open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Misha Collins

**Dmitri "Misha" Collins**(rođen kao **Dmitri Tippens Krushnic**). Rođen je 20. augusta 1974. godine. Američki je glumac, režiser, scenarista, autor i producent, i najpoznatiji je po svojoj ulozi anđela Castiela iz CW-ove serije Lovci na natprirodno.

## Lični život 
6. oktobra 2001. godine,  Collins oženio se sa Viktorijom Vantoch, u državi Maine. Imaju sina Westa Anaximandera i kćerku Maison Marie.

## Karijera 
### Interniranje 
Internirao je četiri mjeseca u Bijeloj kući za vrijeme Clintonove administracije u Uredu predsjedničkog osoblja.

### Gluma 
Collins glumio je u filmu Visina slobode, također se pojavljuje u Djevojko, prekinuto, Pronalaženje kuće. U filmovima Karla i Pljen, bio je producent i također je glumio u tim filmovima. 2008., u seriji Lovci na natprirodno glumio je anđela Castiela, pojavio je se u još nekoliko serija Ostavština, Očaran, NYPD plava, 24, CSI: Istraga mjesta zločina, ER, Monk i Bezvremeni.

### Pisac 
Collins je pjesnik. On je napisao i objavio nekoliko pjesama "Dječje hlače" i "Stare Kosti'", koje se mogu naći u časopisima Columbia Poetry Review br. 21 iz 2008. godine. Collins također je napisao knjigu o kuharu, sa svojom ženom Vicki Collins. Najavio je da će veći dio novca od prodaje knjiga, otići u organizacije specijalizirane za prehranu.

## Filmografija 
### Filmovi 
### Serije 
### Web serije 
### Producent 
### Režiser 
## Nagrade i nominacije 
## Vanjski linkovi 
* 
* Misha Collins na YouTube
* Misha Collins na Twitteru

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1974.
Kategorija:Biografije, Boston
Kategorija:Američki glumci
Preživar

**Preživari** (podred **Ruminantia**) su  veliki ungulatni biljojedni sisari, na ispaši ili pretraživanju, koji su u stanju pribaviti hranjive tvari iz hrane biljnog porijekla, fermentacijom u specijaliziranom želucu prije probave, uglavnom mikrobnim djelovanjem. Proces, koji se odvija u prednjem dijelu probavnog sistema i zbog toga se naziva fermentacija prednjeg crijeva, obično zahtijeva da se fermentirani unos hrane vrati i ponovo žvače. Postupak ponovnog žvakanja  radi daljnje razgradnje biljnih tvari i podsticanja probave naziva se **preživanje**. Riječ *ruminant* (=preživar) dolazi od latinskog *ruminare*, što znači "ponovo žvakati".

Preživari su biljojedi čiji je želudac podijeljen na četiri odjeljka (burag, kapura, sirište i listavac) koji im omogućuju da pomoću enzima i mikroorganizama probave hranu bogatu naprimjer celulozom, koju sisari sa samo jednim želucem ne mogu probaviti.

Ima otprilike 200 vrsta preživara, uključujući domaće i divlje vrste. Ovi sisari u uključuju goveda, sve pripitomljene i divlje vrste goveda, koze, ovce, žirafe, jelene, gazele i antilope. Također sugerirano da se Nonoungulata također oslanjaju na preživanje, za razliku od drugih atlantogenata koji se oslanjaju na tipskiju fermentaciju u stražnjem crijevu, iako to nije sasvim sigurno.

## Klasifikacija 
* Podred **Ruminantia**
** Porodica *Amphimerycidae* † 
** Infrared **Tragulina** 
*** Porodica *Tragulidae*
*** Porodica *Prodremotheriidae* †
*** Porodica *Hypertragulidae* †
*** Porodica *Praetragulidae* †
*** Porodica *Archaeomerycidae* †
*** Porodica *Lophiomerycidae* †
*** Porodica *Protoceratidae* †
** Infrared **Pecora** 
*** Porodica *Moschidae*
*** Porodica *Cervidae*
*** Porodica Giraffidae
*** Porodica *Antilocapridae*
*** Porodica *Bovidae*
*** Porodica *Leptomerycidae* †
*** Porodica *Palaeomerycidae* †
*** Porodica *Climacoceratidae* †
*** Porodica *Hoplitomerycidae* †
*** Porodica *Gelocidae* †

## Filogenija 
U nastavku je prikazana filogenija preživara s drugim skupinama artiodactila: 

## Reference
Kategorija:Sisari
Kategorija:Domaće životinje
Kategorija:Fauna Bosne i Hercegovine
Junko Tabei

**Junko Tabei**  bila je japanska alpinistkinja, pisac i nastavnik. Bila je prva žena koja je osvojila Mount Everest i prva žena koja je osvojila Sedam vrhova.

Tabei je napisala sedam knjiga. Osnivač je projekta čišćenja Everesta od otpada koji ostaje iza penjača. Vodila je godišnje uspone mladih na planinu Fuji, povodom velikog zemljotresa u Japanu 2011.

U njenu čast jedna planina na planeti Pluton i jedan asteroid nose njeno ime.
## Počeci 
Od 1958. do 1962, Ishibashi je studirala englesku i američku književnost, planirajući biti nastavnik. Nakon toga vratila se alpinizmu, kao članica muškog penjačkog kluba. Ispenjala je sve glavne japanske planine, uključujući Mount Fuji. Kad je imala 27 godina udala se za Masanobu Tabei sa kojim je imala kćerku Noriko i sina Shinya. Njen prvi veći uspjeh je uspon na Annapurnu III, penjući se prvenstvenom rutom sa južne strane, što je bio i prvi japanski uspon na ovu planinu. Ovaj uspjeh, kao i drugi alpinistički usponi, po njenom mišljenju, bili su doprinos promjeni statusa žene u tradicionalnom japanskom društvu.
## Mount Everest 
Njen alpinistički klub organizovao je Japansku žensku ekspediciju (JWEE) na Mount Everest, sastavljenu uglavnom od 15 profesionalnih penjačica, sa Eiko Hisano kao vođom ekspedicije. Dvije su, uključujući i Tabei, već bile majke. Poslije dužeg vremena priprema ekspedicija se na Everestu našla u maju 1975. Išle su rutom preko Južnog sedla. Na 6.300 m zatrpala ih je lavina. Tabei se bila i onesvijestila, nije mogla ni hodati, ali se nakon nekoliko dana oporavila. Tada se ispostavilo da Šerpe ne mogu iznijeti boce za kisik za dvije penjačice. Uspon je nastavila Tabei i 16 maja 1975, sa Šerpa vodičem Ang Tseringom, uspela se na vrh Everesta, kao prva žena na svijetu.
 
Poslije Everest ekspedicije, Tabei je ispenjala Sedam vrhova i postala prva žena kojoj je to uspjelo. Od 2005 Tabei je učestvovala u 44 ekspedicije širom svijeta, koje se penju na najviši vrh svake države. Na taj način ispenjala je najmanje 70 planina.

Kad više nije mogla biti aktivna u penjanju, posvetila se zaštiti okoline i ubrzanoj komercijalizaciji Everesta.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1939.
Kategorija:Umrli 2016.
Kategorija:Biografije, Miharu (Fukušima)
Kategorija:Japanski alpinisti
Kategorija:Osvajači Mount Everesta
Kategorija:Osvajači Sedam vrhova
Gray's Anatomy

mini|Ilustracija iz američkog izdanja iz 1918.
'''''Grey's Anatomy*** je engleski udžbenik ljudske anatomije koji je originalno napisao Henry Gray, a ilustrirao Henry Vandyke Carter. Ranija izdanja zvala su se ***Anatomy: Descriptive and Surgical***, ***Anatomy of the Human Body*** i ***Gray's Anatomy: Descriptive and Applied'''*, ali naziv knjige je obično skraćen, a kasnija izdanja su nazvana *Gray's Anatomy''. Knjiga se smatra izuzetno utjecajnim radom na tu temu i nastavila se, uz revizije, objavljivati od prvog objavljivanja 1858. godine do danas. Najnovije izdanje knjige, 42., objavljeno je u oktobru 2020.
lijevo|mini| Henry Gray
Engleski anatom Henry Gray rođen je 1827. godine. Proučavao je razvoj endokrinih žlijezda i slezine, a 1853. imenovan je predavačem anatomije na Medicinskom fakultetu bolnice St George's u Londonu . 1855. godine obratio se svom kolegi Henryju Vandykeu Carteru sa idejom da proizvede jeftin i pristupačan udžbenik anatomije za studente medicine. Secirajući nepotraživana tijela iz mrtvačnica u radničkim kućama i bolnicama kroz Zakon o anatomiji iz 1832. godine, njih dvojica su 18 mjeseci radili na onome što bi predstavljalo osnovu knjige. Njihov rad prvi je objavio 1858. godine John William Parker u Londonu. Grey ju je posvetio Sir Benjaminu Collinsu Brodieu, 1. baronetu .
mini|Ilustracija iz američkog izdanja iz 1918.

## Reference 
Kategorija:Historija anatomije
Kategorija:Knjige iz 1858.
Henry Gray

mini|Henry Gray
**Henry Gray** FRS (1827&nbsp;- 13. juna 1861.) bio je britanski anatom i hirurg najpoznatiji po objavljivanju knjige ''Grey's Anatomy*. Godine izabran je za člana Kraljevskog društva (FRS)&nbsp;25.

Gray je rođen u Belgraviji u Londonu 1827. godine  i veći dio svog života živio je u Londonu. 1842. godine ušao je kao student u bolnicu St. George u Londonu (tada se nalazila u Belgraviji, a sada se preselila u Tooting), a oni koji su ga poznavali opisuju ga kao najkomplikovanijeg i najmetodičnijeg radnika koji je naučio anatomiju polaganom, ali neprocjenjivom metodom pravljenja seciranja za sebe.

Još dok je bio student, Gray je osigurao trogodišnju nagradu Kraljevskog hirurškog koledža 1848. godine za esej pod naslovom *Porijeklo, pripajanje i distribucija živaca na ljudsko oko i njegove dodatke, ilustriran uporednim disekcijama oka kod drugih kičmenjaka .* 1852. godine, u ranoj dobi od 25 godina, izabran je za člana Kraljevskog društva, a naredne godine dobio je nagradu Astley Cooper od tristo gvineja za disertaciju "O strukturi i upotrebi slezine ".

1858. Gray je objavio prvo izdanje *Anatomije*, koje je pokrivalo 750 stranica i sadržavalo 363 slike. Imao je tu sreću da je osigurao pomoć svog prijatelja Henryja Vandykea Cartera, vještog crtača i nekada demonstratora anatomije u bolnici St. George. Carter je izradio crteže na kojima su izvedene gravure. Izvrsnost Carterovih ilustracija uvelike je doprinijela početnom uspjehu knjige. Ovo izdanje bilo je posvećeno Sir Benjaminu Collinsu Brodieu, Bartu, FRS, DCL . Drugo izdanje pripremio je Gray i objavio 1860. Knjiga i dalje izlazi pod naslovom *Grey's Anatomy* i cijenjena je kao autoritativni udžbenik za studente medicine .

Gray je sukcesivno zauzimao dužnosti demonstratora *anatomije'', kustosa muzeja i predavača anatomije u bolnici St. George i 1861. godine bio je kandidat za mjesto pomoćnika hirurga.

Greya je pogodio napad slivnih boginja, najsmrtonosnijeg tipa bolesti, gdje pojedinačne lezije postaju toliko brojne da se spajaju u kontinuirani, "slivni" list. Pretpostavlja se da je zaražen zbog svoje produžene i pedantne brige o svom desetogodišnjem nećaku Charlesu Grayu, koji se na kraju oporavio. Na dan kada se trebao pojaviti na intervjuu kao konačni kandidat za prestižno mjesto u bolnici St. George, umro je u Londonu - 13. juna 1861. - u dobi od 34 godine. Pokopan je na groblju St James, Pancras i Highgate. Gray je cijepljen protiv malih boginja kao dijete jednim od ranih oblika vakcine.

## Reference 
Kategorija:Članovi Kraljevskog društva
Kategorija:Umrli 1861.
Kategorija:Rođeni 1827.
Dimitar Ilijevski

**Dimitar Ilijevski** (29. septembar 1953 – 10. maj 1989) bio je alpinista iz SR Makedonije u sastavu jugoslavenske ekspedicije na Mount Everest 1989, i prvi Makedonac koji se popeo na najviši svjetski vrh. Poginuo je prilikom povratka sa vrha.
alt=Dimitar Ilievski|mini|Dimitar Ilievski

U bogatoj alpinističkoj djelatnosti ispenjao se na brojne vrhove Evrope, Južne Amerike i Azije). Registrovan je kao 264. osvajač Mount Everesta. Na vrhu je bio sa: Viki Grošeljem, Stipom Božićem, i Šerpama Sonamom and Agivom. U povratku sa vrha prema Baznom logoru, 80 min. nakon velikog uspjeha, Ilijevski je zalutao i nestao u smrznutim predjelima Himalaja.
alt=Dimitar Ilievski|mini|Dimitar Ilievski
alt=Borče Jovčevski and Dimitar Ilievski in a tent.|mini|Borče Jovčevski i Dimitar Ilievski u šatoru.
alt=Dimitar Ilievski|mini|Dimitar Ilievski
alt=Dimitar Ilievski|mini|Dimitar Ilievski
alt=Borče Jovčevski, Slobodan Jovanoski i Dimitar Ilievski na Matki.|mini|Borče Jovčevski, Slobodan Jovanoski i Dimitar Ilievski na Matki.

Godine 1988. odlukom Makedonskog olimpijskog komiteta uvršten je na Listu velikana. Makedonski predsjednik Branko Crvenkovski dodijelio mu je posthumno Orden Časti, istovremeno kada i Gligoru Delevu, drugom Makedoncu koji je osvojio Mount Everest. U Bitolju postoji planinarski sportski klub koji nosi njegovi ime, a na planini Baba i planinarski dom. U njegovu čast svake godine organizuje se memorijalni marš na Pelister kod Bitolja.

## Reference 
Kategorija:Osvajači Mount Everesta
Kategorija:Makedonski alpinisti
Kategorija:Jugoslavenski alpinisti
Predsjednik Crne Gore

**Predsjednik Crne Gore** jest šef države. Predsjednički mandat traje pet godina. Svaki predsjednik može imati najviše dva mandata, bira se na neposrednim izborima i tajnim glasanjem. U slučaju ratnog stanja, mandat predsjednika Crne Gore produžit će se sve dok postoji ratno stanje.

Mandat predsjednika prestaje kad istekne mandat na koji je izabran ili u slučaju opoziva ili ostavke. Skupština može opozvati predsjednika, a onda bi Ustavni sud trebao odlučiti je li prekršio odredbe Ustava. Postupak za utvrđivanje povrede Ustava pokreće Skupština.

Predsjednik predlaže premijera i vrhovni je zapovjednik vojske Crne Gore. Sjedište Predsjedništva je u staroj prijestolnici na Cetinju.

Trenutni predsjednik jest Jakov Milatović, obnašavši dužnost predsjednika od 20. maja 2023.

## Spisak predsjednika
## Reference
Kategorija:Crnogorski predsjednici
Kategorija:Politika Crne Gore
Crna Gora
Tarik Džinić

**Tarik Džinić** (30. oktobar 1996, Sarajevo) jest bosanskohercegovački glumac. Poznat je po ulogama u *Lud, zbunjen, normalan* i *Konak kod Hilmije*.

## Biografija 
Završio je Akademiju scenskih umjetnosti 2020. u Sarajevu. Prvu ulogu ostvario u seriji *Lud, zbunjen, normalan* kada je njegov glumački talent uočio režiser serije Elmir Jukić koji mu je ujedno bio i profesor na Akademiji scenskih umjetnosti u Sarajevu.

## Filmografija 
|- style="background:Lavender; text-align:center;"
|-
| 2020. || Lud, zbunjen, normalan (TV) || Džebra
|-
| 2020. || Konak kod Hilmije (TV) || Mladi Izet Fazlinović
|-
|}

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1995.
Kategorija:Bosanskohercegovački glumci
Kategorija:Lud, zbunjen, normalan
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Makija

**Makija** (ital. *macchia*) jeste gusta, nekoliko metara visoka zimzelena sredozemna šikara, nastala degradacijom prirodnih zimzelenih šuma, najčešće čovjekovim utjecajem. Teško je prohodna ili potpuno neprohodna jer je građena dijelom od bodljikavog grmlja, često gusto isprepletena povijušama. U primorju makija pripada, zajedno sa šumama iz kojih je nastala, uglavnom vegetacijskoj vezi hrasta crnike *(Quercion* *ilicis)*. Građena je od nekoliko vrstâ zimzelenih grmova, kao što su česvina *(Quercus ilex),* lemprika *(Viburnum* *tinus),* trišljika *(Rhamnus* *alaternus),* planika *(Arbutus* *unedo),* tršlja *(Pistacija* *lentiscus),* širokolisna zelenika *(Phillyrea* *latifolia),* zimzelena ruža *(Rosa* *sempervirens),* veprina *(Ruscus* *aculeatus)* i još poneki, te nekoliko vrsta penjačica i povijuša, npr. bodljikava veprina *(Smilax* *aspera),* primorska šparoga *(Asparagus* *acutifolius),* broć *(Rubia* *peregrina),* primorska kozja krv *(Lonicera* *implexa)*. Ispod zimzelenog grmlja tokom cijele godine pri tlu je gusta sjena. Zbog toga u makiji i zimzelenim šumama u najdonjem sloju pri tlu raste vrlo malen broj biljaka, npr. primorska ciklama *(Cyclamen* *repandum),* dvoklasasti šaš *(Carex* *distachia),* primorska slezenica *(Asplenium* *onopteris),* mjestimice trava jesenska šašika *(Sesleria* *autumnalis)*. Mnoge površine koje su nekada bile pod makijom, sječom, vatrom i ispašom pretvorene su u niske otvorene šikare, ili kamenjarske pašnjake, a ponegdje i u gole kamenjare. U novije se doba, zbog zamiranja ekstenzivnoga stočarstva, na mnogim primorski  područjima odvija obratan proces, tj. zarastanje kamenjara i ponovni razvoj šikara i makija, a u konačnici šumâ kao prirodnog potencijala cjelokupnog područja.

## Reference 
Kategorija:Botanika
Kategorija:Ekologija
Zimske azijske igre 1986.

**Zimske azijske igre 1986.** su bile prve Zimske azijske igre održane od 1-8. marta u Sapporu, Hokkaidō, Japan.  Na prijedlog Olimpijskog komiteta Japana iz 1982. godine o organizovanju Azijskih zimskih igara, kao zimske verzije Azijskih ljetnih igara, Olimpijski komitet Azije je 1984. godine na generalnoj skupštini prihvatio ideju, da bi organizacija prvih igara bila dodijeljena Japanu i Sapporu, koji je organizovao Zimske olimpijske igre 1972. godine, te samim tim posjedovao iskustvo i izgrađenu infrastrukturu za sportove, koji su planirani da se održe takmičenja. Na igrama je učestvovalo 430 sportista i funkcionera iz sedam država, a ukupno je održano 35 takmičenja u sedam sportova, dok su takmičenja u skijaških skokovima održana kao demonstrativni sport.

## Sportovi
Od sedam sportova, takmičenja u samo muškoj kokurenciji održana su u biatlonu, hokeju na ledu i skijaškim skokovima, dok su se u ostalim sportovima takmičile i žene. Najmanje država, koje su nastupale u nekom sportu bila su takmičenja u hokeju na ledu, ukupno četiri.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;Demonstracioni sportovi
* 

## Države učesnice 
*
*
*
*
*
*
*

## Osvojene medalje 
Najuspješniji takmičar bio je Japanac Koichi Sato koji je u biatlonu osvojio dvije zlatne (u sprintu na 10&nbsp;km i štafeti sa Isao Yamase, Hirohide Sato i Tadashi Nakamura); te jednu srebrnu medalju u utrci na 20&nbsp;km. U ženskoj konkurenciji najbolja je bila takođe Japanka Kazuko Nakajima sa istim brojem medalja u skijaškom trčanju. U brzom klizanju na kratkim stazama, alpskom skijanju i biatlonu sve zlatne medalje osvojili su japanski predstavnici, dok su u brzom klizanju japanski klizači osvojili 15 od ukupno 24 medalje u osam disciplina. U skijaškim skokovima sve tri medalje osvojili su japanski skijaši. U hokeju na ledu, kineska reprezentacija je ubjedljivo pobijedila sa pet pobjeda i jednim nerješenim rezultatom protiv drugoplasirane reprezentacije Japana. Japanski su sportisti bili najbolji u svim pojedinačnim sportovima.

## References

Asian
Kategorija:Zimske azijske igre
Asian Games
Kategorija:1986. u Japanu
Kategorija:Višesportski događaji u Japanu
Kategorija:Sport u Sapporu
Kategorija:Međunarodna sportska takmičenja u Japanu
Tri stepenika

a. Sjeveroistočni greben je lijevo, a oznake "1st", "2nd", i "3rd" predstavljaju položaj Tri stepenika]]
**Tri stepenika** je naziv tri zahtjevne stijene na Sjeveroistočnom grebenu Mount Everesta. Nalaze se na visinama: 8.564 m, 8.610 m. i 2.710 m. Svi alpinisti koji na vrh idu ovom rutom moraju savladati ovu fazu puta.

**Prvi stepenik** sastoji se od široke gromade čiji je položaj ozbiljna prepreka čak i za obučene penjače. Neki su i umrli u blizini Prvog stepenika (Tsewang Paljor član ekspedicije indijsko-tibetanske granične policije) ili ispod stijene (David Sharp i Francys Arsentiev), a pravi razlozi nisu do kraja razjašnjeni.

**Drugi stepenik** je najpoznatiji, na visini 8.610 m. i visine oko 40 m. od kojih su posljednjih 5 m. potpuno vertikalno. Stepenik su prvi put 1960. godine prepenjali Wang Fuzhou, Gongbu i Qu Yinhua, dok je četvrti član kineske ekspedicije prema vrhu Liu Lianman, po zanimanju vatrogasac, poslužio kao *žive ljestve*. Teškoće pri savladavanju ovog mjesta smanjene su 1975. godine kada je tim iz Kineske ekspedicije iz 1975. godine pričvrstio aluminijske ljestve, koje su iza toga koristili svi penjači na vrh. Iz sigurnosnih razloga ljestve su skinute 2007. godine i zamijenjene novim. Originalne ljestve su sada u Mount Qomolangma (Everest) Muzeju u Tibetu.

**Treći stepenik ** je najlakši za penjanje jer je potrebno ispenjati oko 10 m, nakon čega do vrha slijedi put po snijegu.

## Reference 
Kategorija:Mount Everest
Velika nagrada Bahreina 2020.

**Velika nagrada Bahreina 2020.** (službeno poznata kao **"Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix 2020"**) automobilska je utrka Formule 1 koja se održana 29. novembra 2020. na stazi Bahrain International Circuit u Sakhiru, u Bahreinu. Ovo je bila petnaesta utrka u sezoni 2020, i ujedno i 16. utrka za Veliku nagradu Bahreina.

Vozač Mercedesa Lewis Hamilton osvojio je deseti pol-poziciju u sezoni, i ukupno 98. u karijeri; ostvario je svoju desetu pobjedu u sezoni i četvrtu u Bahreinu. Drugo mjesto zauzeo je Max Verstappen iz Red Bull Racinga, a treće mjesto osvojio je Alexander Albon na drugom Red Bull Racingu.

U prvom krugu, francuski vozač Haasa Romain Grosjean, nakon izlaska iz trećeg ugla, udario je u bolid Daniila Kvjata, a potom se zabio u zaštitnu ogradu. Bolid je eksplodirao i od udarca se raspao na dva dijela, a prednji dio u kojem je bio Grosjean je bio u plamenu i zaglavljen u ogradi. Nakon 26 sekundi, Grosjean se uspio izvući iz plamena bez pomoći, i ljekarska ekipa je odmah pritrčala u pomoć.

## Treninzi 
### Prvi trening (petak)
Vremena prvih pet vozača na prvom treningu.

### Drugi trening (petak)
Vremena prvih pet vozača na drugom treningu.

### Treći trening (subota)
Vremena prvih pet vozača na trećem treningu.

## Kvalifikacije (subota)
## Utrka (nedjelja) 
## Rangiranje nakon utrke 
;Vozači

;Konstruktori

* Samo je prvih 5 plasmana uključeno za obje tabele.

## Zanimljivosti 
### Vozači 
* 95. pobjeda za Lewisa Hamiltona.

### Konstruktori 
* 115. pobjeda za Mercedes.

### Motor 
* 201. pobjeda za Mercedes.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* formula1.com – Rezultati 1. treninga 
* formula1.com – Rezultati 2. treninga 
* formula1.com – Rezultati 3. treninga 
* formula1.com – Rezultati kvalifikacija 
* formula1.com – Rezultati utrke 
* stasf1.com – detalji utrke 

Kategorija:2020. u Bahreinu
Bahrein
2020
Švicarska ekspedicija na Mount Everest i Lhotse 1956.

**Švicarska ekspedicija na Mount Everest i Lhotse** organizovana 1956. godine, bila je druga uspješna ekspedicija na Mount Everest. Bili su to drugi (Ernst Schmied i Jürg Marmet) i treći (Dölf Reist i Hansruedi von Gunten usponi uopšte. Ostvarila je nekoliko značajnih rezultata:
* Prvi švicarski uspon na Mount Everest (8.646 m.)
* Prvi uspon na Lhotse (8.516 m.) uopšte
* Prvi uspon jedne ekspedicije na dva vrha preko 8.000 m.

Vođa ekspedicije bio je Albert Eggler. Tim se sastojao od 10 penjača, jednog stručnjaka za led i jednog geografa. 
## Pripreme 
Brodom iz Đenove putovali su do Bombaja u Indiji a zatim vozom do Jainagara na rijeci Ganges, svega nekoliko metara nadmorske visine. Odatle su pješačili 4 nedjelje do Baznog logora sa Nepalske strane. U manastiru Thiangboche Fritz Luchsinger se bio razbolio ali se oporavio visokom dozom antibiotika. Imali su 10 tona materijala koji je prenijelo 350 nosača. Od Baznog logora 30 Šerpa je prenosilo materijal prema visinskim logorima.

Za aklimatizaciju su obavili nekoliko uspona na vrhove 5.000-6.000 metara. Većina tih vrhova bili su tada prvi put ispenjani. Obrušavanje dijelova lednika bila je stalna opasnost. Koristili su i eksploziv da bi eliminisali opasnost od leda.

Sa sobom su stalno nosili dvoje merdevina i nekoliko drvenih greda koji su im pomagali prelazak preko pukotina. Na najtežim mjestima koristili su se stalno postavljenim užadima. Kao vodiči, ispred je uvijek išlo nekoliko Šerpa koji u to vrijeme još uvijek nisu imali neko veliko iskustvo kao vodiči. Švicarci su se uvijek kretali u navezi (međusobno povezani užadima).

Postavili su ukupno 7 kampova. Istureni Kamp III bio je u Dolini tišine, Kamp V na sjevernoj strani Lhotsea, kamp VI na Južnom prevoju i kamp VII na 8.4000 metara, na grebenu Everesta.
## Usponi 
Ernst Reiss i Fritz Luchsinger ispenjali su se na Lhotse 18. maja 1956, po jednom izuzetno vjetrovitom danu, penjući se iz jednog privremenog logora (šatora) na Ženeva kuku sa sjeverne strane Lhotsea.

Sedam dana kasnije, 23. maja Ernst Schmied i Juerg Marmet popeli su se na Mount Everest i bili drugi tim na vrhu (poslije Hillarya i Norgaya 1953.)

Jedan dan kasnije na vrhu su bili i Dolf Reist i Hansruedi von Gunten (treći svjetski uspon). Za uspon im je trebalo 4 sata od Kampa 7. Na vrhu su proveli dva sata, jer je vrijeme bilo izuzetno lijepo. Utrošili su dva sata za silazak bez kisika (koji im je nestao još na vrhu) do Južnog prevoja.

Ekspedicija je trajala oko dva mjeseca i  svaki dan je bio ispunjen penjanjima i silascima. Za povratak im je trebalo dvije sedmice do Katmandua. Čitavo vrijeme nisu imali ni jedan incident.

## Reference 
Kategorija:Ekspedicije na Mount Everest‎
Kategorija:1956. u Švicarskoj
Lho La

na nepalskoj strani je ispod, a iznad i iza se vidi snježno polje na Rongbuk ledniku na tibetanskoj strani.]]
**Lho La** je jedan prevoj (sedlo) na granici između Nepala i Tibeta. To je najniža tačka Zapadnog grebena koji se spušta sa vrha Mount Everesta, nadmorske visine 6.006 metara. Morfološki gledano, sam kraj grebena prije prevoja se pretvara u padinu (stranu).

Prevoj se kroz historiju koristio za putovanja između Nepala i Tibeta na ruti između Namche Bazaara i Tingria u vrijeme kada su lednici bili viši nego danas i prelazak prevoja bio je manje zahtjevan. Danas se u tu svrhu koristi prevoj Nangpa La, zapadno od Lho Laa.

Poslije neuspješnih pokušaja 1974 i 1978, prvi put je Everest penjan preko Lho La 1979. godine kada su se članovi Jugoslavenske ekspedicije odavde ispenjali preko zapadnog grebena, a da nisu koristili prepričavanje na Hornbein kuloar na Sjevernoj strani. Ekspedicija, koju je vodio Tone Škarja, postavila je oko 40 užadi od Baznog logora na 5.350 metara na Khumbu ledniku, a zatim koristeći ručnu uspinjaču u dužini od 200 metara, podigli 6 tona opreme. Zadnjih 150 metara tog uspona bilo je težine između IV i V stepeni.

Na prevoju se 1989. godine dogodila velika nesreća kada je stradalo 5 od 6 alpinista iz Poljske.

## Reference 
Kategorija:Mount Everest
Jake Abel

**Jacob Allen Abel** rođen je 18. novembar 1987. Američki je glumac i pjevač. Abel ima brata Shauna, i njegovi roditelji se zovu Kim i Make Abel. Najverovatnije je najpoznatiji po svojoj ulozi Adam Milligan u Lovcima na natprirodno.

## Lični život 
9. novembra 2013, Aleb oženio se sa Allie Wood. Dana 15. juna 2019, objavili su na Instagramu, da očekuju svoje prvo dijete. Dana 22. novembra 2019, objavili su na  Instagramu, da su njihovo prvo dijete izgubili.

## Karijera 
Njegova prva uloga bila je u Disneyovom filmu Idi slikaj. Pojavio se u kratkoj CBS-ovoj seriji Prag. Imao je mnogo gostujućih uloga, koje uključuju Hladan slučaj i ER. 2009. Abel, pojavio se u filmu Lijepe kosti. U februaru 2009, Abel pojavio se u CW-ovoj seriji Lovci na natprirodno kao Adam i kao Michael. U 2011, glumio je Marka Jamesa u akcijskom filmu Ja sam broj četiri. Aktivno je se pojavljivao u prvoj sezoni serije Drugi život. Krajem 2019. godine, Abel vratio se u Lovci na natprirodno , u 8. i 19. epizodi, zadnje 15. sezone serije.

## Filmografija 
### Filmovi 
### Serije 
### Web serije 
## Vanjski linkovi 
* 
* Misha Collins na Online 
* Misha Collins na AllMovie

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1987.
Kategorija:Biografije, Canton
Kategorija:Američki glumci
Kategorija:Američki pjevači
Kategorija:Živi ljudi
Premijer Italije

**Premijer Italije**, zvanično **Predsjednik Vijeća ministara Italije** je šef vlade Italije. Kabinet premijera uspostavljen je članovima 92. do 96. Ustava Italije. Premijera imenuje predsjednik Republike nakon svakih općih izbora i mora imati povjerenje talijanskog parlamenta da ostane na funkciji.

Prije uspostavljanja italijanske Republike, položaj se zvao predsjednik Vijeća ministara Kraljevine Italije (''Presidente del Consiglio dei ministri del Regno d'Italia*). Od 1925. do 1943. za vrijeme fašističkog režima, položaj je transformiran u diktatorsko mjesto šefa vlade, premijera, državnog sekretara (*Capo del Governo, Primo Ministro, Segretario di Stato*) kojeg je držao Benito Mussolini, Duce fašizma, koji je službeno vladao u ime italijanskog kralja. Kralj Victor Emmanuel III. smijenio je Mussolinija s funkcije 1943. godine i položaj je obnovljen tako što je maršal Pietro Badoglio postao premijer 1943. Alcide De Gasperi postao je prvi premijer italijanske Republike 1946. godine.

Premijer je predsjednik Vijeća ministara koje je nosilac izvršne vlasti, a položaj je sličan položaju u većini drugih parlamentarnih sistema. Formalni italijanski poredak navodi da je ured, svečano, četvrti po veličini italijanski državni ured.

Trenutna premijerka je Giorgia Meloni, obnašavši dužnost premijerke od 22. oktobra 2022. godine.

## Funkcije
Kao predsjednik Vijeća ministara, moderni premijer vodi kabinet (Vijeće ministara). Uz to, premijer često vodi veliku političku stranku i Ustavom se traži da ima povjerenje većine članova parlamenta sa pravom glasa.

Pored ovlašćenja koja su svojstvena članstvu u kabinetu, premijer ima i posebna ovlašćenja, naročito u mogućnosti da nominira listu ministara kabineta koje će imenovati predsjednik Republike i supotpisivanje svih zakonodavnih instrumenata koji imaju snagu zakona koje potpisuje predsjednik Republike.

Član 95. italijanskog ustava predviđa da premijer "usmjerava i koordinira aktivnosti ministara". Ova moć korištena je u prilično različitoj mjeri u historiji italijanske države, jer je pod snažnim utjecajem političke snage pojedinih ministara, a time i stranaka koje predstavljaju.

Premijerova aktivnost često se sastojala od posredovanja između različitih stranaka u većinskoj koaliciji, umjesto usmjeravanja aktivnosti Vijeća ministara. Nadzorna moć premijera nadalje je ograničena nedostatkom bilo kakvih formalnih ovlasti za otpuštanje ministara, iako rekonstrukcija vlade (*rimpasto'') ili ponekad čak i pojedinačno izglasavanje nepovjerenja parlamenta može u praksi pružiti zamjensku mjeru.

## Također pogledajte
*Spisak premijera Italije

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Politika Italije
Italija
FreeSync

**FreeSync** je tehnologija adaptivne sinhronizacije za LCD monitore koji podržavaju promjenjivu brzinu osvježavanja čiji je zadatak izbjegavanje cijepanja slike () i smanjenja zastajkivanja u scenama () koje je rezultat neusklađenosti brzine osvježavanja monitora i broja sličica sadržaja.

FreeSync je razvio AMD u 2014. kao odgovor G-Sync tehnologiji koju je razvila NVIDIA. Izvorni FreeSync baziran je na standardu video interfejsa DisplayPort 1.2a, koristeći Adaptive-Sync tehnologiju. AMD FreeSync je hardversko-softversko rješenje koje koristi slobodno dostupne protokole kao što su PSR za omogućavanje igranja s malim kašnjenjem, te scenama bez cijepanja slike i zastajkivanja.

FreeSync je također implementiran u HDMI 1.2 i novijim standardima.

U januaru 2017. AMD je objavio drugu generaciju FreeSynca u kojoj su uklonjeni zahtjevi o minimalnoj brzini osvježavanja. Omogućena je podrška za HDR sposobne monitore.

## Također pogledajte 
* Mantle
* Vulkan
* GPUOpen

## Reference 
Kategorija:Filmska i video tehnologija
Kategorija:AMD proizvodi
Nogometne utakmice Rusija – Saudijska Arabija

Prvu zvaničnu utakmicu Rusija i Saudijska Arabija odigrali su 6. oktobra 1993. u Khobaru, Saudijska Arabija. Golovima Khaleda Al Muwallida, Hamze Falataha, Fahada Al Mehalela te autogolom Dmitrija Galjamina, Saudijska Arabija bila je uspješnija. Golove za Rusiju postigao je Aleksandar Mostovoj u 23. i 72. minuti.
Drugu utakmicu su Rusija i Saudijska Arabija odigrali 14. juna 2018. na Svjetskom prvenstvu 2018. u Moskvi, Rusija. Utakmicu je sudio argentinski sudac Néstor Pitana. Ova utakmica je ujedno bila i prva utakmica ovog Svjetskog prvenstva. Rusija je bila uspješnija golovima Jurija Gazinskija, Denisa Čeriševa u 43. i 90. minuti, Artjoma Dzjube u 71. minuti i Aleksandra Golovina u 4. minuti sudijske nadoknade.

## Statistika 
## Utakmice 
## Reference 
Kategorija:Utakmice saudijske nogometne reprezentacije
Kategorija:Utakmice ruske nogometne reprezentacije
Predsjednik Slovenije

**Predsjednik Slovenije** je šef države. Kabinet predsjednika Slovenije, službeno predsjednika Republike Slovenije (slovenački: predsednik Republike Slovenije), osnovan je 23. decembra 1991. godine kada je Narodna skupština usvojila novi Ustav kao rezultat nezavisnosti od Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije.

Prema Ustavu, predsjednik je najviši predstavnik države. U praksi je položaj uglavnom ceremonijalan. Između ostalog, predsjednik je i vrhovni zapovjednik slovenske vojske. Ured predsjednika je predsjednička palača u Ljubljani.

Predsjednika se izravno bira na općim izborima na period od pet godina. Bilo koji slovenski državljanin može se kandidirati za predsjednika, ali može imati samo dva uzastopna mandata.

Predsjednik nema zakonski zagarantovani imunitet i može biti opozivan.

Trenutni predsjednik odnosno predsjednica je Nataša Pirc Musar, koja obavlja dužnost predsjednice od 23. decembra 2022. godine.

## Spisak predsjednika
## Reference
Kategorija:Slovenski predsjednici
Kategorija:Politika Slovenije
Slovenija
Vasina torta

mini|Vasina torta
**Vasina torta** je torta, aromatizirana vinjakom, sa nadjevom od kreme, sačinjene od badema, lješnjaka i oraha. Ova torta je porijeklom iz Srbije.

## Nastanak 
Prema legendi, ova torta je nastala u Srbiji u gradu Paraćinu. Tamo je živio jedan čovjek po imenu Vasa. Jednog dana njegova trudna žena se razboljela. Vasa ju je odveo u Beč, gdje su je tamošnji ljekari porodili i spasili nju i dijete. Kao znak zahvalnosti, Vasina punica je u čast svog zeta napravila tortu i nazvala je po njemu.

## Zanimljivosti 
Vasina torta se ne sprema samo u Srbiji, nego i u drugim zemljama bivše Jugoslavije, poput Bosne i Hercegovine, Makedonije i Hrvatske. Tako naprimjer, Vasina torta, zajedno sa ruskom salatom spada u "glavni program" na meniju za rođendane i druge proslave u Makedoniji.

## Reference 
Kategorija:Torte
Kategorija:Srpska kuhinja
Joachim Löw

**Joachim Löw** njemački je nogometni trener i bivši nogometaš. Löw je većinu igračke karijere proveo u Njemačkoj, ostvarivši najveći uspjeh kao igrač Freiburga. Trenerskim poslom počeo se baviti 1994, tada još kao trener-igrač, a isključivo kao trener nakon završetka igračke karijere 1995.

Rane uspjehe ostvaruje kao trener Stuttgarta i Tirol Innsbrucka, dok vrhunac svoje trenerske karijere ostvaruje na klupi Njemačke. Tu je startao kao asistent i učenik Jürgena Klinsmanna, koga je i zamijenio kada mu je istekao ugovor 2006. S reprezentacijom je na svim takmičenjima od 2008. do Svjetskog prvenstva 2018. stizao barem do polufinala. Poslije tri uzastopna neuspjeha u osvajanju turnira, 2014. odveo je Njemačku do titule svjetskog prvaka, nakon pobjede nad Argentinom nakon produžetaka. Iste godine izabran je za najboljeg selektora turnira, a Njemačka je osvojila svoj četvrti naslov svjetskog prvaka.

## Trofeji
### Trenerski
**VfB Stuttgart**
*DFB-Pokal: 1996/97.

**Tirol Innsbruck**
*Bundesliga Austrije: 2001/02.

**Austria Beč**
*Superkup Austrije: 2003.

**Njemačka**
*Svjetsko prvenstvo u nogometu: 2014.
*FIFA Kup konfederacija: 2017.

### Nagrade i postignuća
***Nogometni trener godine u Njemačkoj**: 2014.
***World Soccer Magazine Trener godine**: 2014.
***IFFHS Selektor godine**: 2014, 2017.
***FIFA Svjetski trener godine**: 2014.

## Reference
## Vanjski linkovi
* Joachim Löw na *Soccerbaseu*

Kategorija:Rođeni 1960.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Schönau im Schwarzwald
Kategorija:Njemački nogometaši
Kategorija:Nogometaši SC Freiburga
Kategorija:Nogometaši VfB Stuttgarta
Kategorija:Nogometaši Eintracht Frankfurta
Kategorija:Nogometaši Karlsruhera
Kategorija:Njemački nogometni treneri
Kategorija:Selektori nogometne reprezentacije Njemačke
Želimir Žilnik

**Želimir Žilnik** srpski je i jugoslovenski filmski režiser, autor brojnih igranih i dokumentarnih filmova.  Rođen je  8. septembra 1942. u Nišu. Nagrađivan je na brojnim međunarodnim i domaćim filmskim festivalima.

## Karijera 
Od samog starta profesionalnog rada na filmu, Žilnik je okrenut savremenim temama, koje uključuju društvenu, političku i ekonomsku kritiku svakodnevice (*Žurnal o omladini na selu, zimi* (1967), *Pioniri maleni, mi smo vojska prava, svakog dana ničemo ko zelena trava* (1968), *Nezaposleni ljudi* (1968) i *Lipanjska gibanja* (1969), *Crni film* (1971), *Ustanak u Jasku* (1973) i drugi. Studentske demonstracije 1968, te veliki potres iste godine, poslije okupacije Čehoslovačke, tema su i Žilnikovog prvog igranog filma *Rani radovi* (1969) koji je nagrađen *Zlatnim medvedom* na Berlinskom filmskom festivalu, kao i sa četiri nagrade u Puli te godine. Većina njegovih filmskih djela uklapa se u tendencije tzv. političkoga filma, a neki sadrže i izrazite komponente groteske. Posebnu pažnju gledalaca Žilnik je privukao povratkom dokumentarizmu, filmom istine *Tito po drugi put među Srbima* (1993).

## Filmografija 
### Dugometražni filmovi 
* 1969 – *Rani radovi*
* 1976 – *Raj*
* 1976 – *Rastanak*
* 1983 – *Druga generacija*
* 1986 – *Lijepe žene prolaze kroz grad*
* 1988 – *Tako se kalio čelik*
* 1995 – *Dupe od mramora*
* 1999 – *Kud plovi ovaj brod*
* 2001 – *Tvrđava Evropa*
* 2003 – *Kenedi se vraća kući* (dokumentarac)
* 2005 – *Evropa preko plota* (dokumentarac)
* 2007 – *Kenedi se ženi*
* 2009 – *Stara škola kapitalizma*
* 2011 – *Jedna žena, jedan vek*
* 2015 – *Destinacija Serbistan*
* 2018 – *Najlepša zemlja na svetu*

### Kratkometražni filmovi 
* 1967 – *Žurnal o omladini na selu, zimi*
* 1967 – *Pioniri maleni, mi smo vojska prava, svakog dana ničemo ko zelena trava*
* 1967 – *Laku noć, Šnjuka*
* 1968 – *Nezaposleni ljudi* (dokumentarac)
* 1969 – *Lipanjska gibanja*
* 1971 – *Crni film* (dokumentarac)
* 1972 – *Žene dolaze*
* 1973 – *Ustanak u Jasku*
* 1975 – *Pod zaštitom države*
* 1975 – *Javno pogubljenje*
* 1985 – *Sve zvezde*
* 1993 – *Tito po drugi put među Srbima*
* 2013 – *Pirika na filmu* (dokumentarac)

## Nagrade i nominacije 
### Zlatni medvjed 
* 1969 - za film *Rani radovi*

=== Teddy Award ==
* 1995 - za film *Dupe od mramora*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* Zvanična web-stranica 

Kategorija:Rođeni 1942.
Kategorija:Srbijanski režiseri
Kategorija:Biografije, Niš
Kategorija:Jugoslavenski režiseri
Kategorija:Živi ljudi
Didier Deschamps

**Didier Claude Deschamps** francuski je nogometni trener i bivši nogometaš. Trenutno radi kao selektor nogometne reprezentacije Francuske. Tokom igračke karijere, Deschamps je igrao kao zadnji vezni u klubovima poput Chelseaja, Juventusa i Marseillea. Kao reprezentativac, bio je kapiten Francuske tokom osvajanja Svjetskog prvenstva 1998. i Eura 2000. godine.

Uz titule prvaka Francuske 1990. i 1992. godine, Deschamps je bio dio Marseillovog tima koji je 1993. godine postao priv, i zasad jedini, francuski klub koja je osvojila Ligu prvaka. Također, Deschamps je s 25 godina u trenutku igranja finala, postao najmlađi kapiten čiji je tim osvojio Ligu prvaka. Nakon Franza Beckenbauera, Deschamps je postao tek drugi igrač u historiji koji je kao kapiten svoga tima osvojio Ligu prvaka, te Svjetsko i Evropsko prvenstvo. Kasnije se navedenoj dvojici pridružio i Iker Casillas. Od 8. jula 2012. je selektor Francuske, pozicija na kojoj je naslijedio Laurenta Blanca. Sa Francuskom je 2018. godine, ovaj put kao selektor, postao prvak svijeta.

## Trofeji
### Igrački
**Marseille**
*Divizija 1: 1989/90, 1991/92.
*UEFA Liga prvaka: 1992/93.

**Juventus**
*Serie A: 1994/95, 1996/97, 1997/98.
*Italijanski kup: 1994/95.
*Italijanski superkup: 1995, 1997.
*UEFA Liga prvaka: 1995/96.
*Interkontinentalni kup: 1996.
*UEFA Intertoto kup: 1999.

**Chelsea**
*FA kup: 1999/2000

**Francuska**
*Svjetsko prvenstvo u nogometu: 1998.
*Evropsko prvenstvo u nogometu: 2000.

### Nagrade i postignuća
*Franucski igrač godine: 1996.
*UEFA-in tim Evropskog prvenstva: 1996.
*FIFA 100: 2004.

### Trenerski
**Monaco**
*Coupe de la Ligue: 2002/03.

**Juventus**
*Serie B: 2006/07.

**Marseille**
*Ligue 1: 2009/10
*Coupe de la Ligue: 2009/10, 2010/11, 2011/12.
*Trophée des Champions: 2010, 2011.

**Francuska**
*Svjetsko prvenstvo u nogometu: 2018.

### Nagrade i postignuća
*Ligue 1 trener godine: 2004.
***Globe Soccer Trener godine**: 2018.
***World Soccer Magazine Trener godine**: 2018.
***FIFA Svjetski trener godine**: 2018.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1968.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Bayonne
Kategorija:Francuski nogometaši
Kategorija:Francuski nogometni treneri
Kategorija:Nogometaši Nantesa
Kategorija:Nogometaši Olympique Marseillea
Kategorija:Nogometaši Girondins Bordeauxa
Kategorija:Nogometaši Juventusa
Kategorija:Nogometaši Chelseaja
Kategorija:Nogometaši Valencije
Kategorija:Nogometaši u Seriji A
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 1992.
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 1996.
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 1998.
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 2000.
Kategorija:Treneri AS Monaco FC
Kategorija:Treneri Juventusa
Kategorija:Selektori nogometne reprezentacije Francuske
Kategorija:FIFA 100
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 1980.
Vicente del Bosque

**Vicente del Bosque González** (rođen 23. decembra 1950) španski je nogometni trener i bivši nogometaš. Poznat po svojim igrama u madridskom Realu gdje je igrao na poziciji zadnjeg veznog, kao igrač je sa Realom pet puta osvajao La Ligu i Kup kralja četiri puta.

Osam godina je bio selektor nogometne reprezentacije Španije. Jedini je trener koji je osvojio Evropsko, Svjetsko prvenstvo i Ligu prvaka. Evropsko i Svjetsko prvenstvo osvojio je sa Španijom 2012. u Ukrajini i Poljskoj i 2010. u Južnoafričkoj Republici, a Ligu prvaka sa Realom 2000. i 2002. godine. Smatra se jednim od najvećih i najuspješnijih nogometnih trenera svih vremena. Nedugo nakon što su Španci ispali s Evropskog prvenstva 2016. u Francuskoj, Del Bosque je podnio ostavku na mjesto selektora Španije.

## Trofeji
### Igrački
**Real Madrid**
*La Liga: 1974/75, 1975/76, 1977/78, 1978/79, 1979/80.
*Kup kralja: 1973/74, 1974/75, 1979/80, 1981/82.

### Trenerski
**Real Madrid**
*La Liga: 2000/01, 2002/03.
*Španski superkup: 2001.
*Copa Iberoamericana: 1994.
*UEFA Liga prvaka: 1999/2000, 2001/02.
*UEFA Superkup: 2002.
*Interkontinentalni kup: 2002.

**Španija**
*Svjetsko prvenstvo u nogometu: 2010.
*Evropsko prvenstvo u nogometu: 2012.

### Nagrade i postignuća
***UEFA Trener godine**: 2002.
***IFFHS Trener godine:**: 2002.
***IFFHS Selektor godine**: 2009, 2010, 2012, 2013.
***Trener godine World Soccer Magazinea**: 2012.
***FIFA Svjetski trener godine**: 2012.
***ESPN FC 11. Najbolji Trener svih vremena**: 2013.
***France Football 33. Najbolji Trener svih vremena:** 2019.

## Reference
## Vanjski linkovi
* Vicente del Bosque na Soccerbaseu

Kategorija:Rođeni 1950.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Španski nogometaši
Kategorija:Nogometaši Real Madrida
Kategorija:Nogometaši Olympique Marseillea
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 1980.
Kategorija:Španski nogometni treneri
Kategorija:Selektori nogometne reprezentacije Španije
Kategorija:Treneri osvajači UEFA Lige prvaka
Guy de Maupassant

mini|Guy de Maupassant na početku svoje karijere.**Henri René Albert Guy de Maupassant** ( ,  ;  Francuski: [di d (ə) mopasɑ̃] ; 5. augusta 1850 – 6. jula 1893) bio je francuski autor iz 19. vijeka, zapamćen kao majstor forme kratke priče i kao predstavnik naturalističke škole, koji je u razočaranom i često pesimističnom prikazu prikazivao ljudske živote i sudbine i društvene snage.

Maupassant je bio štićenik Gustava Flauberta i njegove priče odlikuju ekonomija stila i efikasni, a ishodi, naizgled bez napora *odricanja*. Mnogi su smješteni za vrijeme francusko-pruskog rata 1870-ih, opisujući uzaludnost rata i nevine civile koji su, zahvaćeni događajima izvan njihove kontrole, njihova iskustva trajno promijenili. Napisao je 300 kratkih priča, šest romana, tri putopisa i jedan tom stiha. Njegova prva objavljena priča, "Boule de Suif" ("Knedla ", 1880), često se smatra njegovim remek-djelom .
### Novele 
* *Une Vie* (1883)
* *Bel-Ami* (1885)
* *Mont-Oriol* (1887)
* *Pierre i Jean* (1888)
* *Fort comme la mort* (1889)
* *Notre Cœur* (1890)
* ''L'Angelus* (1910) - nedovršen
* *L'Âmé Éntrangère'' (1910) - nedovršeno

## Reference 
Kategorija:Umrli 1893.
Kategorija:Rođeni 1850.
Hansi Flick

**Hans-Dieter** "**Hansi**" **Flick** (rođen 24. februara 1965) njemački je nogometni trener i bivši nogometaš. Trenutno je trener Barcelone.

Od augusta 2006. do jula 2014. bio je pomoćnik selektora njemačke reprezentacije pod vodstvom trenera Joachima Löwa. U augustu 2020. Flick je osvojio UEFA Ligu prvaka kao trener Bayerna Münchena, dovršivši drugu kontinentalnu trostruku titulu Bayerna. 2021. godine vodio je tim i do FIFA-inog svjetskog klupskog prvenstva i još jedne titule u Bundesligi.

## Trofeji
### Igrački
**Bayern München**
*Bundesliga: 1985/86, 1986/87, 1988/89, 1989/90.
*DFB-Pokal: 1985/86.
*DFL-Superkup: 1987.

### Trenerski
**Njemačka** (kao pomoćnik)
*Svjetsko prvenstvo u nogometu: 2014.

**Bayern München**
*Bundesliga: 2019/20, 2020/21.
*DFB-Pokal: 2019/20.
*DFL-Superkup: 2020.
*UEFA Liga prvaka: 2019/20.
*UEFA Superkup: 2020.
*FIFA Svjetsko klupsko prvenstvo: 2020.

**Barcelona**
*La Liga: 2024/25.
*Kup kralja: 2024/25.
*Španski superkup: 2025, 2026.

### Nagrade i postignuća
***UEFA-in trener godine za muškarce**: 2019/20.
***IFFHS Trener godine:** 2020.
***Trener godine World Soccer Magazinea**: 2020.
***Nogometni trener godine u Njemačkoj**: 2020.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1965.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Heidelberg
Kategorija:Njemački nogometaši
Kategorija:Nogometaši Bayern Münchena
Kategorija:Nogometaši Kölna
Kategorija:Njemački nogometni treneri
Kategorija:Treneri FC Bayern Münchena
Kategorija:Treneri osvajači UEFA Lige prvaka
Kategorija:Selektori nogometne reprezentacije Njemačke
Jupp Heynckes

**Josef** "**Jupp**" **Heynckes** bivši je njemački nogometni trener i nekadašnji nogometaš. Kao igrač proveo je veći dio karijere kao napadač Borussije Mönchengladbach u njenoj zlatnoj eri 1960-ih i 1970-ih, gdje je osvojio mnoga državna prvenstva i DFB-Pokal, kao i Kup UEFA. U tom periodu tim je igrao u svom jedinom finalu Kupa evropskih šampiona 1977. godine, izgubivši od Liverpoola. Četvrti je strijelac sa najviše golova u historiji Bundeslige, sa 220 golova. Bio je član reprezentacije Zapadne Njemačke koja je u prvoj polovini 1970-ih osvojila Evropsko i Svjetsko prvenstvo.

Kao trener, Heynckes je sa minhenskim Bayernom osvojio četiri naslova u Bundesligi i dvije Lige prvaka; sa Real Madridom 1998. i Bayernom 2013. godine.

## Trofeji
### Igrački
**Borussia Mönchengladbach**
*Bundesliga: 1970/71, 1974/75, 1975/76, 1976/77.
*DFB-Pokal: 1972/73.
*Kup UEFA: 1974/75.

**Zapadna Njemačka**
*Svjetsko prvenstvo u nogometu: 1974.
*Evropsko prvenstvo u nogometu: 1972.

### Nagrade i postignuća
*Bundesliga tim sezone: 1971/72, 1973/74, 1974/75.
*Najbolji strijelac Bundeslige: 1973/74, 1974/75.
*UEFA-in tim Evropskog prvenstva: 1972.

### Trenerski
**Bayern München**
*Bundesliga: 1988/89, 1989/90, 2012/13, 2017/18.
*DFB-Pokal: 2012/13.
*DFL-Superkup: 1987, 1990, 2012.
*UEFA Liga prvaka: 2012/13.

**Real Madrid**
*Španski superkup: 1997.
*UEFA Liga prvaka: 1997/98.

**Schalke 04**
*UEFA Intertoto kup: 2003, 2004.

### Nagrade i postignuća
***FIFA Svjetski trener godine**: 2013.
***IFFHS Trener godine:** 2013.
***UEFA Trener sezone:** 2012/13.
***Nogometni trener godine u Njemačkoj**: 2013, 2018.
***World Soccer Magazine Trener godine**: 2013.
***France Football 25. Najbolji Trener svih vremena:** 2019.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1945.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Mönchengladbach
Kategorija:Njemački nogometaši
Kategorija:Nogometaši Borussije Mönchengladbach
Kategorija:Nogometaši Hannovera 96
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 1972.
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 1974.
Kategorija:Njemački nogometni treneri
Kategorija:Treneri FC Bayern Münchena
Kategorija:Treneri Real Madrida
Kategorija:Treneri osvajači UEFA Lige prvaka
Bukvica (višeznačna odrednica)

* Bukvica, plod bukve, roda listopadnog drveća.

**Bosna i Hercegovina**:
* Bukvica, naseljeno mjesto u općini Kalinovik.
* Donja Bukvica, naselje u općini Goražde.
* Gornja Bukvica, naseljeno mjesto u općini Goražde.

## Također pogledajte 
* Bukva (višeznačna odrednica)
* Bukvik (višeznačna odrednica)
* Bukovica
Valéry Giscard d'Estaing

'''Valéry Marie René Georges Giscard d'Estaing''' (2. februar 1926 – 2. decembar 2020) bio je francuski političar i bivši predsjednik Francuske.

Nakon što je služio kao ministar finansija u vladama premijera Jacquesa Chaban-Delmasa i Pierrea Messmera, pobijedio je na predsjedničkim izborima 1974. s 50,8% glasova François Mitterranda. Giscard d'Estaing se suočio s političkim protivljenjem s obje strane spektra: od novo ujedinjene ljevice François Mitterranda i sve više popularnijeg Jacquesa Chiraca, koji je uskrsnuo *Gaullizam* na desničarskoj opozicionoj liniji. Godine 1981, uprkos visokoj ocjeni odobrenja, poražen je u drugom krugu predsjedničkih izbora od Mitterranda, sa 48,2% glasova.

Preminuo je usljed komplikacija povezanih s infekcijom koronavirusom 2. decembra 2020. u 94. godini života.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1926.
Kategorija:Umrli 2020.
Kategorija:Francuski političari
Kategorija:Francuski predsjednici
Kategorija:Andorski kneževi (laici)
Kategorija:Biografije, Koblenz