Kakanjska kultura

**Kakanjska kultura** je kultura mlađeg kamenog doba (neolit) koja se razvila na području Bosne i Hercegovine. 
Neolit Bosne i Hercegovine, koji zahvata period od VI do početka III milenijuma, odražava postupnost kulturnohistorijskog razvoja.

Centralna Bosna, područje sarajevske, visočke i zeničke kotline, od prahistorije pa dodanašnjih dana bilo je jedno od glavnh područja naseljavanja. Tome su pridonijeli prvenstveno sam geografski položaj, kao i doline rijeka Bosne i Neretve, koje su bile spona između jadranskog (sredozemnog) i centralnobalkanskog odnosno panonskog prostora. Tu se desila neobična simbioza Starčevačke i impresso kulture koja će biti osnova za razvoj prve originalne pojave stvorene tokom srednjeg neolita na ovim prostorima - Kakanjske kulture.

Zastupljena je ukupno do sada sa šest poznatih lokaliteta : Obre I (stratum III i IV ), Kakanj – Plandište, Arnautovići, Okolište I, Papratnica – Zagrebnica i Tuk. Lokaliteti su smješteni uglavnom u dolini ili pritokama rijeke Bosne. Tri lokaliteta nalaze se u blizni samog Kaknja; Kakanj -Plandište (eponimni lokalitet ), Obre I i Papratnica –  Zagrebnice. Lokalitet Tuk kod Zavidovića smješten je sjeverno od Kaknja, Arnautovići su udaljeni desetak kilometara prema jugu, dok se Okolište nalazi u blizini Visokog.

Kasnije će kakanjska kultura dosta utjecati na formiranje Butmirske kulture, najznačajnije neolitske kulture u centralnoj Bosni.

## Faze razvoja 
Hronološki se izdvajaju tri faze njenog razvoja.

### Rana faza / Kakanj I ili protokakanjska faza 
Zastupljena je na lokalitetu Obre I, sloj III, i najstariji slojevi u Kaknju. Fizionomiju ove faze određuju starčevačka i impresso osnova, od kojih je prva u nasljeđe protokakanjskoj kulturi ostavila bogatu barbotino prskanu keramiku, a druga neke tipove monohromne keramike bogate u oblicima (poluloptaste posude s ravnim dnom, tanjuri s uvijenim obodom, bikonične zdjele, ritoni). Zanimljivi oblici za monohromnu keramiku jesu tulipanske kupe. Pred kraj faze javljaju se i zvonolike noge. Ornamentika rane faze dosta je jednostavna i riječ je uglavnom o plastičnim okruglim ispupčenjima i urezanim motivima u vidu šrafirane trake, trouglova, rombova i snopova urezanih linija.

Već tada se pojavljuju i kakanjski ritoni. Riton je drevna keramička posuda za čuvanje tekućina namijenjenih za obrede. Po ovim predmetima kakanjska kultura se uvrštava u širok krug neolitskog kompleksa koji je njegovao *kult plodnosti* (od sjeverne Italije, Dalmacije i Epira do Egeje).

### Srednja faza / Kakanj II ili klasična faza 
U ovoj fazi javljaju autohtoni kakanjski oblici, te potpuno se prekida veza sa Starčevo – impresso kulturom (nestaje barbotin ). Monohromna keramika još uvijek je nosilac keramografije ove kulture. Karakteristike koje se ističu kod ove keramike su upotreba zvonolikih nogu i oblik kakanjskog ritona s masivnim koničnim nogama. Jedna od izrazitih karakteristika ove faze i kakanjske kulture u cjelini jesu rebrasti ukrasi na plitkim tanjirima.

Analizom nalazišta može se zaključiti da su nosioci kakanjske kulture pravili kako zemunice, tako i nadzemne stambene objekte, a među njima se ističu, skupine kuća sa odgovarajućim ljevkastim jamama, pojedinačnih kuća nadzemnog tipa sa pripadajućim ognjištem i radioničkim centrom.

Od pokretnog materijala javljaju se glačani i kremeni materijal : kamene kalupaste, jezičaste ili glačane sjekire, nedovoljno obrađeni kremeni nožići, brusevi, strugače, borere. Koštani materijal kakanjske kulture obuhvata šila, glačale i spatule.

## Reference 
Kategorija:Bosna i Hercegovina u kamenom dobu
Kategorija:Kakanj
Kategorija:Neolitske kulture