je Lidijom Kuč i zajedno imaju jedno dijete.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1962.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Nikšić
Kategorija:Crnogorski političari
Kategorija:Demokratska partija socijalista Crne Gore
Krijumčarenje

**Krijumčaranje** je ilegalni prijevoz robe ili ljudi preko granice države. Roba koja se krijumčari je često zabranjena ili je visoko oporezovana unutar zemlje u koju se krijumčari. Roba kao oružje, žestoka pića, cigarete kao i droga su najčešće primjer robe koja se krijumčari. Krijumčaranje robe je u većini zemalja povezano s visokom kaznama i smatra se težim prijestupom.

Njemačka tuđica *šverc* se ponekad pogrešno koristi kao sinonim za krijumčaranje. Za krijumčaranje ljudi se ponekad koristi engeska tuđica trafficking.

## Također pogledajte 
* Falsificiranje
* FBI

Kategorija:Ekonomija
Kategorija:Kriminal
Momir Bulatović

**Momir Bulatović** bio je jugoslavenski i crnogorski političar, premijer Savezne Republike Jugoslavije. Također je bio i predsjednik Republike Crne Gore.

Na političku scenu Crne Gore i SFRJ stupio je krajem 1980-ih kao pristanik ideje Velike Srbije i politički istomišljenik Slobodana Miloševića u SR Crnoj Gori. Sa svojim političkim saradnicima Milom Đukanovićem i Svetozarom Marovićem tokom 1989. godine preuzima kontrolu nad Savezom komunista Crne Gore koji s vremenom prerasta u Demokratsku Partiju Socijalista (DPS). Tokom 1996. godine dolazi u sukob sa Đukanovićem i Marovićem koji se počinju distancirati od politike Miloševića kojeg Bulatović još uvijek podržava. 1998. godine ostaje usamljen u DPS-u kojeg ubrzo napušta.

Za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini kao i Domovinskog rata u Hrvatskoj Bulatović je glasno podržavao retoriku Velike Srbije i propagirao prisvajanje dijelova BiH (Hercegovina) kao i Hrvatske (Dubrovnik) Crnoj Gori.

## Reference
## Vanjski linkovi
*Tajne Momirovih dokumenata iz Monitora

Kategorija:Rođeni 1956.
Kategorija:Umrli 2019.
Kategorija:Biografije, Beograd
Kategorija:Jugoslavenski političari
Kategorija:Crnogorski političari
Kategorija:Dobitnici Ordena Republike Srpske
Droga

[mini|200px|[Kofein u kafi je najrasprostranjenija psihoaktivna supstanca na svijetu]]
**Droga** je prirodna ili sintetička hemijska supstanca koja utiče na promjene u fiziološkim i psihičkim (intelektualnim, emocionalnim i motivacionim) funkcijama, bitno mijenja ponašanje. 

Višekratna upotreba dovodi do navikavanja ili stvaranja (psihičke i/ili fizičke) ovisnosti. Uzimanje nekih droga (heroin, krek, kokain) dovodi brzo do stvaranja ovisnosti, a kada se naglo prestane s njihovim uzimanjem dolazi do apstinencijalnog sindroma.

Prema Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji droga je "*svaka supstanca, koja je u stanju da, kada se nađe u živom organizmu, modificira njegovu jednu ili više funkcija i da nakon ponovne upotrebe dovede do psihičke ili fizičke ovisnosti*".

## Također pogledajte 
* Placebo
Dux (rimska vojska)

**Dux**, značenje na latinskom jeziku: vođa. U vrijeme drevnog Rima *dux* je imao komandu nad dvije ili više legija koje su se nalazile u određenoj oblasti.

Prvenstveno dux je izraz za privremenu komandu nad jednom ili više oblasnih jedinica, dok su bile u prolazu. Ovisno o tome u kojoj oblasti su se nalazili, duxovi dobijali su odgovarajući naziv. Primjera radi *dux Britanniarum* komandovao legije u Britaniji koje su čuvale Hadrijanov zid. Isto tako u Egiptu je postojao *dux Aegypti*. Od 300 p.n.e. dux je postao zvanični čin. Direktno su podređeni *magistru militumu*. Plaća koju su primali iznosila je 1582 nomizmata. 

Titula *dux* mogla se odnositi i na konzula ili imperatora, no obično se odnosila na komandanta rimske vojske, odnosno guvernera rimske provincije koji je u određenom periodu historije Rima istovremeno bio i *dux*, vojni komandant. Guverner provincije je dakle bio najviši civilni službenik u provinciji a kao dux i vrhovni vojni zapovjednik legija raspoređenih u njegovoj provinciji. 

Tokom različitih državnih i vojnih reformi civilne i vojne funkcije su razdvojene.

## Reference
## Vanjski linkovi
*"Arminius" Kleiner Auszug aus der Dissertation „Der Römisch-Germanische Krieg 9-16 n. Chr.“ von Ralf G. Jahn, Bonn 2001, S. 78-104. 

Kategorija:Rimska vojska
Kolina

**Kolina** je rijeka u istočnoj Bosni i Hercegovini, lijeva pritoka Drine. 
## Ime
Na nekim geografskim kartama, njen kraći dio donjeg toka prije ušća je označen kao Kolunska rijeka. Međutim, izvan svake razumne sumnje je tvrdnja da je izvorni naziv ove rijeke **Kolina**, po čemu je naselje uz njena "usta" (ušće) dobilo ime Ustikolina, kao što je  i ono na "ustima" Prače postalo Ustiprača.

## Geografija
Kolina izvire na jugoistočnim padinama Jahorine, iznad prijevoja Jabuka i istoimenog sela (Jabuka) na nadmorskoj visini od oko 1.000 m. U gornjem toku prati lokalnu komunikaciju koja izlazi na magistralnu cestu M-20 (u Ustikolini), a zatim, prema jugu, čini veliku krivinu, u obliku slova U. Ušće Koline je u Ustikolini, kod mosta za naselja u Cvilinskom polju (Cvilin, Jošanica i druga), a na oko 375 m n/v.  Dužina joj je blizu 25&nbsp;km, sa površinom  sliva od skoro 154&nbsp;km². Uz nekoliko (na raspoloživim mapama) bezimenih potoka i potočića, veće pritoke Koline su Ljaljićki i Vrbički potok (lijeve), te Mazlinska i Mala rijeka.

Kolina je bujičava rijeka, koja povremeno nanosi velike štete lokalnom stanovništvu. Tako se  2010. izlila iz korita i, od ostatka općine, odsjekla  sela Slađanovići, Putojevići, Mirjanovići, Đurđevići i Selišta.

Po osnovu Zakona o koncesijama Bosansko-podrinjskog kantona, predviđena je gradnja hidrocentrala na ovoj rijeci.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://foca-ustikolina.ba/files/LBAP%20-%20Foca-Ustikolina%20-%20PRIJEDLOG%20.pdf
* https://web.archive.org/web/20160304220448/http://www.energetika.ba/hidroenergija/5488-studija-o-ekonomskoj-opravdanosti-gradnje-mhe-kolina.html

Kategorija:Rijeke u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Foča (Federacija Bosne i Hercegovine)
Ćehotina

**Ćehotina**, također *Ćeotina*, *Ćotina* ili *Čehotina*, je 125&nbsp;km duga rijeka koja protiče kroz sjevernu Crnu Goru i istočnu Bosnu i Hercegovinu. Ćehotina izvire pod planinom Stožer u Crnoj Gori i ima jednu riječnu pritoku. Desna je pritoka rijeke Drine u koju se uliva kod grada Foče.

## Tok 
Ćehotina nastaje iz dva mala riječna toka u crnogorskom regionu Donjeg Kolašina, u blizini granice sa Srbijom. Protiče krivudavim tokom na sjeverozapad, prolazeći kroz visoku planinsku oblast. Rijeka dobrim dijelom svog toka prolazi kroz područja u kojima gotovo da i nema naselja (osim sela Vrulje). Nakon toga prolazi kroz istočne padine planine Korijeni i ulazi u Pljevaljsku kotlinu i sam grad Pljevlja. Njen tok se nastavlja na područje Podgore, pored sela Radosavec, Židovići, Donja Brvenica i gradić Gradac. Rijeka Ċehotina teče između planinskih područja Bukovice na sjeveru i sjevernog vrha Ljubišnje, a tokom nekoliko kilometara svog toka čini prirodnu granicu između Srbije, Crne Gore i Bosne i Hercegovine. Nastavlja svoj tok pored sela Vikoč, Falovići, Godijeno i Brusina, prije nego što se ulije u Drinu. Grad Foča je izgrađen kod njenog ušća u Drinu.

## Karakteristike 
Ćehotina teče 100&nbsp;km kroz područja Crne Gore i 25&nbsp;km kroz Bosnu i Hercegovinu.
Nema većih pritoka, a najvažnija je rijeka Voloder, kojia se uliva u Ćehotinu kod Gradca.
Rijeka Ćehotina ima značajan hidroelektrični potencijal, ali se ne koristi. Pripada crnomorskom riječnom slivu. Nije plovna, a površina njenog sliva obuhvata 1.237&nbsp;km2.

## Rijeka Ćehotina u popularnoj kulturi 
Rijeka Ćehotina je opjevana u jednoj od najpoznatijih sevdalinki Dvije su se vode zavadile. Značajne izvedbe ove pjesme uradili su Zaim Imamović i Zehra Deović, koji spadaju među najpoznatije pjevače bosanskih sevdalinki.

## Literatura 
* Mala Prosvetina Enciklopedija, Third edition (1985); Prosveta; 
* Jovan Đ. Marković (1990): Enciklopedijski geografski leksikon Jugoslavije; Svjetlost-Sarajevo; 

Kategorija:Foča (Republika Srpska)
Kategorija:Rijeke u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Rijeke u Crnoj Gori
Vratar

**Vratar** je naseljeno mjesto u općini Rogatica, Bosna i Hercegovina.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Rogatica
Sutjeska (rijeka)

**Sutjeska** je 33 kilometra dugačka rijeka u istočnoj Bosni i Hercegovini.
Izvire na nadmorskoj visini od 1800 metara. Sutjeska je lijeva pritoka Drine. U Drinu se uliva južno od Foče na 430 metara nadmorske visine.

## Nacionalni park 
Rijeka je dio Nacionalnog parka Sutjeska i to je najstariji nacionalni park u Bosni i Hercegovini, koji je poznat po svojim prirodnim vrijednostima i ljepotama. Obuhvata područje Sutjeske sa strogim prirodnim rezervatom Perućica, dijelove planina Maglić (2386 m - najviši vrh u BiH), Volujaka, Vučeva i Zelengore. Zahvaljujući prirodnim vrijednostima i njihovoj očuvanosti NP Sutjeska je od 2000. godine uvršten u II kategoriju IUCN-a (Odjel UN-a za zaštitu prirode i prirodnih dobara).

## Tok 
Izvorišni dio rijeke Sutjeske nalazi se na tromeđi Bosne, Hercegovine i Crne Gore u planinskom sistemu masiva visokih planina Volujaka (2336 m) i Vilišta (2133 m), na jugozapadnim padinama M. Vlasulje (1922 m) i zapadnim obroncima Kuka (1821 m) u Brdima. Gornji tok rijeke Sutjeske nastaje iz više stalnih, ali slabijih potočića koji izbijaju na jugoistočnoj strani kotline Čemerno. Ovi potočići se sastaju kod mjesta Žugovine, gdje obrazuju Sutjesku. Dužina toka rijeke Sutjeske je 37&nbsp;km.

Sutjeska, prije polja kod Tjentišta, teče kroz uski kanjon, lomeći se o njegove kamene litice. Njena pritoka Perućica, koja dolazi sa sjeverozapadnih obronaka Maglića (2386 m) prolazi kroz predjele prašume, a na svom srednjem toku, na oko 3&nbsp;km od ušća pravi vodopad Skakavac visine 75 m.

Glavne pritoke Sutjeske sa zapada su Jabušnica, Hrčavka i Bukovik, a sa istoka Suški Potok, Perućica i Ždrijelo. Sve ove vode parka su kristalno bistre i čiste, bogate potočnom pastrmkom i drugim oblicima života karakterističnim za te ekosisteme.

## Historija 
U novijoj historiji, u Drugom svjetskom ratu, na ovim prostorima se odvijala jedna od najtežih bitaka koje su partizanske snage vodile protiv združenih njemačko-italijanskih i kvinsliških trupa. Bitka na Sutjesci (Peta ofanziva, "Operacija Schwarz") odvijala se od 15. maja do 15. juna na prostorima Crne Gore, istočne Hercegovine i istočne Bosne, a završne borbe su se odigrale na području rijeke Sutjeske i planinama koje je okružuju. U spomen na ovaj događaj 1973. godine je podignuto Spomen obilježje Bitke na Sutjesci, vrijedno svjedočanstvo savremene arhitekture, skulpture i slikarstva, harmonizovano sa ambijentom.

## Također pogledajte 
* Vodopad Skakavac (Perućica)
* Perućica
* Nacionalni park Sutjeska
* Nacionalni parkovi u Bosni i Hercegovini
* Drina
* Neretva

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Foča (Republika Srpska)
Kategorija:Rijeke u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Regije Bosne i Hercegovine
Janjina (rijeka)

**Janjina** je rijeka u istočnoj Bosni i Hercegovini.

Janjina je desna pritoka Drine i protiče kroz Čajniče. U Drinu se uliva u općini Goražde.

## Geografija 
Janjina se ulijeva u Drinu kod sela Samobor.

## Također pogledajte 
* Spisak rijeka u Bosni i Hercegovini
* Drina

* Sava
* Dunav

## Reference 
Kategorija:Goražde
Kategorija:Rijeke u Bosni i Hercegovini
Kurilska ostrva

mini|Kurilska ostrva|198x198piksel

**Kurilska ostrva** (ruski: *Кури́льские острова́*) su grupa ostrva na krajnjem istoku Rusije i Sahalinskoj oblasti. Ostrva su vulkanskog porijekla i protežu se od japanskog sjevernog ostrva Hokaida do Kamčatke u Rusiji. Kurilska ostrva se zvanično sastoje od 56 većih ostrva i na hiljade manjih. Ostrva su trenutno pod ruskom nadležnošću ali Japan smatra da četiri najjužnija ostrva pripadaju Japanu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.gisreportsonline.com/r/kuril-islands-japan-russia/

Kategorija:Ostrva
Kategorija:Geografija Japana
Kategorija:Ostrva u Rusiji
Crni Rzav

**Crni Rzav** jest rijeka u zapadnoj Srbiji i istočnoj Bosni i Hercegovini.

Izvire na Zlatiboru. Za razliku od Bijelog Rzava, Crni ima tamno korito, po čemu je i dobio ime. Od Bijelog se razlikuje i po temperaturi vode – Bijeli je hladan, Crni topao. Kod sela Donje Vardište u općini Višegrad spaja se s Bijelim Rzavom, čime nastaje Rzav, koji se desetak kilometara dalje ulijeva u Drinu u Višegradu.

Kategorija:Rijeke u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Rijeke u Srbiji
Kategorija:Višegrad
Bijeli Rzav

**Bijeli Rzav** jest rijeka u zapadnoj Srbiji i istočnoj Bosni i Hercegovini.

Izvire na zapadnim obroncima planine Tare, u selu Zaovine. Korito rijeke čini bijeli kamen, po čemu je i dobila ime. Zbog bijele podloge korita od koje se odbija Sunčeva svjetlost Bijeli Rzav tokom čitave godine izuzetno je hladan. Dužina mu je 23 km. Kod sela Donje Vardište u općini Višegrad spaja se s Crnim Rzavom u Rzav, koji se ulijeva u Drinu u Višegradu.

## Vanjski linkovi 
* Satelitski snimak

Kategorija:Rijeke u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Rijeke u Srbiji
Kategorija:Višegrad
Dobrun

**Dobrun** je mjesto u općini Višegrad nedaleko od državne granice BiH i Srbije.

Tokom srednjeg vijeka Dobrun je bio utvrđeni grad na jednom od najvažnijih putnih pravaca između Sredozemnog mora i unutrašnjosti Balkana. Kasnije je izgubio na važnosti. Dobrun je pripojen srednjo-vijekovnoj Bosni za vrijeme vladavine kralja Tvrtka I.

Kategorija:Naseljena mjesta u Višegradu
Kategorija:Naselja u Bosni i Hercegovini
Ada

* Ada (ime), žensko ime
* Ada (riječno ostrvo)
* Ada (programski jezik)
* Ada (film), jugoslavenski film iz 1985.
* Ada, roman Mome Kapora

:
* Ada (Odžak), naselje u općini Odžak
* Ada (Vukosavlje), naselje u općini Vukosavlje

:
* Ada (Šodolovci), naselje u općini Šodolovci, Osječko-baranjska županija

:
* Ada (Srbija), naselje i općina u Sjevernobanatskom okrugu
Kečuanski jezik

**Kečuanski jezik** (*Runa Simi*) nekada i **Quechua** je jezik izvornih stanovnika Južne Amerike. Jezik je bio rasprostranjen već u srednjem vijeku da bih sa Inskim carstvom postao zvanični jezik carstva i time se još više raširio. Quechua se i danas govori preko cijele Južne Amerike od strane oko 10 miliona maternjih govornika jezika. Jezik je najrasprostranjeniji u Peru kao i u jugo-zapadnoj Boliviji, južnoj Kolumbiji i Ekvadoru te u sjevernoj Argentini i Čileu. Lingvisti smatraju da Quechua nije jedan jezik nego jezična porodica koju čine najmanje sedam jezika sa 46 dijalekata.

## Također pogledajte 
* Andi

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Kečuanski jezik
Kategorija:Aglutinativni jezici
Bistrica

## Rijeke 
**Albanija**:

* Bistrica (Saranda), rijeka koja se ulijeva u Jadransko more kod grada Sarande, na jugu Albanije

**Bosna i Hercegovina**:

* Bistrica (Plovuča), rijeka u Livanskom polju, zajedno sa Žabljakom čini Plovuču (Livno)
* Bistrica (pritoka Drine), lijeva pritoka Drine
* Bistrica (pritoka Paljanske Miljacke), lijeva pritoka Paljanske Miljacke
* Bistrica (pritoka Gomjenice), desna pritoka Gomjenice
* Bistrica (pritoka Paljanske Miljacke), lijeva pritoka Paljanske Miljacke
* Bistrička rika (ponegdje i *Bistrica*), desna pritoka Vrbasa (kod Gornjeg Vakufa)

**Bugarska**:

* Pirinska Bistrica
* Sandanska Bistrica

**Rumunija**:

* Bistriţa

**Slovenija**:

* Bistrica (pritoka Ložnice), rijeka u Sloveniji, pritoka Ložnice (pritoka Dravinje)

**Srbija**:

* Bistrica (pritoka Lima), pritoka Lima

## Naselja 
**Bosna i Hercegovina**:

* Bistrica (Banja Luka), naselje grada Banje Luke
* Bistrica (Gradiška), naselje u općini Gradiška
* Bistrica (Fojnica), selo u općini Fojnica
* Bistrica (Gornji Vakuf-Uskoplje), naselje u općini Gornji Vakuf-Uskoplje
* Bistrica (Jajce), naselje u općini Jajce
* Bistrica (Prijedor), naselje u općini Prijedor
* Bistrica (Zenica), naselje u općini Zenica
* Bistrica (Žepče), naselje u općini Žepče

**Crna Gora**:

* Bistrica (Mojkovac), naselje u općini Mojkovac

**Hrvatska**:

* Bistrica (Slatina), naselje grada Slatine, Virovitičko-podravska županija
* Marija Bistrica, naselje i općina u Krapinsko-zagorskoj županiji
* Zlatar-Bistrica, naselje i općina u Krapinsko-zagorskoj županiji

**Slovenija**:

* Bistrica (Črnomelj), naselje u općini Črnomelj, regija Jugoistočna Slovenija
* Bistrica (Kozje), naselje u općini Kozje, regija Savinjska
* Bistrica (Litija), naselje u općini Litija, regija Zasavska
* Bistrica (Naklo), naselje u općini Naklo, regija Gorenjska
* Bistrica (Šentrupert), naselje u općini Šentrupert, regija Jugoistočna Slovenija
* Bistrica ob Dravi, naselje u općini Ruše, regija Podravska
* Bistrica ob Sotli, naselje i općina u regiji Posavskoj
* Bistrica pri Limbušu, bivše naselje u općini Ruše, regija Podravska
* Bistrica pri Rušah, bivše naselje u općini Ruše, regija Podravska
* Bistrica pri Tržiču, naselje u općini Tržič, regija Gorenjska
* Bohinjska Bistrica, naselje i sjedište općine Bohinj, regija Gorenjska
* Dolnja Bistrica, naselje u općini Črenšovci, regija Pomurska
* Gornja Bistrica, naselje u općini Črenšovci, regija Pomurska
* Ilirska Bistrica, grad u regiji Primorsko-notranjskoj
* Slovenska Bistrica, grad u regiji Podravskoj
* Srednja Bistrica, naselje u općini Črenšovci, regija Pomurska
* Zgornja Bistrica, naselje u općini Slovenska Bistrica, regija Podravska

**Srbija**:

* Bistrica (Petrovac na Mlavi) , naselje u općini Petrovac na Mlavi
* Bistrica (Crna Trava), naselje u općini Crna Trava

## Također pogledajte
* Kamniška Bistrica (čvor)
Balteus

**Balteus** je imenica iz latinskog jezika kojom se označava standardni vojnički pojas koji je bio dio opreme legionara u rimskoj vojsci. Upotrebljavao se za nošenje oružja, mača gladius i bodeža pugio a vjerovatno je imao i druge praktične primjene.

Vojnički pojas rimskih legionara imao je nekoliko varijanti; *cingulum*, *cingulum militaris* je bio pojas sa metalnim pločicama i visećim elementima, a u Avgustovo vrijeme nošena su i dva ukrštena pojasa.

## Opis 
Metalne pločice na balteusu su prvobitno bile uske, i pojasevi sa uskim pločicama nosili su se u paru. Same pločice su bile izrađivane od bronze, ponekad posrebrene i često ukrašene a bilo je i primjeraka izrađenih od srebra i zlata. Kasnije su izrađivane široke varijante.

Pločice su bile nitovane za remen od kože koji je bio gotovo jednake širine kao one. Neki modeli pločica su na unutrašnjoj strani imale i produžetak koji je služio kao nitna. Sama koža od koje je bio izrađen remen mogla je biti obojena u crnu, crvenu ili neku drugu boju ali i neobojena. Kopča opasača je najčešće bila na desnoj strani opasača. Opasači su mogli imati pločice s obje ili samo s prednje strane.

Neka vrsta pregače (*apron*) nošena s prednje strane opasača služila je kao zaštita međunožja (ova svrha je upitna) a imala je i dekorativnu ulogu. Činile su je 4-6 resa, širine 2–3&nbsp;cm i oko 25&nbsp;cm dužine, također sa manjim ili većim metalnim nitnama. Svaka od resa završavala se visećim elementima od metala u obliku diskova kojih je moglo biti i do 16 komada. Prema nekim interpretacijama, zvuk koji su rese stvarale pri kretanju legionara imao je psihološki efekat na neprijatelja, dajući utisak da mu se približava neizmjerna armija ili barem brojnija nego što je u zaista bila. (U savremenom govoru imenica *legija* se ponekad koristi i u svrhu dočaravanja velikog mnoštva.) Smatra se da je balteus bio vrijedan dio individualne vojničke opreme. Iako je pravljen u vojnim radionicama i bio dio standardne i obavezne opreme u rimskim legijama, moguće je da su legionari ipak mogli birati pojaseve i prema sopstvenom ukusu i raspoloživim novčanim sredstvima.

Latinske riječi *balteus* i *apron* su u korijenu engleskih riječi *belt* - pojas i *apron* - pregača a *balteo* u italijanskom jeziku je remen za npr. tobolac sa strijelama.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Balteus na www.novaroma.org/wiki/
*Primjeri
*https://vietchigo.i234.me/library/book/fashion/Cloth/Greek-n-Roman-Dress-from-A-to-Z.pdf

Kategorija:Rimska vojska
Hronologija antičkog Rima

**Hronologija** važnijih događaja antičkog Rima.
## Rimsko kraljevstvo i širenje na području Italije 
mini|desno|Rimska vučica sa Romulom i Remom

* 753. p. n. e. Osnivanje Rima od Romulusa (Ab Urbe Condita)
* 510. p. n. e. Pad kraljevstva
* 451. p. n. e. Zakoni 12 ploča
* 387. p. n. e. Upad Gala
* 366. p. n. e. Kraj staležnih ratova
* 343. p. n. e. - 341. p. n. e. Prvi samnitski rat
* 327. p. n. e. - 304. p. n. e. Drugi samnitski rat
* 298. p. n. e. - 290. p. n. e. Treći samnitski rat

## Rim na putu osvajanja svijeta 
* 264. p. n. e. - 241. p. n. e. Prvi punski rat
* 218. p. n. e. - 201. p. n. e. Drugi punski rat
* 149. p. n. e. - 146. p. n. e. Treći punski rat

## Vrijeme građanskih ratova 
mini|desno| Ostatci Saturnovog hrama
mini|desno| Sula
* 133. p. n. e. Ubistvo Tiberija Grakusa
* 121. p. n. e. Ubistvo Gajusa Grakusa
* 113. p. n. e. - 101. p. n. e. Rat protiv Cimberna i Teutona
* 111. p. n. e. - 105. p. n. e. Rat protiv Jugurte
* 91. p. n. e. - 88. p. n. e. Rat savezništva
* 88. p. n. e. - 84. p. n. e. Prvi Mitridatski rat
* 88. p. n. e. - 82. p. n. e. Građanski rat
* 83. p. n. e. - 81. p. n. e. Drugi Mitridatski rat
* 82. p. n. e. - 79. p. n. e. Sula kao diktator
* 74. p. n. e. - 64. p. n. e. Treći Mitridatski rat
* 73. p. n. e. - 71. p. n. e. Ustanak robova pod Spartakusom
* 63. p. n. e. Zavjera Katilina
* 60. p. n. e. Prvi trijumvirat (Pompej, Cezar i Krasus)
* 44. p. n. e. Ubistvo Cezara
* 43. p. n. e. Drugi trijumvirat (Marko Antonije, Oktavijan i Emilije Lepid)

## Vrijeme principata 
* 31. p. n. e. - 14. p. n. e. Oktavijan

## Nova era 
* 14. - 37. Tiberije
* 37. - 41. Kaligula
* 41. - 54. Klaudije
* 54. - 68. Neron
* 69. Godina četiri cara
* 69. - 79. Vespazijan
* 79. - 81. Titus
* 81. - 96. Domicijan
* 96. - 98. Nerva
* 98. - 117. Trajan
* 117. - 138. Hadrijan
* 138. - 161. Antonije Pius
* 161. - 180. Marko Aurelije
* 180. - 192. Komodus

## Vrijeme dominata 
* 193. - 211. Septimije Severus
* 211. - 217. Karakala 
* 222. - 235. Aleksandar Severus
* 270. - 275. Aurelijan
* 276. - 282. Aurelije Probus
* 284. - 305. Dioklecijan
* 312. - 337. Konstantin Veliki
* 379. - 395. Teodosije Veliki

## Podjela i pad Rima 
* 395. - 423. Honorije, prvi car zapadnog Rima
* 410. Alarih ulazi u Rim
* 455. Vandali pljačkaju Rim
* 476. Odoakar zauzima Rim - kraj Zapadnog Rimskog carstva

## Također pogledajte 
* Stari vijek
* Antički Rim
* Rimska republika
* Rimska imperija

## Reference 
Das Römische Reich, Tosa-Verlag, Nack-Wägner, ISBN 3-85492-929-3

Kategorija:Antički Rim
Kategorija:Historija
Kategorija:Antika
Kategorija:Rimsko Carstvo
Katapult (oružje)

mini|Replika katapulta

**Katapult** je naziv mehaničkog vojnog oruđa koje se u antičko doba i srednjem vijeku koristilo za izbacivanje projektila na velike daljine bez upotrebe eksplozivnih fugasnih sredstava. Katapult je u rimskoj vojsci imao široku upotrebu naročito prilikom opsada utvrđenih gradova i drugih utvrđenih neprijateljskih položaja.

Riječ katapult potiče iz grčkog jezika: καταπέλτης - katapeltes, *κατά* - kata (prema dolje, u, nasuprot) + πάλλω - pallo (zavitlati projektil prije izbacivanja). Smatra se da je verzija korištena u rimskoj vojsci kreirana u Sirakuzi (Sicilija, Italija) tokom vladavine tiranina Dionizijusa II. Originalni izum pripisuje se Grcima.

## Opis 
mini|Rimski katapult i z vremena ratova protiv Dačana

Prvobitni katapulti i samostrijeli izumljeni u Grčkoj su imali sličnu konstrukciju. Oboje su pak bili zasnovani na principima djelovanja luka; korištene su fizičke sile akumulirane u napetim strunama i samom tijelu ovog tipa oružja i oruđa (uočiti razliku između *oružja* kojim rukuje jedan vojnik, i *oruđa* - za čije funkcionisanje je potrebna *posada*, grupa vojnika sa određenim ulogama (napinjanje mehanizma, postavljanje projektila, nišanjenje i sl.)
Prvi primjerci su i bili dizajnirani poput velikog luka postavljenog na postolje. Sa otkrićem primjene torzionih sila konstruirane su mnogo ubojitije varijante, veće snage i dometa.

Materijali korišteni za izradu katapulta su uglavnom bili drvo (većina dijelova, tijelo, postolje, ručice za natezanje i sl.) i strune izrađene od tetiva životinja, kose ili užadi od biljnih vlakana i sl.

Katapultima se moglo izbacivati više vrsta projektila (velike i teške strijele, kamene kugle i zapaljive kugle i sl.) i od njihove vrste moglo se djelovati na različite ciljeve. Najčešću je upotrebu imao tokom opsada, teškim projektilima rušeni su grudobrani, zidovi, kule i razbijala vrata. Zahvaljujući paraboličnoj putanji projektila moglo se artiljerijski djelovati i unutar utvrđenog objekta - prebacivanjem zaštitnih zidova i ubacivanjem razornih ili zapaljivih projektila.

Prethodno je opisano ofanzivno djelovanje ovog oruđa a jednako se moglo koristiti i u odbrambene svrhe. Katapulti su montirani i na brodove.

## Također pogledajte 
* Mangonel

Kategorija:Rimska vojska
Kategorija:Oružje
Legio IIII Macedonica

**Legio IIII Macedonica** (četvrta makedonska) je bila jedna od legija rimske vojske na polovini I stoljeća. Tačnije, ovu legiju je formirao Gaj Julije Cezar 48. godine i u njenom sastavu su bili italijanski legionari. Simbol Legio IIII Macedonica bio je bik, kao i drugih Cezarovih legija. Vespazijan je ovu legiju raspustio 70. godine a od njenih ostataka formirao Legio IIII Flavia Felix iste godine. 

Rimska Republika je 48. godine bila u odmakloj fazi propadanja. Prethodne godije Cezar je prešao rijeku Rubikon i započeo građanski rat. Pompej i ostali pripadnici konzervativne frakcije u rimskom Senatu su se sklonili u Grčku. Cezar je namjeravao da krene u potjeru za njima pa je u tu svrhu, između ostalog, formirao i Legio IIII Macedonica. Već u njenim prvim bitkama pod Cezarovom komandom kod Dyrrhachiuma (Drač, Albanija) i Farsale u Grčkoj slavilo se; Pompej je bio pobijeđen. Legija je kasnije bila stacionirana u rimskoj provinciji Makedoniji pa odatle i njen *cognomen* (prezime).

Legio IIII Macedonica je uvijek bila na strani Oktavijana, Cezarovog posinka, prvo u bici protiv Cezarovih ubica a kasnije i protiv Marka Antonija u bici kod Akcija. 

Pod Oktavijanom legija se borila i na iberijskom poluostrvu a nakon pobjede u Kantabrijskom ratu 13. godine legija je ostala u Hispaniji ali su njeni dijelovi bili razasuti po cijeloj teritoriji poluorstva. 

Trideset godina kasnije, oko 43. godine, legija je prebačena u Gornju Germaniju, u garnizon kod današnjeg Mainza gdje je zamijenila Legio XIIII Gemina. U godini četiri imperatora Legio IIII Macedonica i Legio XXII Primigenia su podržale Vitelijusa, governera Gornje Germanije, no na kraju je Vespazijan odnio pobjedu.

Tokom pobune u Bataviji Legio IIII Macedonica se borila protiv pobunjenika i sačuvala Mainz, no Vespazijan ipak nije imao povjerenja u nju pa je raspustio 70. godine, vjerovatno zbog njene podrške Vitelijusu. 

## Izvori i vanjski linkovis 
* O Legio IV Macedonica na livius.org (na engleskom jeziku) 
* Legio IV Macedonica - rekonstrukcija (na španskom jeziku)

Kategorija:Rimska vojska
Zastava Estonske SSR

mini|desno|250px|Zastava Estonske SSR
mini|desno|250px|Naličje zastave
**Zastava Estonske Sovjetske Socijalističke Republike** usvojena je od strane Sovjetskog Saveza 1940. Prikazivala je skup komunističkih simbola: žuti srp i čekić na crvenom polju i nakon zvanične promjene dizajna zastave 1953, također i ocrtanu žutu zvijezdu, iznad trake vodenih valova pri dnu.

Zastava je bila u upotrebi do 1991. kada je zamjenjena današnjom zastavom Estonije.

## Historija 
Nakon sovjetske invazije i okupacije Estonije u junu 1940, zemlja je pripojena i postala administrativna poddivizija Sovjetskog Saveza pod nazivom "Estonska Sovjetska Socijalistička Republika" u augustu 1940. . Nakon 31. oktobra 1940, sovjetske vlasti su u Estonskoj SSR-u zvanično koristile sovjetsku zastavu sa latiničnim pismom ENSV koje je zamijenilo zvijezdu iznad srpa i čekića. Dana 6. februara 1953. usvojena je nova verzija zastave. I ona je pratila stil zastave Sovjetskog Saveza, sa šest šiljastih plavo-bijelih valovitih pruga dodanih na dnu, što je referenca na Baltičko more.

[lijevo|mini|150x150piksel|[Trobojka je kratko korištena od strane Estonske SSR 1940. i 1990–1991. (prije i poslije sovjetskih simbola)]]

Tokom perioda strane vladavine 1940–1991, estonska dijaspora i diplomatska služba širom svijeta nastavile su koristiti nacionalnu zastavu Estonije, dok je upotreba nacionalne trobojnice i njene kombinacije plavo-crno-bijelih boja bila zabranjena i kažnjiva zakonom u Sovjetskom Savezu do 1988.

Dana 20. oktobra 1988, estonske vlasti su ponovo zvanično dozvolile upotrebu plavo-crno-bijele zastave. Uveče 23. februara 1989.  sovjetska zastava je trajno skinuta sa kule Pikka Hermanna u dvorcu Toompea. Zamijenjena je nacionalnom plavo-crno-bijelom zastavom sljedećeg jutra, 24. februara, na 70. godišnjicu estonske Deklaracije o nezavisnosti.

*Zakonom o simbolima Estonije*, usvojenim 8. maja 1990, dana prije nego što je Estonija povratila punu nezavisnost 1991, upotreba zastave i amblema Estonske SSR kao državnih simbola je zvanično prekinuta.

### Historijske zastave 

Datoteka:Flag of Estonian SSR 1940 1953.svg|1940-1953

## Također pogledajte 
* Zastava Estonije
* Grb Estonske SSR

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://flagspot.net

Kategorija:Historija Estonije
E
Zastava Gruzijske SSR

mini|desno|250px|Zastava Gruzijske SSR
**Zastava Gruzijske SSR** je usvojena 11. aprila 1951. godine. 

Prije te zastave zastava je bila skroz crvena sa ćiriličnim slovima ССРГ u gornjem lijevom uglu (1922), odnosno gruzijskim nazivom საქართველოს სსრ (1937-1940tih), pa gruzijskim slovima სსსრ (od 1940tih-1951). U periodu od 1922. do 1936. Gruzijska SSR je bila u sastavu Zakavkaske SFSR, pa je službena bila zastava Zakavkaske SFSR.

Zastava je bila u upotrebi do 1991. kada je zamjenjena zastavom Gruzije.

## Historijske zastave 

Datoteka:Flag of Georgian SSR (1921-1922).svg|1922
Datoteka:Flag of Transcaucasian SFSR.svg|Zastava Zakavkaske SFSR (1922-1936)

## Također pogledajte 
* Zastava Gruzije
* Grb Gruzijske SSR
## Vanjski linkovi 
* http://flagspot.net

Kategorija:Historija Gruzije
G
Castrum

mini|300px|Maketa rimskog logora kod Bona

**Castra** (latinski jezik: jednina *castrum*, množina *castra*) je vrsta vojnog logora ili utvrđenja koje je gradila i koristila rimska vojska. U ovim utvrdama su stalno ili privremeno se boravili pripadnici jedinica rimske vojske npr. legije. Naziv castra (i kao jednina) se striktno odnosio objekte vojne namjene dok je castrum mogao biti i civilni objekat izgrađen u svrhu zaštite. Castre su imale tipično pravougaoni oblik.

Budući prvenstveno vojni objekat konstruisan za smještaj legionara i utvrđen u odbrambene svrhe, castra je imala dodatne strukture sa elementima koji su otežavali napad na nju i njeno uništenje. Između ostalih, tu su bili: 

*Jarak određene dubine koji se u zavisnosti od konfiguracije terena i samog položaja castre mogao protezati cijelom dužinom vanjskih zidova.
*Palisade ili prepreka u obliku ograde izgrađena oko castre, najčešće od drvenih kolaca.
*Odbrambene kule sa grudobranima za strijelce. Kule su najčešće utvrđivale glavni ulaz u castru.
*Prepreke različite veličine i oblika kojim se otežavao pristup neprijateljskoj konjici i pješadiji; ukršteno kolje, čičci i sl. 

Unutar castre su se nalazili šatori ili barake za smještaj legionara i oficira, radionice za izradu i popravak vojne opreme, sanitarne prostorije, kanalizacija, vodovod i sl. Broj i vrsta ovih i ostalih objekata kao i materijal izrade zavisili su uglavnom od vremenskog perioda tokom kojeg su castre egzistirale; prvobitno uglavnom od drveta a s vremenom i nadogradnja u kamenu. Izvan castre, na teritoriji koju je pokrivala data vojna jedinica, nalazili su se istureni logori, osmatračnice itd.

Rimska castra je služila i kao osnovni urbanistički plan pri izgradnji rimskih gradova prema kojem su se sve ulice sjekle pod pravim uglom. 

Castre u koje su imale stalni karakter s vremenom su prerastale u gradove (Torino, Bolonja, Firenca u Italiji; Chester, Lancaster, Manchester (uočiti nastavke -caster i -chester; očigledno je porijeklo iz latinskog jezika) tu Ujedinjenom Kraljevstvu). Na području bivše SFRJ rimska vojska je imala castre u Emoni (Ljubljana), Sirmiumu (Sremska Mitrovica), Mursi (Osijek) itd. 

## Primjeri

Datoteka:Ostkastell Welzheim.jpg|Utvrđena kapija
Datoteka:Romeinse wachttoren fort vechten netherlands.jpg|Osmatračnica, rekonstrukcija
Datoteka:2006 0602TurdaPotaissa0122.jpg|Kanalizacioni odvod
Datoteka:Roemerlager bei masada.jpg|Ostaci rimskog logora u Masadi, Izrael
Datoteka:MasadaCastra.JPG|Ostaci rimskog logora u Masadi, Izrael

## Također pogledajte 
* Legija

Kategorija:Rimska vojska
Robert F. Kennedy

**Robert Francis Kennedy**, također poznat po inicijalima **RFK** ili nadimku **Bobby**, bio je američki političar i državnik. Od 1961. do 1964. bio je ministar pravosuđa i glavni tužilac SAD-a. Od 1965. do njegovog ubistva 1968, Kennedy je bio senator iz New Yorka.

Također je poznat po tome što je bio najbliži savjetnik svog starijeg brata, američkog predsjednika Johna F. Kennedyja koji je također ubijen. Robert je u toku kampanje za predsjednika SAD-a ubijen u političkom atentatu 6. juna 1968.

## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1925.
Kategorija:Umrli 1968.
Kategorija:Američki političari
Kategorija:Američki pravnici
Justin Nozuka

**Justin Nozuka** (rođen 29. septembra, 1988) jest japansko kanadski/američki kantautor. Njegov debitantski album *Holly* je izdan u Evropi, Kanadi, Japanu i SAD-u. 
On je brat r'n'b pjevača Georgea i glumca Philipa. Ostali članovi obitelji su Christian, još jedan muzičar; Henry, plesač modernog plesa i dvije sestre, Margaret i Sandra (Sandy).

## Biografija
Justin Tokimitsu Nozuka je rođen 29. septembra, 1988. u Queensu, New York. Njegov otac je Japanac, a majka Amerikanka. On je jedno od sedmero djece u obitelji.

Nozuka je počeo pisati pjesme sa 12 godina, i jedne od prvih njegovih pjesama, koje su zauzele mjesto na njegovom albumu, "Supposed to Grow Old" i "I'm in Peace", napisao je u dobi od 15 godina.

## Vanjski linkovi
* Službeni sajt

Kategorija:Rođeni 1988.
Kategorija:Kanadski pjevači
Kategorija:Biografije, New York
Kategorija:Biografije, Queens
Homokinetički zglob

mini|desno|300px|3D prikaz jednostavnog homokinetičkog zgloba
mini|Jednostavni homokinetički zglob sa šest kuglica

**Homokinetički zglob** je mašinski dio koji dozvoljava vratilu da prenosi snagu preko promjenljivog ugla, pri konstantnoj brzini obrtanja, bez značajnog porasta u trenju i slobodnom hodu. Uglavnom se koriste na automobilima sa pogonom na prednjim točkovima i pogonom na sva četiri točka. Međutim, automobili sa pogonom na zadnjim točkovima, sa nezavisnim zadnjim ovjesima, najčesšće koriste homokinetičke zglobove na krajevima zadnjih poluosovina. Na primjer, Audi Quattro ih koristi na sve četiri poluosovine, te na glavnoj pogonskoj osovini, što čini ukupno deset homokinetičkih zglobova (po dva na četiri poluosovine, te dva na pogonskoj osovini).

## Prije homokinetičkih zglobova 
Rani sistemi pogona na prednjim točkovima, kao što su oni korišteni na Citroënu Traction Avant i prednjim osovinama Land Rovera i sličnih vozila sa pogonom na sva četiri točka, koristili su Hardy-Spicer (univerzalne) zglobove, kod kojih je krstasta metalna osovinica smještena između dva viličasta nosača (kardanski spoj).

## Pronalaženje defekata i dijagnoza 
mini|300px|Manžetna homokinetičkog zgloba pokazuje znakove pucanja.

Homokinetički zglobovi su obično pouzdani i, većinom, nemaju problema pri radu. Dva najčešća kvara koja se mogu desiti je habanje i djelomično zauzeće.

Pohabanost u vanjskom zglobu obično se manifestuje kao vibracija pri određenim brzinama, slično vibracijama koje uzrokuje nebalansiran točak. Kada se automobil vozi sporo u uskim krugovima, pohabani zglobovi prave ritmične zvukove klikanja ili pucketanja. Buka, koja nastaje kada se skreće desno, znači da je lijevi homokintički zglob potrošen, i obrnuto. Pohabanost u unutrašnjim zglobovima manifestuje se kao nejasan ili oštar zvuk kada se dodaje snaga, ili, ako je kvar ozbiljan, kada se pušta gas.

Djelomično zauzeće uzrokuje čudan osjećaj "tapkanja" kroz ovjes. Uzrokuje ga pregrijavanje zgloba, a što je uzrokovano pucanjem manžetne vanjskog zgloba i curenjem maziva iz istog. Ako se uoči na vrijeme, moguće je pažljivo očistiti zglob, te zamijeniti manžetnu uz dodavanje novog maziva.

## Također pogledajte 
* Univerzalni zglob

## Vanjski linkovi 
## Reference 
Kategorija:Automotivne tehnologije ovjesa
Kategorija:Dijelovi automobila
Enhilejci

mini|300px|Karta koja približno pokazuje razmještaj ilirskih plemena u Iliriji

**Enhilejci** ili Enhelejci su ilirsko pleme koje je živjelo na području Boka kotorske, u današnjoj Crnoj Gori, kao i istočno od ovog zaliva, sve do grada Drača, u današnjoj Albaniji.

Zemlja Enhilejaca se pominje u antičkim mitovima vezanim za Kadmosa i Harmoniju, doseljenika iz grčke Tebe. Kadmosov sin je po mitu imao ime Ilirios, eponim starih Ilira, kojima je Kadmos zavladao. Po jednom fragmentu Filona, koji navodi Stefan Vizantinac, Kadmos je došao među Enhelejce, u grad Budvu, na volovskim kolima, da bi im (po podatku Apolodora) pomogao u ratu protiv Ilira („Illyri proprie dicti") koji su živjeli istočno od Neretve, a čije je ime kasnije prenijeto na niz drugih plemena kao skupni naziv. U Homerovom epu o trojanskom ratu poznati su po dvjema stvarima: po uzgoju konja i po znamenitim gradovima iz zemlje Eneta.

Kadmo je bio kralj Enhilejaca na rijeci Rhizon. I nepoznati putopisac iz IV stoljeća p. n. e. pominje zemlju Enhilejaca koja leži iza rijeke Rhizon (Risan).

Naziv Enhilejaca dovodi se u vezu sa grčkom riječju za jegulju i ukazuje na značaj kulta zmije kod Ilira. Prema legendi, nakon vladavine u Iliriji, Kadmos i žena mu Harmonija, pretvorili su se u zmije da čuvaju svoje grobove. Ostatak starih paganskih kultova, vezanih za ilirsku tradiciju zadržao se u primorju Crne Gore, u smislu da je grijeh ubiti zmijolikog guštera — blavora, koji kao zaštitnik svake kuće živi pod pragom.
## Literatura 
*
## Reference 
Kategorija:Ilirska plemena
Dokleati

**Dokleati** (lat. *Docleati, Docleates*) su bili pripadnici ilirskog plemena koje je živjelo u susjedstvu Labeata, ali se ne zna precizno razgraničenje, osim da je to bilo u području između Duklje (*Doclea*) i Meduna (*Meteon*) neznatno udaljenih mjesta.

Ranije su Dokleati bili u sastavu ardijejskog plemenskog saveza. Pošto su vremenom ojačali, poslije rimskog osvajanja postaju brojnije i značajnije pleme od Ardijejaca: kod Plinija se pominju sa 33 dekurije, u okviru Neronskoga konventa, dok se Ardijejci pominju sa samo dvadeset dekurija. Antički grad Doklea (*Doclea* — danas ostaci Duklje, kod Podgorice, Crna Gora) ukazuje na geografski položaj ovog plemena. Oblast Dokleata se prostirala na zapad, preko današnjeg Nikšića. Među Dokleatima se pominje ugledan rod Epikadi, još za vrijeme Gencijeve vladavine, u prvoj polovini II stoljeća p. n. e. Na mjestu antičkog kastela Saltua (oblast Banjana, u Crnoj Gori) pominje se na jednom natpisu prvak Dokleata, Gaj (*Caius Epicadi filius principes civitatis Docleatium*). Kod ovog plemena je bila važna uloga stočarstva, a nadaleko čuveni sir izvozio se u Rim.

Kategorija:Ilirska plemena
Labeati

mini|300px|Karta koja približno pokazuje razmještaj ilirskih plemena u Iliriji

**Labeati** (Labeates) su bili ilirsko pleme koje je prvo živjelo oko granica današnjih država Albanije, Makedonije i Kosova. Sredinom IV stoljeća p. n. e. makedonski general Parmenion izvojevao je pobjedu nad Ilirima nakon koje su Labeati prešli u unutrašnjost teritorija današnje Crne Gore, sjeveroistočno od jezera starovjekovnog naziva *Lacus Labeatis* (danas Skadarsko jezero). Najbolje utvrđeni grad ovog plemena bio je Scodra (Skadar), na obali pomenutog jezera. Smatra se da je Skadar osnovan oko IV stoljeća p. n. e. a za vrijeme vladavine ilirskog kralja Gencija, Skadar je bio prijestonica Ilirskog kraljevstva.

Grad pominje i antički rimski historičar Livije u Trećem ilirskom ratu (168. godine prije nove ere). Isti rimski pisac kao drugi grad Labeata pominje Medion, (*Meteon Labeatidis terreae*, današnji Medun, kod Podgorice, glavnog grada Crne Gore). Ovo pleme je postojalo i u vremenu poslije rimskog osvajanja, obzirom na to da je navedeno u popisu imena plemena Neronskoga konventa.

Labeati su uspjeli odoljeti i Otomanskom carstvu. Nasljednici ovog plemena i danas žive u albanskim regijama *Mirdita* i *Malesia e Madhe*.

Kategorija:Ilirska plemena