open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Spisak naseljenih mjesta u općini Rogatica

## Opći podaci 
**Rogatica** je naselje i općina koje se nalazi u istočnom dijelu Bosne i Hercegovine. Naseljena mjesta u općini Rogatica, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 118) su:

## A 
* Agarovići

## B 
* Babljak
* Beći
* Begzadići
* Beheći
* Berkovići
* Bjelogorci
* Blažujevići
* Borač
* Borika
* Borovac
* Borovsko
* Božine
* Brankovići
* Brčigovo
* Brda
* Brezje
* Burati

## Č 
* Čadovina
* Čavčići
* Čubrići

## D 
* Dobrače
* Dobrašina
* Dobromerovići
* Dobrouščići
* Drobnići
* Dub
* Dumanjići

## Đ 
* Đedovići

## F 
* Ferizovići

## G 
* Gazije
* Godomilje
* Golubovići
* Grivci
* Gučevo
* Guždelji

## J 
* Jarovići
* Jasenice

## K 
* Kamen
* Karačići
* Kopljevići
* Kovanj
* Kozarde
* Kozići
* Kramer Selo
* Krvojevići
* Kujundžijevići
* Kukavice
* Kusuci

## L 
* Lađevine
* Laze
* Lepenica
* Lubardići

## Lj 
* Ljubomišlje

## M 
* Mahala
* Maravići
* Medna Luka
* Mesići
* Mislovo
* Mrgudići

## N 
* Nahota

## O 
* Obrtići
* Okruglo
* Orahovo
* Osovo
* Otričevo

## P 
* Pašić Kula
* Pavičina Kula
* Pešurići
* Pijevčići
* Planje
* Pljesko
* Plješevica
* Podgaj
* Pokrivenik
* Pribošijevići
* Pripečak
* Prosječeno
* Purtići

## R 
* Radič
* Rađevići
* Rakitnica
* Ribioc
* Rogatica
* Rusanovići

## S 
* Seljani
* Sjemeć
* Sjeversko
* Slap
* Sočice
* Stara Gora
* Starčići
* Stari Brod
* Stjenice
* Stop
* Strmac
* Sudići
* Surovići

## Š 
* Šatorovići
* Šena Krena
* Šetići
* Šljedovići
* Šljivno
* Štavanj

## T 
* Trnovo

## V 
* Varošište
* Vragolovi
* Vratar
* Vražalice
* Vrelo
* Vrlazje

## Z 
* Zagajevi
* Zagorice
* Zakomo
* Ziličina

## Ž 
* Žepa
* Živaljevići
* Živaljevina

Rogatica
*
Sarin

:*Za članak o istoimenoj zvijezdi vidi Delta Herculis*

**Sarin** (O-izopropil metilfosfonofluoridat) jest izuzetno otrovna supstanca koja utiče isključivo na nervni sistem. Klasificirana je kao hemijsko oružje za masovno uništenje po UN Rezoluciji 687, a proizvodnja i skladištenje ove supstance je zabranjeno 1993. po Konvenciji o hemijskom oružju.

## Hemijska svojstva 
mini|lijevo|180px|Hemijska struktura sarina
Po strukturi i biološkom dejstvu sarin je sličan insekticidima poput melationa i lijekovima poput mestinona, neostigmine i antiliriuma.

Sarin je na sobnoj temperaturi bezbojna i bezmirisna tečnost. Isparava relativno brzo (oko 36 puta brže od tabuna drugog nervnog agenta). I njegova para je također bezbojna i bezmirisna. Moguće ga je učiniti trajnijim dodatkom određenih ulja ili prerađevina petroleja.

Uskladišteni sarin ne može trajati dugo, tek nekoliko sedmica do nekoliko mjeseci. 

Moguće ga je deaktivirati jakim alkalima, kao što je to slučaj sa ostalim nervnim supstancama. Najčešće se koristi 18%-ni vodeni rastvor natrij-hidroksida. 

## Biološke indikacije 
Sarin napada nervni sistem živih bića.

Kada se simuliše funkcionalni motorni neuron ili parasimpatetički neuron on otpušta neuroprenosnik acetilholin koji prenosi impuls do mozga. Nakon toga enzim *acetilholinesteraza* razlaže acetilholin da bi se mišić opustio.

Sarin remeti rad nervnog sistema tako umjesto enzima holinesteraze, gradi kovalentnu vezu na mjestima na kojim bi obično acetilholin prolazio kroz hidrolizu. Zbog ovoga se nervni impulsi kontinuirano prenose. 

Početni simptomi nakon izlaganja sarinu su nos koji curi, stiskanje u grudima. Ubrzo nakon toga osoba ima poteškoće sa disanjem, gubi kontrolu nad tjelesnim funkcijama pa povraća i mokri. 

Udisanje sarina ili dodir sa njim preko kože je izuzetno opasan. Čak i koncentracija pare odmah prodire u kožu. Ljudi koji se izlože sarinu a ne dobiju odgovarajući tretman mogu imati posljedice za čitav život.

Čak i u malim količinama sarin može biti smrtonosan. Smrt može uslijediti i minutu nakon direktnog udisanja 0,01 miligrama po kilogramu tjelesne težine ako se u kratkom vremenskom roku ne dadne protivotrov, obično atropin i pralidoksim.

Kategorija:Hemijsko oružje
Kategorija:Neurotoksini
Kategorija:Organofosfatni spojevi
Vlatko Glavaš

**Vlatko Glavaš**, (Bugojno, 2. septembra 1962) jest bosanskohercegovački trener i bivši nogometaš. U nogometnoj reprezentaciji Bosne i Hercegovine igrao je od 1994. do 1997. Oproštajnu utakmicu odigrao je  u utakmici protiv reprezentacije Svijeta 2000. u Sarajevu. Od 1. marta 2002. do 1. januara 2007. bio je trener bosanskohercegovačke A-reprezentacije.

Početkom 2010 godine imenovan je za trenera FK Sloboda Tuzla interesantno tek je drugi trener Slobode nakon 30 godina koji nije iz okoline Tuzle.

## Karijera 
### Igračka karijera 
* 1981-1991. Iskra Bugojno
* 1991-1992. Rot-Weiss Essen
* 1992-1993. Wuppertaler SV
* 1993-1997. Fortuna Düsseldorf
* 1997-1998. NK Osijek
* 1998-1999. Wuppertaler SV

### Trenerska karijera 
* 1999-2000. Wsv Wuppertal
* 2000-2001. SF Sodingen
* 2001-2003. SF Baumberg
* 2005-2006. Turu Dusseldorf
* 2002-2007. Bosna i Hercegovina
* 2010-      FK Sloboda Tuzla

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1962.
Kategorija:Biografije, Bugojno
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Bosanskohercegovački nogometaši
Kategorija:Bosanskohercegovački nogometni treneri
Kategorija:Treneri Čelika
Kategorija:Bosanskohercegovački sportisti 20. vijeka
Kategorija:Nogometaši Osijeka
Kategorija:Jugoslavenski nogometaši
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Selektori nogometne reprezentacije Bosne i Hercegovine
Ferrari Testarossa

250p|desno|Ferrari Testarossa
mini|250p
mini|250p
250p|mini|desno
**Ferrari Testarossa** je sportski automobil, sa motorom od 12 cilindara smještenim u sredini. Proizvođač je Ferrari, dizajner Pininfarina, a u proizvodnji je od 1984. godine.

## Testarossa 
*Testarossa* je ime koje na italijanskom znači *crvena glava*, zbog crveno obojenih glava cilindara. Motor je zapremine 4,9 l, snage 291&nbsp;kW (390 KS). Ubrzanje 0–100&nbsp;km/h za 5,3 sekunde, a maksimalna brzina preko 290&nbsp;km/h.. Dužina auta je 4486&nbsp;mm, širina 1976&nbsp;mm a visina 1130&nbsp;mm. Model je postao jako popularan, a proizvedeno je blizu 10 000 modela Testarosse, 512 TR i 512M, čime su postali jedan od najprodavanijih modela Ferrarija, uprkos visokoj cijeni od, tada, oko 94 000 dolara (176 000 dolara iz 2006). Testarossa je najpoznatija po velikim, naboranim, bočnim usisnicima vazduha

## 512TR 
Originalna Testarossa je,1991 godine, sa prerađenim motorom postala 512 TR, gdje iz motora zapremine 4,9 l  sada dolazi snaga od 315&nbsp;kW (428 KS). Novim izmjenama na motoru i kvačilu, došlo je do bolje raspoređenosti težine auta, a čime je postignuta bolja stabilnost u krivinama. Blaže izmjene na karoseriji su dovele do promjene dimenzija, tako da je sada dužina 4481&nbsp;mm, širina 1976&nbsp;mm a visina 1135&nbsp;mm.

## F512M 
Zadnja verzija Testarosse, F512M, je modifikovana sa snagom motora od 328&nbsp;kW (446 KS). Proizvodnja modela Testarossa je prestala 1996, a zamijenio ga je model 550, sa motorom smještanim napred.
## Vanjski linkovi 
*Galerija skršenih Ferrari Testarossa

Kategorija:Ferrarijevi automobili
Samuilo

**Samuilo** (958. - 6. oktobar 1014.) je bio car Bugarske, koji je vladao od 976 do 1014. godine.

Dio historičara smatra da je Samuilo bio sin brsjačkog kneza Nikole. Njegova braća, po očevoj tituli komes (comes – knez) zvani komitopuli su David, Aron i Mojsije. Braća su 976. digla pobunu protiv bizantske vlasti u Zapadnoj Bugarskoj. U pobuni su poginuli David i Mojsije, dok su Aron i Samuilo uspjeli da protjeraju Bizantince. Aron je bio spreman na dogovor sa bizantskim carem Vasilijem II, pa ga je Samuilo ubio. Tako je Samuilo postao vladar na području današnje Sjeverne Makedonije i Zapadne Bugarske. Daljnje slabljenje Bizanta Samuilo je iskoristio da proširi vlast na cijelu Makedoniju, Epir, Tesaliju, Albaniju, Duklju, Travuniju, Rašku, Srijem, Podunavsku Bugarsku i Bosnu. Godine 998. krenuo je sa vojskom prema Hrvatskoj i zauzeo gradove uz jadransku obalu (među kojima Ulcinj, Kotor, Split i Trogir) dospjevši do Zadra. Preduzeo je opsadu Zadra, ali nije uspio osvojiti grad pa se sa vojskom vratio natrag. Dao je potporu novim hrvatskim kraljevima Krešimiru i Gojslavu.  

Samuilova prijestonica bila je u Prespi, a kasnije u Ohridu. On je Ohridsku arhiepiskopiju podigao na rang patrijarhije, a sebe je proglasio carem.

Bizant je pokušao vojno da osujeti Samuila, ali je doživio poraz kod Soluna 996. Ratom 1001-1004 Vasilije II ipak je uspio da oduzme Samuilu skoro polovinu teritorije.

U bitki na planini Belasici 1014. bizantska vojska cara Vasilija II nanijela je težak poraz Bugarima. Prema nekim kazivanjima ta je bitka dokrajčila i samog Samuila. Da bi zastrašio Bugare Vasilije II je zarobljenike, njih 14.000 osljepio i, ostavivši svakom stotom po jedno oko da vode ostale u koloni, uputio njihovom caru Samuilu. Kaže se da je pred tim prizorom Samuilo umro od srčane kapi. Zbog svirepog obračunavanja sa Bugarima Vasilije II je prozvan Bugaroubica.
Poslije poraza na Belasici u Bugarskoj se odvijaju dinastičke borbe do 1018, kada Bugarska u cjelini priznaje bizanstsku vlast.

## Brak 
Samuilova supruga bila je grčka plemkinja Agata; ovo su njihova djeca:
*Gavril Radomir
*Miroslava Bugarska

## Reference 
## Vanjski linkovi
*Самоилово царство - Славинија  Samoil i Samoilovo carstvo (makedonski)

Kategorija:Historija Bugarske
Kategorija:Historija Makedonije
Kategorija:Rođeni 958.
Kategorija:Umrli 1014.
Hermandade

**Hermandade** (španski: *Santa hermandad* – sveto bratstvo) predstavljaju saveze srednjovjekovnih gradova. Postojale su u periodu od 1295. do 1498. Ovi savezi su stvarani radi zaštite prava gradova od nasrtljivih i samovoljnih feudalaca. Služile su španskim kraljevima u borbi protiv plemstva. Bavili su se i pitanjima zaštite javnog reda i borbe protiv zločinaca u gradovima.
U doba Ferdinanda V, hermandade je postala ustanova za čuvanje reda u državi. Apsolutističke monarhije ukinule su privilegije gradovima, pa i mogućnost da stvaraju hermandade.

Kategorija:Historija Španije
Inicijali

mini|200px|Slovo *P* kao inicijal (Opisujući Petra) u iluminiranoj Bibliji na latinskom, oko 1407.
**Inicijali** (latinski: *initialis* – početni) predstavlja početno slovo u riječi. U grafičkom umijeću,  istaknuto veličinom slovo koje svojim oblikom ukazuje na početak poglavlja rukopisa, redovno ornamentalnog karaktera ili čak oblikovano kao okvir nekom prikazu. Sadržajno je neodvojiv od teksta, inicijal po toj funkcionalnoj namjeni postaje dekorativno sredstvo te zajedno sa minijaturom i bordurom čini iluminaciju knjige.

Inicijal je obično oslikan temperom na papiru ili pergamentu, sa raskošnim bojama i bogatom ornamentalnom dekoracijom (pored geometrijskih motiva, ukrašavaju se biljnim i životinjskim stilizovanim prikazima). Rukopisi sa posebno ukrašenim incijalima bili su izuzetno traženi, ali i skupi. Takav je bio i Hvalov zbornik, koji je dekorisan i ukrašenim inicijalima.

## Historijski pregled 
Najstariji oslikani rukopisi pojavljuju se početkom 8. vijeka, najstariji primjer je iz oslikanog rukopisa Petrogradske Bede (8. vijek). U kasnoj antici inicijal se počinje isticati veličinom i oblikom, ali pravi razvoj ilumininacije inicijala započeo je s razvojem preromaničkih samostana u Irskoj, Engleskoj i u franačkoj za vrijeme Karla Velikog, te u otonskoj umjetnosti. Srednjovjekovni prepisivači knjiga su inicijale posebno isticali i ukrašavali tako da su stvarali mala umjetnička djela.  Čest je u gotici, a u renesansi, od 16. vijeka, u upotrebi su štampani inicijali. Danas je inicijal najčešće nešto veće slovo u tekstu.

## Galerija 

Datoteka:LeningradBedeHiRes.jpg|Najstariji sačuvani inicijal, **Petrogradska Beda**, 8. vijek
Datoteka:Hvalov zbornik1.jpg|Hvalov zbornik iz 1404.
Datoteka:KellsDecoratedInitial.jpg|Inicijal iz **Knjige Kellsa**, početak 9. vijeka
Datoteka:Mainz psalter detail.jpg|Inicijal iz **Mainz Psalter**, štampao Johannes Gutenberg, 1457. godine

## Također pogledajte 
* Tipografija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Tipografija
Kategorija:Umjetnost
Kategorija:Likovna umjetnost
Kategorija:Slikarstvo
Demografija Višegrada

Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Višegrad imala je 21.199 stanovnika, raspoređenih u 163 naselja.

## Nacionalni sastav 
### Popis 1991.
ukupno: 21.199

* Muslimani - 13.471 (63,54%) 
* Srbi - 6.743 (31,80%) 
* Hrvati - 32 (0,15%) 
* Jugoslaveni - 319 (1,50%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 634 (2,99%)

### Popis 1981.
ukupno: 23.201

* Muslimani - 14.397 (62,05%)
* Srbi - 7.648 (32,96%)
* Hrvati - 60 (0,25%)
* Jugoslaveni - 758 (3,26%)
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 338 (1,45%)

### Popis 1971.
ukupno: 25.389

* Muslimani - 15.752 (62,04%)
* Srbi - 9.225 (36,33%)
* Hrvati - 68 (0,26%)
* Jugoslaveni - 141 (0,55%)
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 203 (0,82%)

## Nacionalni sastav po naseljenim mjestima, 1991.
### apsolutna etnička većina
## Napomene 
V
Kategorija:Višegrad
Mihailo Višević

**Mihailo Višević** (910-930) je zahumski knez.

U svom djelu „O upravljanju Carstvom“ vizantijski car i pisac Konstantin Porfirogenet (912-959) navodi:

Njegova historijska pojava pokazuje na koji način su mali dinasti mogli da se miješaju u krupnije političke poteze u svome okruženju. On je svoj vanjskopolitički angažman usmjerio na iskorištavanje situacije lavirajući između najjačih u svojoj blizini. Tako je on saveznik hrvatskog kralja Tomislava. Prisustvovao je Splitskom saboru iz 925. i pristao je na potčinjavanje Zahumske biskupije Splitskoj nadbiskupiji. Mihailo Višević pomagao je Bizant kao vazal u borbama u Apuliji pri osvajanju grada Siponta. Pomogao je bugarskom caru Simeonu da uhvati raškog župana Petra Gojnikovića. 

Kada je Bugarska oslabila ponovo se vratio Bizantu. Vrhunac Mihajlove vladavine zasigurno predstavlja prelazak Jadranskog mora i osvajanje Siponta 10.07.926. godine, koji je tada formalno, poput Dubrovnika, priznavao vlast Vizantije, ali je zapravo bio samostalan i pod stalnim pritiskom Arapa i Langobarda. Nedugo poslije zauzeća Siponta, Mihailo od Vizantije dobija titulu *antipata* odnosno namjesnika, čime mu je priznata vlast nad gradom i nesumnjivi značaj koji je imao na Jadranu u to doba.
Od Bizanta je dobio titule patricija i prokonzula.

Ne zna se kada je Mihajlo umro, ali je izvesno da su značaj i snaga njegove države opali, ako ne krajem njegove vladavine, ono sigurno neposredno poslije njegove smrti, jer se Zahumlje i Neretvljanska oblast nalaze u sastavu Časlavove (931- oko 960.) obnovljene Srbije sredinom X veka. 
## Literatura 
* Vjekoslav Klaić, Poviest Bosne do propasti kraljevstva, 95: "Prvi poznati vladar humske zemlje jest Mihajlo Višević (912. do 926.)".
* Konstantin Porfirogenet, O upravljanju carstvom/Gl. XXXIII. O Zahumljanima i zemlji u kojoj sada stanuju
## Vanjski linkovi
* Tibor Živković o Mihailu Viševiću, emisija Ćirilica, TV Košava, 03. maj 2010.

Kategorija:Politički razvoj srednjovjekovne Bosne
Kategorija:Hum
Capoeira

mini|260p|Capoeira
**Capoeira** je brazilski borbeni ples, razvijen od afričkih robova koji su odvedeni u Brazil da rade na portugalskim plantažama.

## Historija Capoeire 
Iako ne postoje pisani zapisi vjeruje se da je Capoeira nastala u XVI vijeku,poznata po kompleksnim potezima Capoeira se u početku koristila za samoodbranu. Kako su robovi bili seljeni iz Afrike u Brazil, Capoeira je mješala afričku kulturu, ples, borilačke vještine i sportove. Capoeiru su vježbali za vrijeme pauza i bila je u obliku plesa kako bi prikrili njen borilački dio jer je robovima bilo zabranjeno trenirati borilačke vještine vjerujući da bi ih to znanje moglo dovesti do pobune ili revolucije protiv robovlasnika.

## Capoeira u modernoj kulturi 
Capoeira postaje poznata filmom "Only The Strong" (Samo najjači) poslije koga se rapidno razvija.
Danas je prisutna u mnogim filmovima kao "The Protector" (Čuvar), Undisputed III: Redemption, i Tekken u kojima briljira holivudska zvijezda Lateef Crowder.
Capoeira je također prisutna i u igrama kao Tekken (Edy Gord i Christie Monteiro), Street Fighter III (Elena) i mnoge druge.

## Vanjski linkovi 
* Mestre Siqueiras stranica - Capoeira u Evropi

Kategorija:Plesovi
Kategorija:Borilačke vještine
Jagelonci

**Jagelonci** (poznati i kao **Jagelovići**) su poljsko-litvanska dinastija koja je vladala Litvanijom, Poljskom, Ugarskom, Hrvatskom i Češkom.

## Osnivanje 
Dinastiju je osnovao litvanski knez Jagelo (1377-1434) sklopivši brak sa poljskom kraljicom Jadvigom 1386. Brakom je došlo do ujedinjenja Poljske sa Litvanskom kneževinom. Stvorena je poljsko-litvanska unija koja je trajala od 1386. do 1572. Jagelo je vladao Poljskom i Litvanijom pod imenom Vladislav II (1386-1434). On je predvodio Poljake, Litvance i Ruse u borbi protiv njemačkih ritera kod Grinvalda, odnosno Tanenberga 1410.

## Širenje 
Poljski kralj Vladislav III, sin Jagelov, postao je 1440. ugarski kralj. Poginuo je u bitki kod Varne 1444. Unuk Jagelov, Vladislav, bio je češki kralj od 1471. godine, te ugarski kralj od 1490. godine do svoje smrti. Njega je na ugarskom tronu naslijedio njegov sin, Ludovik II. On je poginuo na Mohačkom polju 1526. u sukobu sa Osmanlijama. Time je prestala vlast Jagelonaca u Ugarskoj, a na prijestolje su došli Habsburgovci, odnosno Ferdinand I, car Svetog Rimskog Carstva i muž Ana Jagelonke.

## Izumiranje 
Jagelonci su izumrli smrću poljske kraljice Ane 1596. godine. Dinastija je bila osuđena na izumiranje već 1572. godine, kada je umro njen posljednji muški član, Sigismund II Avgust, kralj Poljske.

Dinastija Jagelonaca je postojala dva stoljeća, a obuhvatala je svega četiri generacije, što je bilo neobično za jednu porodicu toga vremena. Naime, Jagelonci su bili specifični po tome što su živjeli relativno dugo, a vjenčavali se vrlo kasno. Jagelo, osnivač dinastije dobio je svoje prvo dijete u 48. godini, a njegovo prvo dijete koje je preživjelo djetinjstvo rodilo se tek u njegovoj 57. godini. Jagelov sin, Kazimir IV, kralj Poljske, je bio iznimka; svoje prvo dijete, koje je bilo i njegovo najstarije dijete koje je preživjelo djetinjstvo, dobio je već u 29. godini. Naredni članovi su se, ipak, ženili u starijoj dobi i djecu dobijali tek u drugoj polovini svojih četrdesetih godina. Vjeruje se da je upravo ovakav život pridonio brzom izumiranju dinastije.

## Također pogledajte 
* Spisak poljskih vladara
* Spisak čeških kraljeva
* Spisak ugarskih kraljeva

Kategorija:Poljske dinastije
Kategorija:Ugarske dinastije
Kategorija:Češke dinastije
Spisak naseljenih mjesta u općini Višegrad

## Opći podaci 
**Višegrad** je naselje i općina koje se nalazi u istočnom dijelu Bosne i Hercegovine. Naseljena mjesta u općini Višegrad, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 163) su:

## A 
* Ajdinovići

## B 
* Babin Potok
* Ban Polje
* Barimo
* Batkovica
* Batkušići
* Bijela
* Biljezi
* Bistrivode
* Bjegovići
* Bjeljajci
* Blace
* Blaž
* Bodežnik
* Bogdašići
* Bogilice
* Borovac
* Brezje
* Brodar
* Bursići

## C 
* Crijep
* Crnčići
* Crni Vrh

## Č 
* Čengići
* Češalj

## Ć 
* Ćaćice

## D 
* Dobrunska Rijeka
* Donja Brštanica
* Donja Crnča
* Donja Jagodina
* Donja Lijeska
* Donje Dubovo
* Donje Štitarevo
* Donje Vardište
* Donji Dobrun
* Donji Dubovik
* Dragomilje
* Drina
* Drinsko
* Drokan
* Dubočica
* Dušče

## Dž 
* Džankići

## Đ 
* Đipi
* Đurevići

## F 
* Faljenovići

## G 
* Gazibare
* Glogova
* Gornja Brštanica
* Gornja Crnča
* Gornja Jagodina
* Gornja Lijeska
* Gornje Dubovo
* Gornje Štitarevo
* Gornji Dobrun
* Gornji Dubovik
* Granje
* Greben

## H 
* Hadrovići
* Haluge
* Hamzići
* Han Brdo
* Holijaci
* Holijačka Luka
* Hranjevac

## J 
* Jablanica
* Jarci
* Jelačići
* Jelašci
* Jelići
* Jezernice

## K 
* Kabernik
* Kamenica
* Kapetanovići
* Klašnik
* Klisura
* Kočarim
* Kopito
* Koritnik
* Kosovo Polje
* Kragujevac
* Kuka
* Kupusovići
* Kurtalići
* Kustur Polje

## L 
* Lasci
* Loznica

## M 
* Macute
* Madžarevići
* Mala Gostilja
* Mangalin Han
* Masali
* Međeđa
* Međuselje
* Menzilovići
* Meremišlje
* Miloševići
* Mirlovići
* Mramorice
* Mušići

## N 
* Nebogovine
* Nezuci

## O 
* Obravnje
* Odžak
* Okolišta
* Okrugla
* Omerovići
* Oplave
* Orahovci

## P 
* Palež
* Paočići
* Pijavice
* Podgorje
* Poljanice
* Polje
* Povjestača
* Pozderčići
* Prelovo
* Presjeka
* Pretiša
* Prisoje

## R 
* Raonići
* Repuševići
* Resnik
* Rijeka
* Rodić Brdo
* Rohci
* Rujišta
* Rutenovići
* Rzav

## S 
* Sase
* Sendići
* Smriječje
* Staniševac
* Stolac
* Stražbenice

## Š 
* Šeganje
* Šip
* Šumice

## T 
* Trševine
* Tupeši
* Turjak
* Tusta Međ
* Tvrtkovići

## U 
* Ubava
* Uništa
* Ušće Lima

## V 
* Veletovo
* Velika Gostilja
* Velje Polje
* Velji Lug
* Višegrad
* Višegradska Banja
* Vlahovići
* Vodenice
* Vučine

## Z 
* Zagorac
* Zakrsnica
* Zanožje
* Zemljice
* Zlatnik

## Ž 
* Žagre
* Žlijeb

## Reference 
Višegrad
*
Pjastovići

mini|Grb dinastije Pjastovići|216x216piksel
**Pjastovići** su poljska vladarska porodica koja je vladala od 960. do 1370. Ime je dobila po rodonačelniku, legendarnom Pjastu, seljaku iz Gniezna iz plemena Poljana.

Prvi poznati knez iz dinastije Pjastovića je Mješko (Mječislav). On je primio kršćanstvo i odbranio Poljsku od njemačkih napada. Najveći uspon Poljske u ranom srednjem vijeku dostignut je krajem 10. i u 11. vijeku. Poljaci su osvojili Pomeraniju, područje između Odre i Labe. Nadbiskupija u Gnieznu postala je samostalna. U periodu od 11. do 13. vijeka Pjastovići su se međusobno borili oko prijestolja. Država je slabila, a razlog tome je podjela zemlje između kraljevih sinova.
Za vrijeme Kazimira III došlo je ponovo do ujedinjenja Poljske. Ipak njegovom smrću 1370. ova vladarska loza se ugasila.

Najznačajniji vladari među Pjastvićima:
* Mješko, knez (druga polovina 10 vijeka)
* Boleslav I Hrabri (992-1025)
* Kazimir I (1034-1058)
* Boleslav II Smjeli (1058-1079)
* Boleslav III Krivousti (1102-1138)
* Kazimir III Veliki (1330-1370)

## Također pogledajte 
* Spisak poljskih vladara

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Dinastije
Kategorija:Historija Poljske
Napuljska Kraljevina

**Napuljska kraljevina** - Kraljevina Dvaju Sicilija osnovana je 1130.

Osnovali su je Normani, i obuhvatala je teritoriju južne Italije i Siciliju, a prijestonica je bila u Napulju. Ženidbenim vezama vlast u kraljevstvu preuzeo je Fridrih II (1197-1250) iz dinastije Hoenštaufovci. 
## Trajanje vladavine 
Ova dinastija se zadržala na vlasti nad Kraljevinoim Dvaju Sicilija do 1266., kada je novi vladar postao Karlo I Anžuvinski. Za vrijeme velike pobune nazvane Sicilijansko večernje 1282. Anžuvinci su bili protjerani i vlast je preuzela španska Aragonska dinastija. Aragonska dinastija vladala je Napuljem do 1713., kada je po odredbama Utrehtskog mira mijenjaju savojske vojvode. Kasnije će Garibaldi 1860. ujediniti Napulj sa Italijom.
mini|Napulj u 15. vijeku

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.italyreview.com/italian-history.html

Kategorija:Historija Italije
Verdenski ugovor

mini|desno|300px|Karta podjeljene franačke države na tri dijela
**Verdenski ugovor** (843. godine) predstavlja dogovor o podjeli franačke države među nasljednicima. To je uobičajena praksa među Francima i u franačkoj državi. Međutim, ova je podjela izuzetno poznata zbog svojih historijskih posljedica na političkoj karti Evrope.

Poslije smrti cara Ludviga Pobožnog (840) carsku titulu je naslijedio najstariji sin Lotar. Lotareva nastojanja da mu braća budu pokorna završio se ratovanjem koje je izmireno u Verdenu 843. Po ovom dogovoru Franačka je podijeljena na tri dijela. Ludvig I Njemački (804, vlada 843-876) je dobio zemlje istočno od Rajne, Karlo Ćelavi je dobio zemlje zapadno od rijeke Rajne, dok je Italiju i uski pojas od ušća Rajne do rijeke Rone pripao Lotaru koji je zadržao titulu cara, ali ne i prerogative nad čitavim carstvom.

Ovom podjelom udareni su temelji kasnijim državama: Njemačkoj, Francuskoj i Italiji.

Kategorija:Sporazumi
Kategorija:Franačka
Kategorija:Sporazumi Njemačke
Kategorija:Istočna Franačka
Kategorija:Sporazumi Francuske
Kategorija:Zapadna Franačka
Kategorija:Sporazumi Italije
Kategorija:Historija Italije
Kategorija:843. u Franačkoj
Kategorija:843. u Istočnoj Franačkoj
Kategorija:843. u Njemačkoj
Kategorija:843. u Zapadnoj Franačkoj
Kategorija:843. u Francuskoj
Kategorija:843. u Italiji
Gisingovci

[mini|200px|Grb Gisingovaca, gospodara [Međimurska županija|Međimurja u 13. i 14. vijeku]]
**Gisingovci** su njemačka vlasteoska porodica.

Gisingovci potiču iz zapadne Ugarske. Ime su dobili po brdu Gisingu na kome se nalazio njihov dvorac. Porodica je imala značajnu ulogu u Ugarskoj i Hrvatskoj krajem 13. i početkom 14. vijeka.
Najznačajnija ličnost kod Gisingovaca je Hajnrih. On je bio slavonski ban (1267-1270) i ban bosanskih područja Usore i Soli (1272-1273).
Svoj dominantan položaj Gisingovci su izgubili u borbi sa austrijskim vojvodom Albrehtom. Za vladavine Anžuvinaca u Ugarskoj Gisingovci su upravljali Slavonijom. Anžuvinci su ih razbaštinili 1325.

Kategorija:Dinastije
Hoenštaufovci

**Hoenštaufovci** (Hohenstaufen) njemačka srednjovjekovna vladarska porodica.

Porodica je dobila ime po zamku Štaufen koji je podigao sin viteza Fridriha von Burena u blizini Virtenberga. Hoenštaufovci su upravljali Njemačkom od 11. do 13. vijeka.
Porodica se uzdigla u doba cara Henrika IV, a najveći uspon je doživjela za vladavine Fridrika I Barbarose (1152-1190). On je postao car Svetog Rimskog carstva Njemačke Narodnosti. Njegov sin Henrik VI, car Svetog Rimskog Carstva (1165-1197), proširio je granice hoenštaufovske teritorije brakom s Konstancijom od Hautevillea, nasljednicom Sicilijanskog kraljevstva. Smrću posljednjeg Hoenštaufovca 1288. ugasila se loza ove porodice.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Historija Njemačke
Kategorija:Dinastije
Gorjanski

**Gorjanski** su hrvatska srednjovjekovna vlastelinska porodica.

Gorjanski se prvi put javljaju 1269. Tada je hrvatski herceg Bela darovao županu Ivanu selo Gorjane, sjeverno od Đakova. Tu su Gorjanski sagradili tvrđavu i podigli varoš.

U vrijeme vladavine Anžuvinaca (14. vijek), Pavao Gorjanski je dobio titulu mačvanskog bana i gospodario vukovskom, srijemskom i bodroškom županijom.

Članovi porodice Gorjanski bili su uopće miljenici ugarskih vladara te vršili i službu palatina. Najistaknutiji među njima je Nikola II Gorjanski. On je bio oženjen kćerkom srpskog kneza Lazara Hrebeljanovića. U vrijeme velikih međusobnih sukoba pojedinih plemića u kraljevstvu, Nikoli Gorjanskom pomažu tast knez Lazar Hrebeljanović i bosanski vladar Tvrtko I Kotromanić da porazi hrvatske velikaše na čelu sa Ivanišom Horvatom. Nikola II Gorjanski je 1394. postao hrvatsko-dalmatinski ban. Godine 1396. učestvovao je u bitki kod Nikopolja zajedno sa ugarskim kraljem Žigmundom Luksemburškim.

Nikolin sin Ladislav Gorjanski, također ugarski palatin (1447-1458), pomagao je Luksemburgovcima u gušenju pobuna čeških husita. Njegovom smrću 1459. godine gasi se loza Gorjanskih.

Kategorija:Politički razvoj srednjovjekovne Bosne
Kategorija:Historija Hrvatske
Kategorija:Hrvatsko plemstvo
Hoencolerni

**Hoencolerni** (Hohenzollern) njemačka feudalna i vladarska porodica porijeklom iz Švedske iz početka 12. vijeka.

thumb|Dvorac Hohenzollern u kojem je nastala istoimena vladarska dinastija.
Hohencolerni su 1415. došli u posjed Brandenburga i postali izborni knezovi rimsko-njemačkog carstva. Početkom 16. vijeka pripala im je istočna Pruska. U 18. vijeku ova vladarska dinastija je uvela Prusku u red velikih svjetskih sila. 
Nakon francuskog poraza u Francusko-pruskom ratu, Versajskim ugovorom je 18. januara 1871. godine proglašeno Njemačko carstvo. Pruska dinastija Hohencolern je postala vladar novog carstva, čije sjedište je postao Berlin. Novo Njemačko carstvo je ujedinilo sve njemačke države osim Austrije. 
Od 16. vijeka Hohencolerni imaju više grana: Hehingen, Sigmaringen, Ajgerloh.

lijevo|thumb|Wilhelm II
Najznačajniji pruski Hoencelerni:

* Fridrih Vilhelm I (1713-1740)
* Fridrih II Veliki (1740-1786)
* Fridrih Vilhelm II (1786-1797)
* Fridrih Vilhelm III (1797-1840)
* Fridrih Vilhelm IV (1840-1861)
* Vilhelm I (1861-1871), iz vremena kancelara Bizmarka
* Vilhelm II (1888-1918), zbačen sa prijestolja završetkom Prvog svjetskog rata.

## Hohencolern dinastija 
thumb|center|700px|Porodično stablo vladarske dinastije Hohenzollern.

## Također pogledajte 
* Grb Njemačke
## Reference 
Kategorija:Historija Njemačke
Dušanov zakonik

**Dušanov zakonik** je najvažniji zakonik srednjovjekovne srpske države.

U starim spomenicima Dušanov zakonik se naziva *Zakon blagovjernago cara Dušana*. Dušanov zakon je donijet na saborima 1349. i 1355. Izvori D. zakonika su odredbe iz bizantskog prava, Zakonik cara Justinijana, Sintagma Matije Vlastara, srpske povelje i običaji, te Svetosavska krmčija. Original D. zakonika nije sačuvan već preko 20 prepisa. Cilj D. zakonika je da se osigura vladajući položaj i povlastice vlastele. Zakon se sastoji od 201. člana. Prvih 38 članova posvećeno je crkvi. Zatim slijede odredbe o povlasticama vlastele, obavezama zavisnih ljudi, sudstvu i kaznama za različita krivična djela i druge odredbe. Najznačajniji pristupi u proučavanju D. zakonika su načinili Stojan Novaković, Nikola Radojčić i Aleksandar Solovjev.
Dušanov zakonik spominje heretike, za koje historičari uzimaju da su ustvari pripadnici Crkve bosanske.

Kategorija:Historija Srbije
Oprost

**Oprost** ili indulgencija (latinski: *indulgentia* – oproštaj), predstavlja oproštenje, oslobođanje od kazne 'na onom svijetu' za učinjene grijehove koje je griješnik učinio na Zemlji, u ovozemaljskom životu.

Prema učenju katoličke crkve oproštajnice grijeha (indulgencije) mogu davati pape kao predstavnici Isusa Krista na zemlji i namjesnici svetog Petra, te, po papinom dopuštenju, viši svećenici. Međutim, katolička crkva je prodavala oproštaje grijeha (indulgencije) i time unosno zarađivala. Uz indulgencije izdavane su pismene potvrde uz novčanu naplatu. To je naišlo na oštru kritiku savremenih teologa.

Kategorija:Teologija
Kategorija:Crkve
Gorički grofovi

**Gorički grofovi** su vlasteoska porodica koja je držala posjede u Gornjoj Štajerskoj od polovine 12. vijeka do 1374.

Gorički grofovi su imali posjede u Posočju, Vipavskoj dolini i Goričkim brdima na Krasu, u Istri i Furlaniji. Kada su stekli posjede u Tirolu Gorički grofovi su se podijelili na dvije srodničke grane, na Goričku i Goričko-tirolsku. Za učešće u ratu Habsburgovaca protiv češkog kralja Otokara II Pšemisla Goričko-tirolska grana dobila je od Habsburgovaca u feud Kranjsku sa Slovenskom markom i Korušku. Poslije izumiranja ove porodice njihovi posjedi pripali su Habsburgovcima.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Historija Slovenije
Investitura

**Investitura** (latinski:  *vestire* - oblačenje) predstvlja uvođenje nekog lica u posjed ili darovanje nekog službenog položaja.

U srednjem vijeku senior je dodijeljivao posjed ili neki službeni položaj predajom grudve zemlje, mača, koplja i sl. U crkvi viši svećenik je dodjeljivao biskupu, pored zvanja i znakove duhovne vlasti (prsten, štap).

U 11. vijeku došlo je do sukoba između njemačkih careva i papa (svjetovne i duhovne vlasti) oko pitanja investiture crkvenih lica. To je tzv. borba za investituru. Pape su željele da pri izboru biskupa svjetovna lica ne smiju da se miješaju. Sukob je razriješen Vormskim konkordatom (1122), kojim je kompromisno riješeno da papa uvodi svećenike u duhovnu dužnost, a vladar im daje simbole svjetovne vlasti.

## Reference
Kategorija:Srednji vijek
Kastrioti

**Kastrioti** su albanska vlasteoska porodica.

Kastrioti se javljaju početkom 15. vijeka. Najznačajniji predstavnik je Ivan Kastrioti, gospodar Kruje. On se borio protiv Osmanlija, a onda im se morao pokoriti. Drugi značajni predstavnik je Đurađ Kastrioti, islamskog imena Skenderbeg (Iskenderbei) (1404-1468). On je albanski nacionalni junak. Borio se za nezavisnost Albanije.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Historija Albanije
Merovinzi

**Merovinzi** (francuski: *Mérovingiens*) su francuska vladarska porodica i dinastija. Vladala je Franačkom od 481. do 751.

Dinastija je dobila ime po legendarnom vođi Salijskih Franaka Meroveju.

Ujedinitelj Franaka bio je Klodovik. On je stvorio jaku franačku državu i primio kršćanstvo. Njegovi sinovi osvajaju Burgundiju 534, Provansu 536, Tiringiju, a Bavarci su priznali njihovu vlast.

Prema ustaljenom običaju svi nasljednici franačkih vladara su dijelili zemlju svoga oca. To je bilo izvorište čestih borbi među nasljednicima. Kralj Dagobert je privremeno ujedinio Franačku. Poslije njega slijedi čitav niz nesposobnih vladara (otuda je taj period nazvan periodom 'lijenih vladara') u čije ime su upravljali majordomi. Porodica Karolinga imala je majordomsku poziciju i 751. zbacila je Merovinge sa vlasti.

Najznačajniji merovinški vladari:

* Klodovik (481-511)
* Lotar I (511-561)
* Lotar II (613-629)
* Dagobert (629-639)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Historija Francuske
Kategorija:Dinastije
Ivan Česmički

mini|desno|Ivan Česmički
**Ivan Česmički** (*Janus Panonius*) (1434-1472) je bio latinski pjesnik hrvatskog porijekla. Ranije se mislilo da porijeklo vuče od plemićke porodice iz Česmice blizu Čazme (odakle i naziv Česmički), ali je rođen 1434. godine, na drugom kraju Slavonije, jer u svojim stihovima navodi kako se mjesto njegovog rođenja nalazi blizu ušća Drave u Dunav.

Česmički se obrazovao u Italiji. Vršio je razne vjerske dužnosti u Hrvatskoj. Bio je pečuhski biskup 1459. Dvorjanin je ugarskog kralja Matijaša Korvina, kojeg je pratio u njegovim borbama sa Osmanlijama. Kasnije se našao među zavjerenicima protiv Matijaša Korvina, pa je morao bježati iz Ugarske. U bjekstvu se razbolio i umro.

Ivan Česmički je poznati humanista svog vremena. Pisac je latinskih pjesama (Elegiae, Poemete) i poznat je po prevodima odlomaka Homerove Ilijade sa grčkog jezika.

## Vanjski linkovi 
* Česmički na stranicama Nacionalne i sveučilišne knjižnice u Zagrebu 
* Biografija Česmičkog autora Hrvoja Petrića 
* Česmički - humanist, diplomat, pjesnik, biskup i njegova djela

Kategorija:Historija Hrvatske
Kategorija:Hrvatski biskupi
Kategorija:Hrvatski pjesnici
Karolinzi

[thumb|250px|Porodično stablo Karolinga, iz *Chronicon Universale*, autor [Ekkehard od Aure, 12. vijek]]
**Karolinzi** su vladarska i vlastelinska franačka porodica. Karolinzi su upravljali Franačkom i državama koje su nastale po Verdenskom ugovoru 843., a u periodu od 687. do 987.

Temelj i ugled porodici postavio je majordom Pipin Mali. Porodica i dinastija dobila je ime po svome najistaknutijem predstavniku Karlu Velikom (768-814). On se 800. u Rimu krunisao za cara Rimskog carstva. Poslije sukoba, mirom u Ahenu 812. priznao ga je bizantski car.

Unuci Karla Velikog podijelili su franačku državu Verdenskim ugovorom 843. Franačka je podijeljena na tri dijela iz kojih su se razvile kasnija Njemačka, Francuska i Italija. Karolinzi su se održali u Italiji do 875, u Njemačkoj do 911. a u Francuskoj do 987.

## Također pogledajte 
* Porodično stablo francuskih vladara
* Spisak franačkih kraljeva
* Spisak francuskih kraljeva
* Spisak njemačkih careva

## Reference 
*Bachrach, Bernard S. *Early Carolingian Warfare: Prelude to Empire*. Philadelphia: University of Philadelphia Press, 2001.
*Hollister, Clive, and Bennett, Judith. *Medieval Europe: A Short History*.
*Reuter, Timothy. *Germany in the Early Middle Ages 800&ndash;1056*. New York: Longman, 1991.
*MacLean, Simon. *Kingship and Politics in the Late Ninth Century: Charles the Fat and the end of the Carolingian Empire*. Cambridge University Press: 2003.
*Lewis, Andrew W. (1981). *Royal Succession in Capetian France: Studies on Familial Order and the State*. Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press. .
*Leyser, Karl. *Communications and Power in Medieval Europe: The Carolingian and Ottonian Centuries*. London: 1994.
*Oman, Charles. *The Dark Ages, 476-918*. 6th ed. London: Rivingtons, 1914.
*Painter, Sidney. *A History of the Middle Ages, 284-1500*. New York: Knopf, 1953.
*"Astronomus", *Vita Hludovici imperatoris*, ed. G. Pertz, ch. 2, in Mon. Gen. Hist. Scriptores, II, 608.
*Reuter, Timothy (trans.) *The Annals of Fulda*. (Manchester Medieval series, Ninth-Century Histories, Volume II.) Manchester: Manchester University Press, 1992.
*Einhard. *Vita Karoli Magni *. Translated by Samuel Epes Turner. New York: Harper and Brothers, 1880.

Kategorija:Historija Francuske
Mušrici

Pojam **mušrici** prije svega predstavlja termin kojim su muslimani nazivali politeiste Mekke. U opštem slučaju se u islamskom svijetu mušricima označavaju svi oni teisti koji vjeruju u postojanje više bogova.

To su bili arapski politeisti koji su se protivili islamskom poslaniku Muhammedu i njegovim sljedbenicima, muslimanima, početkom 7. stoljeća. Njihovi vođe su uglavnom bili iz plemena Kurejšija, ali i drugi su pripadali plemenu Kajs.

## Etimologija 
Riječ **mušrik** je izvedena od istog korijena kao i arapska riječ širk: , tj. arapska slova **Š** **R** **K**, što u prijevodu na bosanski znači *podijeliti*.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Islam
Paralelogram

frame|desno|Paralelogram.
**Paralelogram** je četverougao koji se sastoji od dva para paralelnih i sukladnih suprotnih stranica. Odnosno to je presjek dvije pruge. Naspramni uglovi su također jednaki Dijagonale, koje označavamo sa *e* i *f*, se polove. Presjek dijagonala je sredina svake dijagonale. 
;Definicija 1:
Paralelogram je centralno simetričan četverougao kome je centar simetrije presječna tačka dijagonala.

;Teorema 1:
Paralelogram ima ove osobine
* on je centralno simetričan četverougao
* dijagonale mu se polove
* naspramne stranice su mu jednake
* naspramni uglovi su mu jednaki
* susjedni uglovi su mu suplementni

;Teorema 2:
Četverougao sa osobinama
* centralno simetrična je figura
* dijagonale mu se polove
* naspramne stranice su mu jednake
* naspramni uglovi su mu jednaki
* susjedni uglovi su mu suplementni
* naspramne stranice su mu jednake i paralelne
je paralelogram

## Vrste 
* Romb - sve su stranice jednake dužine.
* Pravougaonik - svi su uglovi pravi (naspramne stranice su jednake.)
* Kvadrat – pravougaonik koji ima jednake dužine stranica i sve uglove prave.
* Romboid Četvorougao čije su suprotne strane paralelne  i jednake,  susjedne strane  nejednake, a uglovi nisu pravi uglovi
*

## Formule 
Površina **P** =a\cdot \;h_a ili **P** =b\cdot \;h_b

P_1 površina pravougaonika

P_1=(B+A)\times H

P_2 površina trougla

P_2=\frac{1}{2} A \times H \,

P = P_1 - 2 \times P_ = ( (B+A) \times H) - ( A \times H) = B \times H.

P = B \cdot C \cdot \sin \theta.\,

P=2\sqrt{S(S-B)(S-C)(S-D_1)}

za S=(B+C+D_1)/2

P=\frac{1}{2}ef\sin \theta

Obim **O = 2(a+b)**

Radijus upisane kružnica|kružnice **r ** = \frac{h_a}{2}

visine

h_a \, = \, b \cdot \sin\alpha = b \cdot \sin\beta

h_b \, = \, a \cdot \sin\alpha = a \cdot \sin\beta

dijagonale

e = \sqrt{ a^2+d^2+2 \cdot a \cdot d \cdot \cos \alpha }

f = \sqrt{ a^2+d^2-2 \cdot a \cdot d \cdot \cos \alpha }

e^2+f^2 = 2(a^2+b^2)

## Dijagonale se polove
odgovarajući uglovi su jednaki

\angle ABE \cong \angle CDE

\angle BAE \cong \angle DCE

iz čeg proizlazi

AE = CE

BE = DE.

odnosno dijagonale se polove
## Reference
Kategorija:Vrste četverouglova
Kategorija:Elementarni oblici
Klek (poluostrvo)

**Klek** je poluostrvo u Jadranskom moru koji pripada najvećim dijelom Bosni i Hercegovini, a manjim dijelom Hrvatskoj.

Poluostrvo Klek je dugo oko 6,5 kilometara i u prosjeku je široko 600 metara. Zajedno sa Neumom zatvara mali zaliv koji pripada Bosni i Hercegovini. Klek je okružen mnogobrojnim manjim ostrvcima, od kojih Veliki Školj i Mali Školj pripadaju BiH, mada ih Parlamentarna skupština Bosne i Hercegovine nikada nije verifikovala. U blizini se također nalazi veliko poluostrvo Pelješac koje je u cjelosti u vlasništvu Hrvatske.

Bosanskohercegovački dio ostrva Kleka se nalazi u općini Neum, a Dejtonskim sporazumom je pripao Federaciji Bosne i Hercegovine, odnosno Hercegovačko-neretvanskom kantonu.

Hrvatski dio Kleka pripada Dubrovačko-neretvanskoj županiji.

## Historija 
Poluostrvo Klek, kao i Neum, su pripadali srednjovjekovnoj Bosni a  nakon toga Dubrovačkoj Republici sve dok 1718. godine kada je Požarevačkim mirom ustupila Osmanlijskom carstvu. Klek, zajedno sa ostatkom Bosne i Hercegovine biva okupiran od Austro-Ugarske 1878. godine. Ulaskom BiH u Jugoslaviju ulazi i Klek i u Jugoslaviji ostaje sve do 1992. godine (osim u Drugom svjetskom ratu kada je pripadao Nezavisnoj Državi Hrvatskoj).

1991. godine, ocjepljenjem Republike Hrvatske od ostatka Jugoslavije, , a zatim 1992. godine, nezavisnošću Bosne i Hercegovine, drugi, veći dio poluostrva postaje dio BiH.

Kategorija:Poluostrva u Evropi
Kategorija:Granica između Bosne i Hercegovine i Hrvatske
Kategorija:Poluostrva u Hrvatskoj
Kategorija:Poluostrva u Bosni i Hercegovini
Kalikstinci

**Kalikstinci** (od latinskog *calix* - putir; također *Utrakvisti* od latinskog *sub utraque specie* - u obe vrste) su pripadnici umjerenih snaga u husitskom pokretu u Češkoj. To su bili imućniji češki građani i plemstvo. Oni su zahtijevali da se pričest vjernika vrši 'u oba vida', tj. i hljebom i vinom iz kaleža (čaše za vino), kao što su se pričešćivali katolički svećenici.

Program kalikstinaca ograničavao se na vjerske zahtjeve. Oni su smatrali da svako može propovjedati 'riječ Božiju', da svećenstvo treba da se vrati siromaštvu i da treba da se liši posjeda.
Kalikstinci su odustali od daljeg ratovanja, istupili iz husitskog pokreta i na Bazelskom koncilu 1433. sklopili su sporazum sa carem Žigmundom Luksemburškim i papom (Praški kompaktati).

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Historija Češke
Sveta gora

mini|desno|300px|Karta Svete Gore sa označenim manastirima

**Sveta Gora** – **Atos** (grč. *Όρος Άθως*) predstavlja glavno središte srednjovjekovnih kaluđera i isposnika. Nalazi se na poluostrvu Halkidiki u Grčkoj.

Prvi manastir je sagrađen u 10. vijeku, a njegov osnivač je Atanasije Atonski.

Sada ima 20 manastira, 17 grčkih, po jedan srpski, bugarski i ruski. Manastiri su obezbjeđeni jakim zidovima – utvrđenjima da bi se zaštitili od osvajača i gusarskih napada. Svaki manastir je imao svoj posjed od koga se izdržavao. Pored manastirske crkve nalazi se veliki broj zgrada za stanovanje monaha, biblioteke, podrumi, magacini i druge prostorije. Srpski manastir Hilandar je sagradio raški veliki župan Stefan Nemanja 1198. Sveta gora – Atos je bila pod direktnom srpskom vlašću 1346-1371.

## Također pogledajte 
* Pravoslavna crkva
* Bizantijsko carstvo

Kategorija:Historija Grčke
Kategorija:Historija Srbije
Kategorija:Manastiri
Kazimir III, kralj Poljske

**Kazimir III Veliki** (poljski: Kazimierz III Wielki; 30. april 1310. - 5. novembar 1370.) je bio kralj Poljske od 1333. do 1370. godine, te posljednji vladar iz dinastije Pjast. Bio je sin poljskog kralja Vladislava I i vojvotkinje Hedwig Kalisz. Naslijedio je kraljevstvo oslabljeno ratom i učinio ga prosperitetnim i bogatim. Reformisao je poljsku vojsku i udvostručio veličinu kraljevstva kroz osvajanja. Reformisao je pravosudni sistem i uveo zakonik čime dobija titulu "poljski Justinijan". Kazimir je izgradio i osnovao Univerzitet u Krakov, najstariji poljski univerziteta. On je također potvrdio privilegije i zaštitu ranije odobrene Jevrejima i ohrabrio ih da se nastane u Poljskoj u velikom broju. Umro je 1370. godine od ozljede koju je zadobio u lovu. Njegov nećak, kralj Ugarske Ludovik I je uspio da postane kralj Poljske stvarajući personalnu uniju sa Ugarskom.

## Veliki kralj 
Kazimir III je uspio stabilizovati poljsku državu poslije dužeg razjedinjenja. Kada je došao na prijestolje, shvatio je da je u opasnosti, jer čak i njegovi susjedi nisu priznavali njegovu titulu i umjesto toga su ga zvali "kraljem Krakova". Privreda je bila uništena, a kraljevstvo iseljeno i iscrpljeno ratom.

Nakon smrti, Kazimir je ostavio kraljevstvo koje je udvostručeno u veličini (uglavnom zbog zemlje u današnjoj Ukrajini, tada pod nazivom vojvodstvo Halicz), postalo prosperitetno, bogato, sa velikim izgledima u budućnosti. Iako je predstavljen kao miran kralj u dječjim knjigama, on je zapravo vodio mnoge ratove. Intenzivno je gradio (dvorci Wawel, Orle Gniazda) i reformisao vojsku i poljsko građansko i krivično pravo. U Sejmu u Wislici je 11. marta 1347. godine uveo korisne pravne reforme pravosudnog sistema. Zbog toga je prozvan "poljski Justinijan". Osnovao je univerzitet u Krakovu, najstariji poljski univerzitet.

Ugovorima o miru sa državama Tevtonskog reda, Češkom i Ugarskom odrekao se Šlezije i Pomeranije, ali je zato ujedinio poljske zemlje Galiciju, Podoliju i Voliniju. Ojačao je kraljevsku centralnu vlast, kolonizirao opustošena područja, podsticao razvoj privrede i reorganizovao vojsku. Osnovao je gradove Lavov i Kolamija. Izdao je 1347. Višlički statut, koji je bio zakonik za cijelu Poljsku. Osnovao je 1346. akademiju u Krakovu. Njegova uspješna politika omogućila je da ga prozovu Velikim. Nije imao nasljednika, pa je 1370., njegovom smrću, dinastija Pjastovića bila prekinuta. Kazimir  je u svom testamentu naveo da ostavlja kraljevstvo svom unuku Kazimiru IV vojvodi Pomeranije. Ovaj dio testamenta je proglašen nevažećim od strane kralja Ugarske Ludovika I, koji je došao u Krakov nakon njegove smrti i podmitio plemiće dajući im privilegije.

Kategorija:Biografije, Koval
Kategorija:Historija Poljske
Kategorija:Rođeni 1310.
Kategorija:Umrli 1370.
Kategorija:Poljski vladari
Pravougaonik

mini|200px|Pravougaonik
**Pravougaonik** je četverougao, koji pripada paralelogramima. Ima četiri prava ugla. Naspramne stranice su uvijek jednake dužine, kao i dijagonale. 
;Definicija:
Paralelogram čiji su svi uglovi jednaki zove se **pravougaonik**.
;Teorema:

# Pravougaonik ima dvije ose simetrije koje prolaze kroz njihov centar simetrije paralelne su njegovim stranicama i međusobno normalne.
# Dijagonale pravougaonika su jednake. Njihov presjek je centar opisane kružnice.

Ako su mu sve stranice jednake dužine, onda je riječ o kvadratu. Dužina dužih stranica se definiše kao dužina cijelog pravougaonika, a dužina kraćih kao širina pravougaonika.

Četverougao je pravougaonik ako je ispunjen jedan od uslova 
#svi uglovi su jednaki
#četverougao sa svim pravim uglovima
#paralelogran sa najmanje jednim pravim uglom
#četverougao kod koga su trouglovi ABD i DAC podudarni
# konveksni četverougao sa uzastopnim stranicama a,\ b, \ c,\ d čija je površina   \tfrac {1} {4} (A + C) (b + d) 
#konveksni četverougao sa uzastopnim stranicama a,\ b, \ c,\ d čija je površina s \tfrac{1}{2} \sqrt{(a^2+c^2)(b^2+d^2)}. 
## Formule 
Površina pravougaonika iznosi  P=a\cdot \;b

Obim O=2(a+b)

Poluobim pravougaonika s=a+b

Dijagonala d=\sqrt{a^2 + b^2}

r (radijus opisane kružnice):  r=\frac{d}{2}

Uglovi između stranica i dijagonala   \varphi = arctg(b/a) i \varphi_2 = arctg(a/b)

uglovi između dijagonala \phi_1= \pi- 2\varphi_1  i \phi_2= \pi- 2\varphi_2

\phi_1 + \phi_2 =   \pi

## Dijagonala pravougaonika
Dijagonala pravougaonika je duž koja spaja dva njegova tjemena koja nemaju ni jednu zajedničku stranicu. Pravougaonik ima tačno dvije dijagonale, i one su jednakih dužina.

d=\sqrt{a^2+b^2}
## Osobine pravougaonika
# pravougaonik je paralelogram
# naspramne stranice pravougaonika su jednake,
# svi uglovi pravougaonika su jednaki,
# dijagonale pravougaonika su jednake i polove se,
# centar opisane kružnice se nalazi u presjeku dijagonala,
# poluprečnik kružnice opisane oko pravougaonika je jednak polovini dijagonale pravougaonika,
# u pravougaonik se ne može upisati kružnica.

## Posebni pravougaonici
### Zlatni pravougaonik
Datoteka:Euclides. Rectángulo áureo.svg

Pravougaonik čije dužine stranica ispunjavaju uslov  \textstyle \frac{a}{b} \, = \, \frac{b}{a - b} je zlatni pravougaonik 
## Savršeni pravougaonik
Četverougao je savršen ako ga možemo prekriti  kvadratima različite površine. Takav je pravougaonik (32 × 33). Može se podijeliti na 9 kvadrata čije stranice imaju dužinu  1, \ 4, \ 7, \ 8,\ 9, 10, \ 14,\ 15 \ i \ 18 

## Izvori
# http://www.boske.rs/stranice/povrsine_geometrijskih_figura.html
#http://formule.pismenizadaci.com/cetvorougao.html 
#http://formule.pismenizadaci.com/pitagorina_teorema.html 
# Rectangle
# Rectangle
# Area of a rectangle

## Reference
Kategorija:Vrste četverouglova
Kategorija:Elementarni oblici