Deimos (satelit)

**Deimos** (grčki: Δείμος) manji je i dalji od dva Marsova prirodna satelita (drugi je Fobos). Ime je dobio po Deimosu, figuri koja je predstavljala užas u grčkoj mitologiji. Pretpostavlja se da su po svom postanku asteroidi nastali u vanjskim dijelovima sunčeva sistema i zarobljeni Marsovim gravitacionim poljem. Fobos i Deimos mogli su se formirati kao Mjesec, rastvaranjem materijala rastrganog s Marsa udarom patuljastog planeta prema numeričkim simulacijama.

Deimos ima srednji poluprečnik od 6,2&nbsp;km (3,9&nbsp;mi) i potrebno mu je oko 30,3 sata da kruži oko Marsa.

Slabo je vidljiv sa Zemlje, ako ne kao svijetla točka, bio je predmet pomnih promatranja tokom svemirskog istraživanja Crvene planete. Njegova površina, fotografirana gotovo u cijelosti, prekrivena je debelim slojem regolita crvenkaste boje i ima svjetlije pruge koji se fokusiraju na grebene malih visoravni i reljefi. Iako je vrlo krateriran, Deimos zapravo izgleda vrlo glatko, vjerovatno je prošao proces seizmičke degradacije.

Njegov sastav, za koji se vjeruje da je sličan sastavu asteroida tipa D i izumrlih jezgara kometa, predstavlja ozbiljne poteškoće znanstvenicima koji žele objasniti njegovo porijeklo.

## Otkriće 
[140px|mini|lijevo|[Asaph Hall, otkrivač Deimosa.]]
Deimos je otkrio Asaph Hall 12. augusta 1877. u 7:48. Hall je istovremeno otkrio i Fobos nakon sistemske potrage za Marsovim satelitima.

Imena za ove satelite predložio je Henry Madan (1838–1901)

## Fizikalne karakteristike 
[mini|lijevo|Slika Deimosa s *[Viking 2|Vikinga 2*, 5. oktobar 1977.]]
Deimos, poput Marsovog drugog mjeseca Fobosa, ima elektromagnetni spektar, albedo i gustinu slične onima asteroida C-tipa ili asteroida D-tipa. Poput mnogih tijela njegove veličine, Deimos je izuzetno nepravilnog oblika dimenzija 15 × 12.2 × 10.4&nbsp;km.Masa mu je 1,8 × 1015 kg (6 puta manje od Fobosa). Orbitalna brzina iznosi 13,5&nbsp;km/h, a brzina oslobađanja iznosi 0,01&nbsp;km/s. Mars obiđe za oko 1 dan (30 sati).  Sastavljen je od stijena bogatih ugljičnim materijalom, poput asteroida C-tipa i ugljično-hondritnih meteorita. Pokriven je udarnim kraterima, ali mu je površina glatkija od Fobosove, čemu je uzrok djelomično punjenje kratera regolitom. Regolit je visoko porozan i radarska ispitivanja gustine pokazuju vrijednosti od samo 1.1 g/cm3. Dva najveća kratera jesu Swift i Voltaire, svaki širok oko 3&nbsp;km. Unatoč maloj gravitaciji, zabilježeno je klizanje materijala nizbrdo.

## Orbitalne karakteristike 
Deimosova orbita gotovo je kružna i blizu je Marsove ekvatorijalne ravni. Prema nekim hipotezama, moguće je da je Marsov dalji satelit zapravo asteroid koji je Jupiter izbacio u orbitu koja je dozvolila "zarobljavanje" od strane Marsa. Ova je hipoteza još uvijek kontraverzna i osporavana. I Deimos i Fobos imaju dosta kružne orbite koje leže gotovo tačno na Marsovoj ekvatorijalnoj ravni i stoga je njihovo "hvatanje" u orbitu pretpostavljalo početno kruženje veoma ekscentričnim orbitama, te podešavanje inklinacije (nagiba) na ekvatorijalnu ravan. Ovo je vjerovatno uspjelo zahvaljujući kombinaciji atmosferskih privlačnih i plimnih sila, mada nije u potpunosti jasno da li ima dovoljno raspoloživog vremena da bi se navedeno dogodilo i Deimosu.

Gledano s Deimosa, Mars bi se pojavljivao 1.000 puta veći i 400 puta svjetliji nego pun Mjesec posmatran sa Zemlje, te bi pokrivao 11. dio nebeske sfere.

Posmatran s Marsa, Demos bi imao ugaoni prečnik ne veći od 2.5 minuta (60 minuta čine 1 stepen) i činio bi se gotovo poput zvijezde. U trenutcima najjačeg sjaja ("pun mjesec") činio bi se sjajnim poput Venere posmatrano sa Zemlje; u prvoj ili trećoj četvrtini njegova bi se svjetlost mogla uporediti sa svjetlošću Vege. Pomoću malog teleskopa posmatrač s Marsa mogao bi vidjeti Deimosove faze, što bi trajalo 1.2648 dana (Deimosov sinodički orbitalni period).

### Solarni tranzit 
mini|170px|desno|Deimosov astronomski tranzit Sunca, viđen s marsohoda *Opportunity*.
Za posmatrača s Marsa Deimos prolazi pravilno ispred Sunca. Satelit je premali da bi izazvao totalno pomračenje i primjećivao bi se jedino kao mala crna tačka na Sunčevoj površini. Njegov ugaoni prečnik je veličine 2.5 prečnika Venere posmatrano sa zemlje. 4. marta 2004. tranzit Deimosa fotografiran je s marsohoda *Opportunity*, a 13. marta s marsohoda *Spirit*.

## Porijeklo 
Porijeklo Marsovih mjeseca još je uvijek kontraverzna tema. I Fobos i Deimos imaju mnogo zajedničkog sa karbonatnim asteroidima C-tipa, te s elektromagnetnim spektrom, albedom i gustinom sličnim onima asteroida C-tipa ili D-tipa. Jedna od pretpostavki, koja se poziva na navedenu sličnost, kaže da bi oni mogli biti "zarobljeni" asteroidi iz glavnog asteroidnog pojasa. Oba mjeseca imaju veoma kružne orbite koje leže gotovo tačno na Marsovoj ekvatorijalnoj ravni i stoga je njihovo "hvatanje" u orbitu pretpostavljalo početno kruženje veoma ekscentričnim orbitama, te podešavanje inklinacije (nagiba) na ekvatorijalnu ravan.

"Zarobljavanje" također zahtijeva rasipanje energije. Trenutna Marsova atmosfera previše je rijetka da bi mogla uhvatiti objekt veličine Fobosa atmosferskim kočenjem.

Druga hipoteza kaže da je Mars nekad bio okružen velikim brojem objekata veličine Fobosa i Deimosa, vjerovatno izbačenim u orbitu nakon udarca velikog planetezimala na površinu planete.

## Imenovane geološke strukture 
mini|200px|Dva imenovana kratera na Deimosu
Samo dvije geološke strukture na Deimosu dobile su imena. Krateri Swift i Voltaire dobili su imena po piscima koji su nagađali o postojanju Marsovih satelita prije no što su ti sateliti otkriveni.

## Također pogledajte 
* Marsovi prirodni sateliti

## Reference 
Kategorija:Mars
Kategorija:Astronomski objekti otkriveni 1877.
Kategorija:Marsovi prirodni sateliti
Kategorija:Sunčev sistem