open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Julska revolucija

[mini|desno|*Sloboda predvodi narod* - [Eugène Delacroix, slika nastala povodom Revolucije 1830]]
**Julska revolucija** je ujedno i pad dinastije Bourbona.

Odluka o donošenju julskih odredbi 1830. kojima se ukida pravo glasa za veliku većinu stanovnika Francuske rezultirala je julskom revolucijom. Skupština saradnika opozicionih listova u Francuskoj koja je održana u prostorijama redakcije lista “Nacional” odlučila je uputiti protest Karlu X zbog objavljenih odredbi. Industrijalci su odlučili zatvoriti svoje tvornice i preduzeća u znak protesta protiv kraljevskih odredbi.

Zvanično, julska revolucija je započela dan nakon donesenih odredbi, 27 jula 1830. Na ulicama Pariza došlo je do masovnih okupljanja i sukoba sa policijom. Sve se to odigravalo isti dan kada su objavljene ordonanse. Narednog dana, nemiri su se ponovili. Ovaj put su bili još masovniji. Radnici, studenti, zanatlije, otpušteni vojni službenici uzeli su oružje, podigli barikade i krenuli u otvoreni sukob sa kraljevskom vojskom. Narodni ustanak je dobio masovni karakter. Oko 80 hiljada stanovnika Pariza uzelo je učešće u nemirima sa parolama “Dole Burboni! Živjela sloboda!”. Kraljevske lokalne trupe pod komandom maršala Marmona bile su nemoćne da uguše ustanak.

Narod je uspio zavladati Tiljerijskim dvorcem 29. jula 1830. godine i tu su istakli trobojnu zastavu iz vremena prve revolucije. Kraljevska vojska je potom napustila Pariz. Tokom "tri slavna dana" lokalne trupe koje su podržavale kralja u Parizu nisu uspjele ostvariti pobjedu, što označava njihov poraz.

Vlast je prešla u ruke privremene vlade. Vođe su bili pripadnici liberala – Lafit i general Lafajet. Kako se vojska nije htjela uplesti u gušenje nemira Karlu X je preostalo samo da se lično suoči s revolucionarima. Njihov je ultimatum kralju bio abdikacija ili parlamentarna monarhija. Karlo X. je odabrao abdikaciju u korist svog sina Luja XIX., ("kralja od dvadeset minuta").

Karlo X je bio primoran da se odrekne vlasti i da abdicira 2. augusta 1830.  Zbačeni kralj je sa svojom porodicom pobjegao u Englesku.

## Reference 
Kategorija:Historija Francuske
Kategorija:Revolucije
Kategorija:Sukobi u 1830.
Kategorija:1830. u Francuskoj
Safet Boškić

**Safet Boškić** (Fojnica 31. januar 1909. - Zagreb 14. novembar 1980), ustaški pilot iz Drugog svjetskog rata.

Bio je poznat kao najbolji pilot Bošnjak u Drugom svjetskom ratu sa ukupno 13 priznatih pobjeda. Borio se na Istočnom frontu u sastavu Hrvatske zrakoplovne legije (Kroaten-Staffeln 15./JG52). Letio je na Messerschmittu Bf-109. Na kraju rata je zarobljen, a 1945. je oslobođen iz ratnog zarobljeništva. Poslije rata je živio u Zagrebu gdje je bio aktivan u aero klubu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*http://books.google.ba; Croatian aces of World War 2
*https://web.archive.org/web/20100512152536/http://www.hrvatski-vojnik.hr/hrvatski-vojnik/2832010/podlistak.asp

Kategorija:Nezavisna Država Hrvatska
Kategorija:Biografije, Fojnica
Kategorija:Rođeni 1909.
Kategorija:Umrli 1980.
Kategorija:Ustaše
Ljubija

**Ljubija** je naseljeno mjesto u gradu Prijedoru, Bosna i Hercegovina.

## Historija 
Do 1963. godine, Ljubija je bila i centar istoimene općine koja je obuhvatala 29 naseljenih mjesta, a njena teritorija podijeljena između općina Prijedor i Sanski Most. Po posljednjem službenom popisu stanovništva iz 1991. godine, bivša općina Ljubija imala je 14.510 stanovnika.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt grada Prijedora
Runjići

**Runjići** su naseljeno mjesto u općini Travnik, Bosna i Hercegovina.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Travnik
Avaz Twist Tower

**Avaz Twist Tower** je neboder u Sarajevu. Neboder je sjedište novinsko-izdavačke kuće Avaz.
## Najviši toranj na Balkanu 
Toranj se nalazi na Marijinom Dvoru, u biznis distriktu Sarajeva, gdje se također nalazi i zgrada parlamenta i vlade BiH. Gradnja je počela 2006. godine, a rekordno je završena krajem 2008. godine. Avaz Twist Tower drži rekord najviše zgrade na Balkanu, te jednog od najinteresantnijih nebodera Evrope. Napravljen je od staklene fasade koja se uvija, a visok je 175 metara.

## Prije Avaz Twist Tower-a 
Prije izgradnje Avaz Twist Tower-a, Bosmal City Center u Bosni i Hercegovini držao je rekord najvišeg tornja u Bosni, dok je Toranj Ušće bio najviši na Balkanu (Beograd, Srbija, sa visonom od 141 metra (sa antenom)). Avazovo bivše sjedište pretvoreno je u hotel i urede. Hotel ima 5 zvjezdica, te nosi ime *Radon Plaza Hotel*.

## Vanjski linkovi 
* avaz.ba
* www.skyscrapercity.com 

Kategorija:Građevine u Sarajevu
Kategorija:2009. u arhitekturi
Ismailije

**Ismailije** jesu sekta koja se uobičajeno smatra da pripada šiitskom ogranku islama. Ova klasifikacija, međutim, može biti pogrešna. Ismailijske ši'ijeske odlike ne sačinjavaju njihov suštiski element. Njegova suštinska odlika je radije metafizika ismailizma. Sekta je jedna vrsta manifestacije unutar islama perzijskog religijskog sistema. Islam im daje vanjsku odoru, formu i rječnik, ali centralna ideja ismailizma je dosta drevnija. Ismailizam je islamska paralela gnosticizmu (alternativnoj dualističkoj formi kršćanstva), i povezan je sa helenističkim paganskim gnosticizmom i manihejstvom.

## Historijski razvitak 
Historijski, ismailizam je počeo kao ogranak onog što će se kasnije kristalizirati kao duodecimalni ši'izam. Međutim, također je moguće sagledavati duodecimalni ši'izam kao jednu vrstu ismailizma, ili radije kao rezultat spajanja političkog ši'izma, koji je tražio nekog ko će se zalagati za političku pravdu, a opet biti iz linije Alijinih potomaka. Postoji znatna razlika između dvanaestoimamskih šiitskih i ismailijskih ideja o imamu, koja odražava njihova različita teološka stajališta, dok to sunnije, naravno nikako ne prihvataju. Za njih, ta se riječ odnosi samo na predvodnika u molitvi.

Prva dinastija u islamu, Emevije, susrela se s političkim otporom od onih kojima je emevijska politika arapske nadmoći bila nepodnošljiva. Snage otpora često su svoje liderstvo tražile u Alijinim i Fatiminim potomcima. Zbog toga se na Džafera es-Sadika otvoreno gledalo kao na najpogodnijeg lidera otpora i zbog političke i zbog vjerske prirode. Za šiite je Džafer bio šesti imam te šesti nosilac duhovnog i vjerskog autoriteta, koje je naslijedio od Alije. Međutim, Džafer je bio učenjak koji nije pokazivao ličnu tendenciju da vodi pokret. Njegov najstariji sin Ismail, trebao je naslijediti Džaferov autoritet da nije umro prije svog oca. U ovom trenutku glavnina ši'ija je prvo gledala u Abdullaha, drugog Džaferovog sina, a kada je i on umro, pogled su uperili prema trećem sinu, Musau el-Kazimu, kao legitimnom nasljedniku. Sljedbenici Ismaila zastupali su mišljenje da je slijedeći imam trebao da bude Ismailov sin.

Ovi sljedbenici Ismaila nazvani su seb'ijama (sedmoimamski šiiti) jer su obznanili da je Ismail sedmi imam i da je brojem sedam ciklus sada kompletiran, oglašavajući time novi početak i svježiju doktrinu. 

Današnje ismailije uglavnom žive u Indiji i Pakistanu, s manjim grupama u Jemenu, Siriji, srednjoj Aziji i Iranu.

## Također pogledajte 
*Asasini
*Druzi
*Fatimije
*Karamiti
*Seb'ije
*Šiizam
*Te'vil

## Reference 
Kategorija:Islamske doktrine
Džaferije

**Džaferijska škola**, također **Džaferijski fikh** ()  je škola jurisprudencije (*fikha*) u dvanaestinskoj i ismailitskoj šiitskom islamu, nazvana po šestom imamu, Džafer es-Sadiku. U Iranu je Džaferijska sudska praksa sadržana u ustavu.

Razlikuje se od preovlađujućih mezheba sunitske jurisprudencije po oslanjanju na *idžtihad*, kao i na pitanja nasljedstva, vjerskih poreza, trgovine, ličnog statusa i dopuštanja privremenog braka (muta brak). Od 1959. godine, Džaferijska jurisprudencija je dobila status "pete škole" zajedno sa četiri sunitske škole od strane Univerziteta Azhar.

Džaferijska škola je nametnuta kao državna jurisprudencija u Iranu tokom safavidskog preobraćenja Irana u šiitski islam od 16. do 18. stoljeća. Sljedbenici Džaferijska škole se pretežno nalaze u Iranu, Iraku, Azerbejdžanu i Bahreinu gdje čine većinu, s velikim manjinama u istočnoj Saudijskoj Arabiji, južnom Libanu i Afganistanu.

## Reference 
## Također pogledajte 
*Džafer es-Sadik
*Šiizam
## Vanjski linkovi 
* www.ibn-sina.net, bih-kroz-prizmu-historijskog-razvitka-religijske-misli.html

Kategorija:Islamske doktrine
Kitabul-džefr

**Kitabul-džefr**, doslovno "Knjiga u janjećoj koži", jer je navodno ispisana na janjećoj koži. Navodno knjiga tajnih učenja za koju šije vjeruju da ju je sastavio Alija da bi se njome koristili njegovi nasljednici.

Ova knjiga prvi put se konkretno spominje u vezi Džafera es-Sadika, šestog imama ši'ija. Moguće je da je Alija čuvao bilježnicu koja je sadržavala njegovo tumačenje kur'anskih ajeta i druge njegove misli. To da je ona sadržava nešto suštinsko što on nije prenio onima koji su mu dolazilo po uputu druga je stvar, i zaista, sufije drže da je Alija bio jedan on onih koji su prenosili eterična znanja. Aluzije na takvu knjigu probile su se i u sunnijski folklor, gdje se ona ona naziva "Knjiga skrivenih stvari" (*Kitab al-maghayyabat*), pa je postao običaj da se toj knjizi pripisuju različita predskazanja, pogotovo predviđanja kataklizmičkih događaja. U modernom arapskom jeziku termin ilm al-jafr (znanost jafra) zadobio je značenje proricana i gatanja.

Kategorija:Islam
Džafer es-Sadik

**Džafer es-Sadik** *(Abū ʿAbd Allāh Dschaʿfar ibn Muhammad as-Sādiq)*, potomak poslanika Muhammeda. Poznati učenjak vjerskih nauka, uključujući i misticizam. Također se tradicionalno smatra i pročelnikom takvih kozmoloških i tajnih nauka kao što je alhemija. Imao je kružok studenata u Medini, a dva osnivača sunnijskih pravnih škola, Malik ibn Enes i Ebu Hanifa, su pred njim studirali. Duodecimalne ši'ije ga smatraju osnivačem njihove pravne škole koja se po njemu nazova *Džaferijska*.

Duodecimalne ši'ije smatraju da je Poslanik imao nasljednike koji su trebali preuzeti njegovu funkciju, u posrednika između čovjeka i Boga. Ovi nasljednici-posrednici, poznati kao Imami, bili su potomci Alije ibn Ebi-Taliba. Prema ši'ijama, Džafer je šesti Imam. Doktrina imameta drži da se ta funkcija prenosi oporukom. Otuda, kaže se, Džafer je imenovao svog najstarijeg sina Ismaila kao imama da ga naslijedi. Onda je, stoji dalje, on povukao svoju oporuku u korist svog trećeg sina Musaa el-Kazima, nakon što je Abdullah, njegov drugi sin, umro bez djece. Oni koji su, unatoč tome, odabrali sa slijede Ismaila i njegovog sina postali su sedmoimamijske ši'ije (''seb'ije''), koje su se održale do današnjeg dana kao Ismailije. Oni koji su se odlučili da slijede Musaa el-Kazima postali su duodecimalne ši'ije (''isna 'ašerijje'').

Džafer je veoma važna figura u razvoju ši'izma. Prije njega, pokret je mahsuz imao posebnu političku prirodu sa imamima koji su više bili oslonačke tačke otpora Emevijama i kao fokus rivalskim težnjama. Nakon njega, pokret se transformrao pod uticajem razvoja novih religijskih prilika kojima je on bio glasogovornik i autoritativni utemeljitelj. Ovo je kondiciralo sa uplivom, ustvari, heterodoksnih doktrina seb'ija u islam što će kasnije biti iskistalizirano i poznato kao ismailizam.

U skladu sa tradicijom koja drži da je on izvorište ezoterijskih doktrina, drugo pored samog imama Alije, ši'ije tvrde da je Džafer posjedovao knjigu tajnog znanja Kitabul-džefr koja je bila poznata samo članovima poslanikove porodice.

Bez imalo potpadanja pod ovakve uticaje, ili prihvatanja ovakvih doktrina i uloge koju je Džafer imao za ši'izam, on se unatoč svemu ovome smatra velikim sufijom od sunnujskih mistika, a pojavljuje se značajnim silsilama ili inicijacijskim lancima sufijskih redova.

## Također pogledajte 
* Ismailizam
* Kitabul-džefr
* Seb'ije
* Ši'izam
## Reference 
Kategorija:Muslimani
Ulm

**Ulm** je univerzitetski grad u njemačkoj pokrajini Baden-Württemberg, nalazi se na Dunavu, na jugoistočnom obodu njemačkih Alpa. Grad ima oko 122.000 stanovnika, a sjedište je gradske općine Ulm kao i općine Alb-Donau.

Po razvojnim planovima pokrajine Baden-Württemberg, Ulm je jedan od 14 glavnih središta pokrajine te sa gradom Neu-Ulm, koji pripada Bavarskoj (zajedno preko 170.000 stanovnika) čini jedan od najprostranijih dvostrukih središta Njemačke koji prelaze pokrajinske granice. On je najveći grad u okrugu Tübingen i regiji Donau-Iller, kojem pripada i područje bavarskog okruga Schwaben.

Ulm je poznat zbog gotske katedrale (Ulmer Münster) sa najvišim tornjem svijeta visine 161,53 metara. Pored nje, značajna je i duga tradicija Ulma sa najstarijim ustavom među njemačkim gradovima kao i gradskim pozorištem, čiji počeci sežu do 1641. godine. Ulm je često u prošlosti bio polazna tačka odseljavanja Švaba prema jugoistoku Evrope.

Grad se prvi put spominje u pisanim izvorima 22. jula 854 godine, kao kraljev posjed i slobodni carski grad. Od 1802 pripada Bavarskoj, a već 1810 je u sastavu Württemberga, dok sva gradska područja sa desne strane Dunava ostaju u Bavarskoj te se iz njih formira novi Ulm (Neu-Ulm). Kao najpoznatiji stanovnik Ulma ističe se Albert Einstein, koji je rođen u Ulmu 1879. godine.

## Geografija 
## Demografija 
## Historija 
## Politika 
## Ekonomija 
## Kultura 
## Znamenitosti 
mini|desno|150px|Katedrala u Ulmu, sa svojih 161,53 m visine najviša je crkva na svijetu

## Obrazovanje 
## Sport 
## Poznate osobe 
* Albert Einstein, poznati njemačko-američki naučnik.

## Reference 
Kategorija:Gradovi u Baden-Württembergu
Kategorija:Naselja na Dunavu
Martenzit

mini|200px|Martenzit u čeliku AISI 4140
mini|200px|Čelik sa 0.35% ugljika, naglo hlađen vodom sa temperature od 870&nbsp;°C
**Martenzit** (ime je dobio po njemačkom metalurgu Adolfu Martensu (1850-1914)) je svaka kristalna struktura koja se dobije substitutivnom transformacijom, u suprotnosti sa mnogo sporijom difuzivnom transformacijom. Spada u klasu tvrdih minerala. Kada se posmatra u popriječnom presjeku, kristalna zrna, koja su oblika leće, vide se kao da su oblika igle, zbog čega se nekad nepravilno opišu. Martenzit je vrlo čvrsti konstituent čelika (legura željeza i ugljika), od kojeg se prave opruge i žice za klavir. Martenzit se formira brzim hlađenjem austenita, koji zadržava atome ugljika koji nisu imali vremena da difuzijom izađu iz kristalne strukture.

1890tih godina, Martens je izučavao uzorke različitih čelika pod mikroskopom, a otkrio je da su najčvršći čelici imali pravilnu kristalnu strukturu. On je bio prvi koji je objasnio uzrok velike različitosti u mehaničkim osobinama raznih vrsta čelika. Martenzitne strukture su od tada pronađene u mnogim drugim praktičnim materijalima.

Martenzit ima drugačiju kristalnu strukturu (tetragonsku) od plošno centrirane kubične rešetke austenita, iz kojeg se i formira, ali zato imaju identičan hemijski sastav. Prijelaz iz jedne u drugu od ove dvije strukture zahtijeva veoma malo energije termalne aktivacije. Martenzit ima manju gustoću od austenita, tako da martenzitne transformacije rezultiraju relativnu promijenu zapremine. Ova osobina se može najlaške primijetiti na japanskim katanama, koje su prave prije naglog hlađenja. Hlađenje uzrokuje formiranje martenzita više po ivici oštrice, nego na tupom dijelu mača; kako se ivica širi, ostrica poprima blago zakrivljeni oblik.

Martenzit nije prikazan u jednačini faznog dijagrama željezo-ugljik, jer je martenzit metadtabilna faza, kinetički produkt brzog hlađenja čelika, koji sadrži dovoljno ugljika. Pošto se hemijski procesi ubrzavaju na većim temperaturama, martenzit je lahko uništava sa aplikacijom toplote. Pošto je jako teško kontrolisati naglo hlađenje, mnogi čelici se hlade tako da sadrže više martenzita, a zatim se termalno obrađuju, smanjujući sadržaj martenzita sve do željene koncentracije. Previše martenzita čini čelik krhkim, a premalo ga čini mehkim.

## Također progledajte 
* Nauka o materijalima
* Čelik za opruge

## Također pogledajte 
* Eutektička tačka
* Ferit (željezo)
* Čelik za opruge
* Alatni čelik

## Reference 
* http://mf.unze.ba

Kategorija:Metalurgija
Kategorija:Željezo
Kategorija:Legure
Ajetul-Kursi

**Ajetul-Kursi**, doslovno "Ajet o Prijestolju", 255. ajet sure El-Bekare, jedan je od dužih kur'anskih ajeta, a i jedan od temeljnih koji govore o utočištu i zaštiti. Oni su poznati kao *Ajatul-hifz* (ajeti zaštite).

Ovaj ajet uči se na arapskom kao način čovjekovog prepuštanja Božijoj volji i brizi. Vrijednost ovog ajeta spominje se i u hadisima.

Ajetul Kursi se smatra najvećim ajetom Kur'ana prema hadisu. Ajet se smatra jednim od najmoćnijih u Kur'anu, jer se vjeruje da se, kada se uči, potvrđuje Božja veličina. Osoba koja uči ovaj ajet ujutro i uveče biće pod zaštitom Boga od zla džina i šejatina. Koristi se u egzorcizmu, za liječenje i zaštitu od džina i šejtana. Budući da se vjeruje da Ajet prijestolja pruža duhovnu ili fizičku zaštitu, muslimani ga često izgovaraju prije polaska na put i prije spavanja. Vjeruje se da učenje ajeta nakon svake molitve omogućava ulazak u raj.

## Ajetul-Kursi 
### Originalno arapski 

### Transkripcija 
''(E'ūzu billāhi mineš-šejtānir-radžīm; bismillāhir-rahmānir-rahīm)*

*'Allāhu lā ilāhe illāhu vel hajjul-kajum. Lā te'huzuhū sinetun ve la nevm. Lehū mā fis-semāvāti ve mā fil ard. Men zellezi ješfeu 'indehu illā bi iznih. Jā'lemu mā bejne ejdīhim ve mā halfehum ve lā juhītūne bi šejin min 'ilmihī illā bi mā šā'. Vesi'a kursijjuhus-semāvāti vel ard ve lā jeūduhū hifzuhumā ve huvel alijjul-azīm.'''

## Prijevodi značenja 
### Muhammed Pandža i Džemaluddin Čaušević (1937) 
Allah je samo jedan i jedini Bog, koji vječno živi i svim stvorenjima vječno vlada. San ga ne spopada i ne spava. On je Gospodar svega što je na nebesima i na zemlji. Ko može tražiti zagovora kod Njega, a bez Njegova dopuštenja. On zna, što Njegova stvorenja rade i što će raditi, šta žele i šta će želiti. Njegova stvorenja mogu znati samo ono, što On hoće, a drugo više ništa ne znaju. Znanje i moć Njegova obuhvaća nebesa i zemlju, a čuvanje njihovo Ga ne umara. Uzvišen je samo On i veliko je Biće Njegovo.

### Besim Korkut (1977)
"Allah je - nema boga osim Njega - Živi i Vječni! Ne obuzima Ga ni drijemež ni san! Njegovo je ono što je na nebesima i ono što je na Zemlji! Ko se može pred Njim zauzimati za nekoga bez dopuštenja Njegova?! On zna šta je bilo i prije njih i šta će biti poslije njih, a od onoga što On zna - drugi znaju samo onoliko koliko On želi. Moć Njegova obuhvata i nebesa i Zemlju i Njemu ne dojadi održavanje njihovo; On je Svevišnji, Veličanstveni!"

### Mustafa Mlivo (1994)
Allah! Samo je On Bog! Živi, Samoopstojeći! Ne obuzima Ga drijemež, niti san. Njegovo je šta je u nebesima i šta je na Zemlji. Ko je taj ko će posredovati kod Njega, izuzev s dozvolom Njegovom? Zna šta je pred njima, i šta iza njih, a ne obuhvataju ništa od znanja Njegovog, izuzev šta htjedne. Kursijja Njegova obuhvata nebesa i Zemlju, i ne umara Ga održavanje njihovo. A On je Svevišnji, Veličanstveni.

## Hadisi koji se odnose na ovaj ajet
* Od Ebu Umamme se prenosi da je Muhammed rekao: "Onoga koji iza svakog propisanog namaza prouči Ajetu-l-kursiju ne dijeli od Dženneta ništa drugo osim smrti."

## Također pogledajte 
* El-Fatiha
* El-Bekare

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Ajetul-Kursi na tanzil.net

Kategorija:Kur'an
Deutsches Institut für Normung

mini|desno|200px|DIN logo
**DIN Deutsches Institut für Normung e.V.** (**DIN**; na bosanskom jeziku: **Njemački institut za standardizaciju**) je njemačka nacionalna organizacija za standardizaciju, kao i ISO oznaka te zemlje.  

DIN i mini-DIN konektori, kao i DIN šina su neki od primijera starih DIN standarda koji se danas koriste širom svijeta. Međutim, trenutno postoji oko 30 hiljada DIN standarda, koji pokrivaju skoro sva polja tehnologije. Jedan od najranijih i zasigurno najpoznatijih je bio DIN 476, standard koji je uveo format papira A4 (kao i ostale formate) 1922. godine. Kasnije (1975.) je usvojen kao međunarodni standard ISO 216.

DIN je registrovana asocijacija (*e.V.*), osnovana 1917. godine, originalno kao **Normenausschuss der deutschen Industrie** (NADI, Standardizacijski komitet njemačke industrije). 1926. godine, NADI je preimenovan u **Deutscher Normenausschuss** (DNA, Njmeački standardizacijski komitet) kako bi se pokazalo da je standardizacija sada pokrivala mnoga polja, a ne samo industrijske produkte. 1975. godine, DNA je preimenovana u DIN, sa sjedištem u Berlinu. Od 1975. godine priznat je od njemačke vlade kao nacionalno tijelo za standardizaciju, koje predstavlja njemačke interese na međunarodnom i evropskom nivou.

Akronim DIN se često pogrešno uzima kao skraćenica za *Deutsche Industrienorm* (Njemački industrijski standard). Ovo se dešava zbog historijskog porijekla DIN-a od NADI-a. NADI je objavljivao svoje standarde kao *DI-Norm* (*Deutsche Industrienorm*, Njmečka industrijski standard).

## Oznake DIN standarda 
Oznaka DIN standarda pokazuje njegovo porijeklo (# označava broj):

* *DIN #* se koristi za njemačke standarde sa primarnim značajem sa Njemačku.
**DIN EN #* se koristi kao njemačka verzija evropskih standarda. 
**DIN ISO #* se koristi kao njemačka verzija ISO standarda. *DIN EN ISO #* se koristi za standarde koji su, također, prihvaćeni kao evropski standardi.

## Primjeri DIN standarda 
*DIN 476: internacionalne veličine papira (sada ISO 216 ili DIN EN ISO 216)
*DIN 946: Određivanje koeficijenta trenja spojeva sa vijcima i navrtkama pod specifičnim uslovima.
*DIN 1451: Određuje vrste znakova (slova i brojevi) koje koriste njemačke željeznice, kao i saobraćajni znaci u Njemačkoj.

## Također pogledajte
* Spisak tema o standardima
* Spisak tema o elektronici
* Austrijski institut za standarde
* DQS
## Vanjski linkovi 
*web-stranica DIN-a (višejezična)
*Engleska verzija

*
Beinit

mini|desno|250px|Mikrostruktura bainita

[mini|desno|250px|[Fazni dijagram Fe-C, pokazuje eutektoidnu temperaturu i sastav pri kojoj se formira binit.]]
**Beinit** je mikrostruktura koja postoji u čeliku nakon određenih termičkih obrada. Prvi su ga opisali Davenport E. S. i Edgar Bain. Formira se kada austenit (rastvor ugljika u gama-željezu) brzo ohladi ispod kritične temperature od 723&nbsp;°C (oko 1333&nbsp;°F).

Fina nelamelarna struktura, beinit se najčešće sastoji od ferita i cementita. Po sastavu je sličan perlitu.

Kada se formira tokom kontinuiranog hlađenja, brzina hlađenja za formiranje bainita je veća od one koja je potrebna za formiranje perlita, ali je niža kod potrebne za formiranje martenzita, u čeliku istog sastava.

Beinit je, generalno, jači i više je duktilan od perlita.

## Također pogledajte 
* Nauka o materijalima

## Reference 
Kategorija:Metalurgija
Ledeburit

[mini|desno|250px|[Fazni dijagram Fe-C, pokazuje tačku u kojoj se izlučuje ledeburit (pri 4,3% C).]]
**Ledeburit** je eutektička mehanička smjesa austenita i cementita, nastala pri 1147&nbsp;°C pri 4,3% C iz ternog rastopa.

Ime je dobio po metalurgu Karl Heinrich Adolf Ledeburu (1837-1916). On je bio prvi profesor metalurgije na Bergakademiji u Freiburgu. Ledeburit je otkrio 1882. godine.

Ledeburit nastaje kada je sadržaj ugljika između 2,06 i 6,67%. Eutektička smjesa je sa 4,3% ugljika. Tačka topljenja mu je 1.147&nbsp;°C. Pri 4.3% C, metal postaje 100% ledeburit.

## Forme ledeburita 
Ledeburit ima dvije forme: Ledeburit I i Ledeburit II.

Ledeburit I (na 1.147&nbsp;°C) je sačinjen od austenita i cementita.

Ledeburit II (na sobnoj temperaturi) je sastavljen od primarnog cementita sa reklistalizovanim sekundarnim cementitom (koji se odvaja od austenita kako se metal hladi) i (sa sporim hlađenjem) od perlita. Perlit nastaje zbog eutektoidnog raspada austenita iz Ledeburita I na 723&nbsp;°C. Tokom brzog hlađenja, može nastati bainit umjesto perlita, a sa vrlo brzim hlađenjem može nastati martenzit.

## Također pogledajte 
* Nauka o materijalima

## Vanjski linkovi 
*Imena i čelici

Kategorija:Legure
Kategorija:Metalurgija
Kommandobefehl

**Kommandobefehl** (bos. *Komandni odred*) je bio strogo tajni odred koji je odobrio Adolf Hitler 18. oktobra 1942. godine, sa naredbom da svi komandosi pronađeni u Evropi i Africi, treba da budu ubijeni do posljednjeg čovjeka.

## Sadržaj
desno|220px|Adolf Hitler
Kao povod komande je navedeno, da protivnik koristi metode ratovanja koje nisu u skladu "međunarodnih sporazuma iz Ženeve". Članovi komandosa su regrutovani dijelom amnestiranim (puštenim) kriminalcima. U ruke njemačkih oficira dospjela su naređenja saveznika prema kojim *komandos* može likvidirati protivnika.

Stoga, promjenjena je borba protiv sabotaže, što je tadašnji izvještaj Wehrmachta od 7. oktobra 1942  i najavio.

Svi komandosi su morali biti likvidirane bilo da se radi o nenaoružanim, uniformisanim osobama, padobrancima ili diverzantima. Pomilovanje u slučaju predaje se nije smjelo primjenjivati. Svaka likvidacija se morala hitno javiti OKW-u (Oberkommando der Wehrmacht, bs. Glavni štab Wehrmachta). U slučaju da komandose uhvati policija (od strane Wehrmachta) u zauzetim zemljama isti su morali biti predati agentima SD-a.
Naređenje nije obuhvatalo veće operacije na kopnu i vazduhu. Završna rečenica koju je Hitler potpisao je glasila: "Svako nesprovođenje od strane oficira će biti predmet na vojnom sudu, jer su dotični propustili sprovod odnosno radili protivno naređenju".

## Reference 
## Vanjski linkovi
* Kommandobefehl, kompletan sadržaj

Kategorija:Nacistički ratni zločini
Dorijat

**Dorijat** je imaginarno kraljevstvo iz knjige Silmarilion. Dorijat je osnovan u nekom Dobu zvijezda. Kada su vilinski rod Teleri, u Prvom Dobu Zvijezda putovali u Neumiruće zemlje njihov kralj Elve Singolo je zalutao u jednoj šumi. Tamo je sreo Melijanu Maju, majarskog duha. Zaljubio se u nju i dugo su ostali u šumi. Teleri su dugo čekali kralja ali su krenuli bez njega , ali ipak je jedan dio njih ostao i nazvao se Sindarima. Elve se vratio i sa Mellijanom i Sindarima osnovao kraljevstvo Dorijat. Uzeo je ime Tingol. Melijana je istkala prsten zaštite oko Dorijata nazvan Prsten Melijanin. Melkor i njegovi zli Orci ih nisu mogli pobijediti. Cirdan i njegovi Falatrimi i Laikvendi, su se zakleli na vjernost kralju Tingolu. Tingol i Melijana imali su dijete Lutijenu, najljepšu od svih Vilenjaka. U Prvom dobu sunca Edain po imenu Beren je stigao u Dorijat i zatražio od Tingola Lutijeninu ruku. Tingol je rekao da će je oženiti ako donese jedan Silmaril. Ovaj poduhvat je uspio. Međutim, Tingola su ubili Patuljci Nogroda u želji za Silmarilom. Melijana Maja je napustila Srednju Zemlju. Dior, sin Berena i Lutijena, je skupio Sindare i obnovio Dorijat. Beren je oteo Silmaril od Patuljaka. Silmaril je dobio Dior nakon Berenove smrti. Sinovi Feanorovi su poslali poruku Dioru, zahtijevajući predaju Silmarila na osnovu njihovog nasljednog prava. Dior je odbio da preda Silmaril. Feanorovi sinovi su napali Dorijat sa svom svojom snagom. Kelegorm, Karantir i Kurufin su poginuli, ali je i Dior ubijen i Dorijat je razoren zauvijek. Diorova kći, Elvinga, je pobjegla sa Silmarilom.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Lokacije Srednje zemlje
Liveno gvožđe

mini|desno|250px|Metastabilni dijagram stanja **Fe-Fe3C**.
**Liveno gvožđe** ili **gvožđe** predstavlja leguru elementarnog željeza i ugljika, sa procentom ugljika od 2,11 - 6,67%. Naziv se često odnosi na sivi liv, ali identificira i veliku grupu legura na bazi željeza, koji očvršćavaju na eutektičkoj liniji.

## Pregled 
Željezo ulazi u sastav više od 95% poznatih legura, dok su glavni legirajući elementi ugljik i silicij. Procent ugljika u ljevanom željezu kreće se od 2,1 do 4% C, dok se željezne legure sa manje ugljika označavaju kao ugljični čelik. Liveno gvožđe sadrži i umjerene količine silicija, normalno od 1 do 3%, te bi se ove ove legure zbog toga trebale smatrati ternijarnim Fe-C-Si legurama.

## Proizvodnja 
Liveno željezo se proizvodi od sirovog željeza, koje je proizvod topljenja željezne rude u visokoj peći. Liveno željezo se može proizvoditi direktno iz rastopljenog sirovog željeza ili ponovnim topljenjem sirovog željeza, često uz značajne količine željeza, čelika, krečnjaka, ugljika (koksa) i poduzimanjem različitih koraka za uklanjanje neželjenih zagađivača.
desno|mini|Dodavanje inokulacije u tok dok se rastopljeno liveno gvožđe ljeva u zeleni pješčani kalup u ljevaonici

## Varijante livenog željeza 
### Sivo liveno gvožđe (sivi liv)
### Ostale livene legure željeza 
## Reciklaža livenog željeza 
Za svrhe reciklaže metalnog otpada, liveno gvožđe je podijeljeno u dvije vrste. Jedna je TTMO 1, što znači **teško topivi metalni otpad - stepen 1**, i TTMO 2, što znači **teško topivi metalni otpad - stepen 2**.

## Historija 
## Mostovi od livenog željeza 
## Reference 
## Literatura 
* John Gloag and Derek Bridgwater, *A History of Cast Iron in Architecture*, Allen and Unwin, London (1948)
* Peter R Lewis, ''Disaster on the Dee: Robert Stephenson's Nemesis of 1847'', Tempus (2007) 
## Vanjski linkovi 
* Metalurgija livenog željeza, Univerzitet Cambridge 
* Liveno gvožđe
* http://mf.unze.ba

Kategorija:Legure na bazi željeza
Kategorija:Prerada metala
Kategorija:Engleski izumi
Kategorija:Kineski izumi
Policijska misija Evropske unije

**Policijska misija Evropske unije** ( ili *EUPM*) jest misija Evropske unije koja nastoji da u Bosni i Hercegovini putem usmjeravanja, praćenja i kontrole rada u policijskim službama uspostavi održivu, profesionalnu i multietničku policiju koja djeluje u skladu s evropskim i međunarodnim standardima. Ovo je prva misija ove vrste poduzeta od strane Evropske unije, te je definisana u okviru Zajedničke vanjske i sigurnosne politike EU. EUPM je nasljednik Međunarodne policijske misije Ujedinjenih nacija u BiH, čiji je mandat završen krajem 2002. godine.

EUPM djeluje u saradnji sa Specijalnim predstavnikom Evropske unije koji također ima mandat kao UN-ov Visoki predstavik za Bosnu i Hercegovinu. U okviru svoje strategije i zadatih ciljeva EUPM pomaže agencijama za spovođenje zakona u BiH u borbi protiv organizovanog kriminala, procesuiranju krivičnih djela ratnog zločina kao i u reformi policije u Bosni i Hercegovini.

## Također pogledajte 
* Visoki predstavnik Bosne i Hercegovine
* EUFOR

## Reference
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica EUPM-a 

Kategorija:Politika Bosne i Hercegovine
Kategorija:Evropska unija
Evrokod

**Evrokodovi** su evropske norme za proračun raznih vrsta građevinskih konstrukcija. Oni obrađuju i sve predvidive vrste opterećenja i njihovo djelovanje na konstrukcije. U razvoju evrokodova osnovna ideja je stvaranje ujednačenog sistema konstrukcijskih pravila pridržavajući se CEN-ovih normizacijskih pravila. Cilj je da evrokodovi postanu evropske norme, vodeći računa da su povezani sa drugim usklađenim ili neusklađenim evropskim normama za građevinske proizvode.

## Podjela evrokodova 
Svaki evrokod je podijeljen u više dijelova, a neki dijelovi imaju i poddijelove. Norme su veoma opsežne, pa pojedini dijelovi imaju više od stotinu stranica. Dogovoreno je da se evrokodovi prvo pripreme kao prednorme (ENV):

*ENV 1991 Evrokod 1: Osnove projektiranja i djelovanja na konstrukcije
*ENV 1992 Evrokod 2: Projektiranje betonskih konstrukcija
*ENV 1993 Evrokod 3: Projektiranje čeličnih konstrukcija
*ENV 1994 Evrokod 4: Projektiranje čelično-betonskih spregnutih konstrukcija
*ENV 1995 Evrokod 5: Projektiranje drvenih konstrukcija
*ENV 1996 Evrokod 6: Projektiranje zidanih konstrukcija
*ENV 1997 Evrokod 7: Geotehničko projektiranje
*ENV 1998 Evrokod 8: Projektiranje konstrukcija otpornih na potres
*ENV 1999 Evrokod 9: Projektiranje aluminijskih konstrukcija

**Evrokod 1** daje opće osnove projektiranja konstrukcija, bez obzira na vstu materijala od kojeg je konstrukcija izrađena, dakle načela projektiranja, opterećenja i zahtjeve koji su primjenjivi na sve konstrukcije. Prema CEN/CENELEC-ovim Unutrašnjim propisima - 2. dio: Opća pravila za normizacijski rad, evropska prednorma (ENV) buduća je norma 3, koju je razradio CEN/CENELEC u skladu sa svojim pravilima za privremenu upotrebu, dok nacionalne norme koje su sa njom u suprotnosti mogu uporedo ostati na snazi. Navedene prednnorme (ENV) bit će prihvaćene kao nacionalne norme nakon pripreme nacionalnih dokumenata za primjenu (NAD), koje mora prirediti svaka država članica. Radi se dakle o različitim opterećenjima (npr.snijeg, vjetar, potresno opterećenje i sl.) koja ovise o geografskom položaju, o različitim koeficijentima sigurnosti, tzv. uokvirenim vrijednostima (Boxed Values) koje propisuje vlada svake države i sl. Evrokodovi su trenutno povezani sa cijelim sistemom od oko 85 evropskih normi ili prednormi. Izdavanje engleske verzije evrokodova u statusu prednormi počelo je 1993. godine i prema planu treba biti dovršeno 2007. godine. Njihovo izdavanje kao evropskih normi (EN) očekivalo se od 1999. do 2004. godine.

## Također pogledajte 
* CEN: Evropski komitet za standardizaciju
* BS 5950: Britanski standard dizajna čelika kojeg će zamijeniti Evrokod 3
* BS 8110: Britanski standard dizajna betona kojeg će zamijeniti Ecrokod 2
* Spisakf EN standarda
* Strukturalno inženjerstvo
* Geotehničko inženjestvo

## Vanjski linkovi 
* Eurocodes: Building the Future - the European Commission website on the Eurocodes
* Stručnjaci za evrokodove
* https://web.archive.org/web/20071207185918/http://www.basmp.gov.ba/
* http://www.dzm.hr 

Kategorija:Standardizacija
Kategorija:Evrokodovi
Eutektička tačka

desno|mini|350px
**Eutektik** ili **eutektička smjesa** je smjesa dvije ili više čvrste faze pri sastavu koji ima najnižu tačku topljenja, i gdje faze istovremeno kristaliziraju iz tečnog rastopa na toj temperaturi. Omjer faza za održavanje eutektika se određuje primjenom pravila poluge u eutektičkoj tački na binarnom faznom dijagramu. Termin dolazi od grčke riječi *eutektos*, što znači *lahko topiv*. Legure sa eutektičkim sastavom prolaze kroz eutektičku reakciju, tj. tečna faza očvršćuju u više čvrstih faza.

Uravnoteženi fazni dijagram sa desne strane prikazuje jednostavni binarni sistem sastavljen od dvije komponente, A i B, koji ima eutektičku tačku. Dijagram pokazuje relativnu koncetraciju komponenti A i B duž X-ose, a temperaturu duž Y-ose. **Eutektička tačka** je tačka u kojoj tačna faza prelazi duretno u čvrstu α + β fazu (čvrsta faza sastavljena i od A i od B komponenete), što predstabvlja minimalnu temperaturu topljenja za bilo koju moguću leguru od komponenti A i B. Temperatura, koja odgovara ovoj tački, naziva se **eutektička temperatura**.

Nemaju svi binarni sistemi eutektičku tačku: oni koji formiraju čvrsti rastvor pri svim koncetracijama, kao što je sistem zlato-srebro, nema eutektika. Sistem legure, koji ima eutektik, se često naziva i eutektički sistem ili eutektička legura.

Čvrsti produkti eutektičke transformacije mogu se lahko identificirati pomoću njihove lamelarne strukture.

## Ostale kritičke tačke 
### Eutektoid 
Kada je rastvor iznad tačke trasformacije prije u čvrstom nego u tečnom stanju, analogna eutektoidna reakcija može se dogoditi. Naprimjer, u sistemue Fe-C, austenitna faza može proći kroz eutektoidnu fazu, pri čemu se dobija ferit i cementit (željezni karbid), često u lamelarnoj strukturama, kao što su perlit i bainit. Ova eutektoidna tačka nalazi se na 727&nbsp;°C pri 0,8% sadržaja C; legure sa približno ovakvim sastavom nazivaju se *visokougljični čelici*, dok se oni sa manje ugljika nazivaju *niskougljični čelici*.

[mini|desno|300px|[Fazni dijagram Fe-C, pokazujee **euctektoidnu** transformaciju između austenita (γ) i perlita.]]

### Peritektik 
Peritektička transformacija je, također, slična eutektičkim reakcijama. U ovom slučaju, tečna i čvrsta faza tačno određenih osobina, reaguju pri tačno određenoj temperaturi, te daju drugu čvrstu fazu. Ovakva transformacija postoji u sustemu Fe-C, kao što je prikazano na faznom dijagramu (gornji lijevi dio). U tom dijelu, prikazano je kako δ faza reaguje sa tečnom fazon, kada se izlučuje čisti austenit na 1495&nbsp;°C i pri 0,17% C.

## Također pogledajte 
* Azeotrop
* Čvrsti rastvor
* Fazni dijagram

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Metalurgija
Kategorija:Geohemija
Kategorija:Proizvodnja čelika
Kategorija:Hemija
Lummi

**Lummi** (U ranijem spelovanju i Há-lum-mi, Nuh-lum-mi, Qtlumi), jeste Salishan pleme sa Bellingham Baya i oko ušća Nooksack Rivera u Washingtonu, regija Whatcom, danas na rezervatu Lummi Reseervation.Tamo su smješteni ugovorom potpisanim 1855. u Point Elliottu. Rana Lummi populacija bila je oko 1,000 (1780.), Moonyjeva je procjena iz 1928. Stern (1934.) navodi pet njihovih sela, to su: *Elek* i *Hwetlkiem*  kod Bellingham Baya; *Kwakas* i *Momli* na Nooksack Riveru; i *Skalisan* sjeverno od Point Francisa,  nasuprot Lummi Islanda. Pleme je posjedovalo i nekoliko ribarskih stanica {Ribolov (losos) i sakupljanje školjkaša} *Hoholos* (Orcas Island), *Hwitcosang* (na Upright Channel južno od Shaw Islanda). *Hwtcihom* ili *Bee Station*, sjeverno od  Sandy Pointa), *Skalekushan* ili  *Village Point* (Lummi Island), *Skolete* (na Lopez Islandu, nasuprot Lopeza), *Tceltenem* (na Point Robertsu), i *Tlkwoloks* (na Orcas Islandu).

Lummi govore jezikom koji pripada grupi Straits Salisha.

Ovaj narod u ovom kraju živi oko 12.000 godina. Obala i obližnje planine pružali su im izvore hrane. Lovio se losos, iskapali su korijenje-camasa i sakupljali bobice koje su sušili na suncu. Različiti resursi prehrane, koje je nudila priroda, morali su dovoditi do sezonskih pokreta plemena, nakon čega bi se vraćali u svoja stalna naselja sastavljenih od velikih drvenih kuća.

Njihova kultura koja pripada plemenima Sjeverozapadne obale poznavala je i drvorezbarstvo (maske i razne drvene predmete), drvene kuće, potlatch i kanue. 
Sa bijelcima Lummi dolaze u kontakt 1788. (Mears), a pokrstio ih je 1850 Rev. (časni) Eugene Casimir Chirouse. Pet godina kasnije po ugovoru *Treaty of Point Elliot* odlaze na rezervat Lummi.

Od njihovog broja od svega nekoliko stotina ljudi (631, 1937.), broj im se dosta umnožio, pa ih prema IHS-u, 2003 ima ih 3,519.

## Vanjski linkovi 
*The Lummi Indian Tribe and Life with the Salmon  
*Lummi Nation
*The Lummi Indian Nation
*Lummi Indians
*Lummi 

Kategorija:Indijanci, SAD
Pontiac Montana

mini|desno
**Montana** je veliki minivan dosad proizveden u dvije generacije, a od 1997. ga isključivo na sjevernoameričkom tržištu prodaje General Motorsa marka Pontiac.

Prva generacija je dijelila izgled i platformu sa ostalim koncernovim velikim minivanovima Chevrolet Venture, Oldsmobile Silhouette i Opel Sintra, a u početku se prodavala pod nazivom **Trans Sport**, kojeg je nosio i njen prethodnik, dok je Montana bio samo naziv nivoa opreme. Međutim, 1999. to ime se počelo koristiti kao naziv modela.

Montana druge generacije uvedena je na tržište 2005., a izgled i platformu dijeli sa modelima Buick Terraza, Chevrolet Uplander i Saturn Relay. Opremljena je 3,5-litarskim motorom sa šest cilindara i 200 KS, a proizvodi se u okolini Atlante u saveznoj državi Georgiji.

Kategorija:Automobili
Albertina

250px|mini|*Palača Nadvojvode Albrechta* u Beču

**Albertina** je bečki muzej u kojem se čuva jedna od najvećih i najpoznatijih grafičkih zbirki na svijetu s oko 65.000 crteža i preko milion grafika. Muzej je smješten u palači Nadvojvode Albrechta u samom središtu Beča u neposrednoj blizini čuvene Bečke državne opere i Hotela Sacher. Naziv je dobio po svom osnivaču - Vojvodi Albertu Kasimiru von Sachsen-Teschen.

U muzeju se između ostalih čuvaju i djela Leonarda da Vincija, Michelangela, Raffaela, Peter Paul Rubensa, Oskara Kokoschke, Rembrandta, Albrechta Dürera, Gustava Klimta i Egona Schielea.

## Historijski pregled 
250px|mini|Albrecht Dürer, 1502., 25 x 23 cm

Nadvojvoda Albert postavio je grafičku zbirku sedamdesetih godina 18. vijeka u dvorcu Pressburg, u kojem je boravio kao guverner Kraljevine Ugarske od 1765. do 1781. Na današnjem mjestu u bečkoj palači Nadvojvode Albrechta, Albertina se nalazi od 1795, a za javnost je prvi put otvorena 1822. Po Albertovoj smrti zbirka i sama palača pripali su njegovim nasljednicima - nadvojvodama Karlu te kasnije Albrechtu i Friedrichu, koji su nastavili s obogaćivanjem grafičke zbirke.

Od 1919. zbirka je u posjedu Republike Austrije, te se 1920. spaja sa zbirkom grafika bivše Carske dvorske biblioteke. Zbirka i palača u kojoj je smještena nose od 1921. današnji naziv Albertina.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* www.albertina.at
* Pohrana umjetničkih djela

Kategorija:Muzeji u Austriji
Kategorija:Muzeji osnovani 1776.
Huancavilca

**Huancavilca**.- Pleme Indijanaca porodice Atalán nastanjeno u Ekvadoru blizu zaljeva Guayaquil, na poluotoku Santa Elena. Jezično su Huancavilca najsrodniji  Caraque Indijancima, sa kojima čine posebnu granu Atalána. 

Kultura Huancavilca i susjednih Atalanskih plemena Paches (ili Manteños, Mantaes) i Punáes trajala je odpriliko od 500te godine pa do 1532. Bili su ribari i mornari koji su dolazili u kontakt sa narodima Perua i Srednje Amerike. Glavna izvozna roba bila su im školjke-spondilus, pamučna tkanja, kao i predmeti od zlata, srebra, bakra i opsidijanova ogledala. Pod vlast Inka su došli prilikom osvajanja Huayna Capaca. 

Potomci Huancavilca u novije doba broje 34.850 (1995.)

## Vanjski linkovi 
*Pueblos Huancavilca, Manteño y Punáe
*Manteño Huancavilca
*Manteño – Huancavilca 

Kategorija:Američki Indijanci
Tyigh

**Tyigh** (Attayes, Iyich, Ta-ih, Thy, Tyh,).- Pleme Tenino Indijanaca, porodica Shahaptian, čiji je dom bio područje uz rijeke Tyigh i White u regiji Wasco Oregon. Historija Tyigha identična je ostalim grupama Tenina. Godine 1855., po ugovoru *Wasco Treaty* odlaze na rezervat Warm Springs gdje se nisu posebno popisivali, nego su sa ostalima vođeni pod bez-različnim imenom *Warm Springs Indians*. Brojno stanje 1854., znači godinu dana prije odlaska na rezervat, bilo im je 500, a 1859. (450). 
Kultura Tyigha i Tenina pripadala je području Platoa. Ostali nazivi za njih bili su *Teáxtkni* ili *Télknikni* (Klamath) i Tse Amínema (Luckiamute).

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Indijanci, SAD
Abdulah Budimlija

**Abdulah Budimlija** (22. novembar 1922 – 1. juli 2009) bio je bosanskohercegovački imam, hafiz, profesor i književnik.

## Biografija 
Abdulah Budimlija je završio medresu 1939. Jedno vrijeme je bio na dužnosti imama Atik džamije u Bijeljini, te je obavljao funkciju profesora u Behram-begovoj medresi u Tuzli.

Budimilija je i jedan od potpisnika Rezolucije Muslimana protiv zločina nad Srbima 1941. Za vrijeme SFR Jugoslavije je dva puta osuđivan na robiju zbog pripadnosti organizaciji *Mladi Muslimani* - prvi put 1949, a drugi put 1981.

U junu 2006. je na manifestaciji “Kaimijini dani” dobio nagradu za životno djelo. Umro je 11. jula 2009. i ukopan u haremu Džindijske džamije u Tuzli.

## Djela 
Abdulah Budimlija je objavio četiri knjige:
*Hafizove latife – Bošnjaci u pričama, dosjetkama i šalama,
*Čuvajte se zabranjenih djela,
*Moja sjećanja i
*Kaligrafija arapskog pisma.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Abdulah Budimlija na firdeus.de

Kategorija:Rođeni 1922.
Kategorija:Umrli 2009.
Kategorija:Biografije, Foča
Kategorija:Hafizi
Kategorija:Imami
Kategorija:Potpisnici Sarajevske rezolucije
Beskrilni insekti

**Beskrilni insekti** () su najprimitivniji insekti. Odlikuju se nedostatkom krila i raznim dodacima na trbuhu, često parom cerki (dodatak sličan repu). Mladi insekti su po svemu sem po veličini nalik odrasloj jedinki.

## Vrste 
* proture 
* zemne buhe
* diplure
* kučankosce

## Proture 
To su sitni insekti, veličine oko 1&nbsp;mm. Rasprostranjeni su po cijelom svijetu. Žive u vlažnom zemljištu, mahovini, naslagama opalog liišća. Od ostalih insekata razlikuju se po tome što nemaju pipke, niti oči, a usta su im transformisana u šiljate strukture osposobljene za ubadanje i bušenje. Pomoću njih hrane se  tečnošću iz bijelih masa nitastih ćelija gljiva, (micelija), kojima su prekriveni korjeni gljiva u stanju tuljenja.

## Zemne buhe 
Ova grupa obuhvata oko 4000 vrsta. Žive uglavnom na plodnom tlu na površini, ili priličnoj dubini. Veoma gusto su naseljene. Na kvadratnom metru živi od nekoliko hiljada do  700 000 zemnih buha zavisno od toga koliko ima organskih materija u zemljištu.  Veoma su važne u početnom procesu usitnjavanja i  truljenja  ostataka biljaka u zemljištu.  Vrste sa površine zemlje mogu narasti do 5&nbsp;mm kao što je tetrodontofora. 
Neke žive u stajaćoj vodi  Podura aquatica, a neke na glečerima Isotama saltans.

## Diplure 
Diplure su insekti dvozubih čekinjastih „repova“, imaju  vitka nepigmentirana tijela, dva pipka. Dužine su oko 1&nbsp;mm, ali neke tropske vrste dužine su  4&nbsp;cm. Najčešće naseljavaju područja umjerenog i žarkog toplotnog pojasa. opisano je oko 400 vrsta. Podijeljene su u 2 grupe:

*Compedeidae imaju cerke slične pipcima
*Japigydae imaju cerke preobražene u hvataljke koje služe za  hvatanje malih larvi i drugih zglavkara.

## Kičanokosci 
Ima ih oko 350 vrsta podijeljenih u 2 grupe
Machilidae imaju vretenasta tijela, velike oči i tri ocela.
Lepismatidae imaju spljoštena tijela, male oči koje mogu nedostajati.
Žive na vlažnim mjestima. Neke žive u ljudskim naseljima. Oštećuju knjige, odjeću. Šećeraš ili srebrna ribica, duga je oko 1&nbsp;cm.

Kategorija:Insekti
Zajednica nezavisnih država

**Savez nezavisnih država** (ruski: *Содружество Независимых Государств*) je politička i ekonomska zajednica 11 zemalja bivših članica Sovjetskog Saveza. Organizacija je osnovana u decembru 1991. godine. Sjedište organizacije nalazi se u Minsku, Bjelorusija.

## Historija 
## Zemlje članice 
* Trenutne članice:
** Armenija (1991)
** Azerbejdžan (1991)
** Bjelorusija (1991)
** Kazahstan (1991)
** Kirgistan (1991)
** Moldavija (1991)
** Rusija (1991)
** Tadžikistan (1991)
** Ukrajina (1991-2014)
** Uzbekistan (1991)
* Pridružene članice
** Turkmenistan (član od 1991, članstvo povučeno u 2005. godini. Od tada pridruženi član)

## Također pogledajte 
* Savez Rusije i Bjelorusije

## Vanjski linkovi 
* Zvanične stranice Saveza nezavisnih država

Kategorija:Međunarodne organizacije
Kategorija:Savez nezavisnih država
Kategorija:Sovjetski Savez
Württemberg

mini|Zastava Württemberga.|250px
mini|Grb Württembergškog kraljevstva.|250px
**Württemberg** (prije **Wirtemberg**) se odnosi na površinu i bivšu državu u Švabiji, u regiji jugozapadne Njemačke.

Glavni grad je Stuttgart. Kratak period vremena, sjedište vlade nalazilo se u Ludwigsburgu i Urachu. Ime dinastije i držafe dolazi od strmih Stuttgartskih brda, blizu Stuttgart-Untertürkheima.

## Historija 
## Geografija 
mini|desno|380px|Karta Württemberga i Hohenzollerna.

## Također pogledajte 
*Vladari Württemberga

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Njemačka
*
Lugano

**Lugano** je grad na samom jugu Švicarske u italijanskom govornom kantonu Ticino koji graniči sa Italijom. Za razliku od ostalih švicarskih gradova grad ima sredozemni karakter sa toplim ljetima. Posljednih godina grad je privukao veliki broj poznatih ličnosti iz polja filma, sporta i zabave. Smatra se da samo ime grada dolazi od latinske riječi *Locus* koja znači drvo.

Kategorija:Gradovi u Švicarskoj
Göteborg

**Göteborg**  je grad i općina u kotaru Västra Götaland na zapadnoj obali Švedske. Općina u 2006. godina broji 489.787 stanovnika dok šira gradska zona broji 879.000 stanovnika. Ovo čini Göteborg drugim najvećim gradom u Švedskoj i trećim u Skandinaviji (poslije Štokholma i Kopenhagena). U gradu također djeluje najveći univerzitet u sjevernoj Evropi po broju studenata. U Göteborgu je najveći stadion u Skandinaviji, Nya Ullevi i Gamla Ullevi 43000, kao i  hokej stadion Scandinavium 13000.

## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

## Reference
*Hrvatska enciklopedija, mrežno izdanje. Leksikografski zavod Miroslav Krleža, 2021. Pristupljeno 30. 1. 2023.

Kategorija:Gradovi u Švedskoj
Kategorija:Gradovi u okrugu Västra Götaland
*