open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nautilus

***Nautilus***  je rod  glavonožaca u porodici *Nautilidae*. Vrste ovog roda, morfološki se značajno  razlikuju od onih u sestrinskom taksonu  *Allonautilus*. Najstariji fosili roda poznati su iz kasnog eocena (formacija rijeke Hoko), u državi Washington i od kasnoeocenskih do ranih oligocenskih sedimenata u Kazahstanu. The oldest fossils of the modern species *Nautilus pompilius* are from Early Pleistocene sediments off the coast of Luzon in the Philippines.
[thumb| Prvi i najstariji fosil u [Nacionalni muzej Filipina|Filipinskom nacionalnom muzeju.]] 
Uobičajeni termin *nautilus* obično se odnosi na bilo koje postojeće članove porodice *Nautilidae*.

## Vrste 
Izumrle vrste označene su znakom  (†).
**N. belauensis* Saunders, 1981
*†*N. cookanum* Whitfield, 1892
**N. macromphalus* Sowerby, 1848
**N. pompilius* Linnaeus, 1758
:**N. p. pompilius*  Linnaeus, 1758
:**N. p. suluensis* Habe & Okutani, 1988
*†*N. praepompilius* Shimansky, 1957
**N. stenomphalus* Sowerby, 1848

## Također pogledajte
*Nautiloidea

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Nautilusi
Kategorija:Nautiloidni rodovi
Kategorija:Taksonomija
Kategorija:Mekušci
Cordaitales

**Cordaitales** je  izumrli red drvenastih biljaka koje su bile rani četinari ili su mogle evolirati u  četinjare (Pinophyta), ginkgoe Ginkgophyta) i cikade (Cycadophyta). Imali su reproduktivne strukture u obliku konusa koji podsećaju na moderne četinjare. 
Cordaitales su se pojavile tokom karbonskog  perioda, sa velikim stablima koja su, čini se, posebno učestala na suhim tlima, u tropskim sredinama. Izgleda također,da su neka njihova visoka stabla, ali i grmovi, nalik mangrovaa  rasli  u karbonskim ugljevitim  močvarama.

Predstavnici reda Cordaitales je također su bili  bogato zastupljeni i  za vrijeme perma, ali su bili u opadanju tokom trijasa i nestali   krajem trijaskog masovnog izumiranja. Mnogi Cordaitales imali su izdužene  trakaste listove, nalik nekim suvremenim četinjarima porodica Araucariaceae i Podocarpaceae. Uobičajeni rodovi u karbonu uključuju *Mesoxylon* i *Cordaixylon*, kao i nešto rjeđe  *Noeggerathiopsis* i *Sumaropsis*.
[left|thumb|upright=1.30|Fosil *Cordaites lungatus* u  Jardin des Plantes [Pariz, 2010.]]

Obilježja  ženskog konusa (megastrobil) članova Cordaitales ukazuju na to da konusne šišarke, koje posjeduju oni i  svi njihovi potomci, mogu odgovarati kratkim izdancima, nastalim od  brakteja. To je zato što se konus sastoji od tih kratkih izdanaka, koji izviru iz brakteja. Među četinarima,  iz pazušnih brakteja ne nastaju bilo kakvi listovi.

## Također pogledajte
*Pinales

## References 
## Vanjski linkovi
Kategorija:Pinophyta
Kategorija:Cordaitales
Kategorija:Paleontologija
Kategorija:Fosili
Džamija Brazil

**Džamija Brazil** () je džamija koja se nalazi u Cambuci, centralnom distriktu najvećeg brazilskog grada São Paula. Džamiju je osnovalo Muslimansko dobrotvorno društvo iz São Paula 1929. godine. Džamija je najstarija džamija u Brazilu i jedna je od najstarijih džamija u Južnoj Americi.

## Historija 
Ideja o izgradnji džamije Brazil potiče još iz 20-tih godina 20. vijeka. Nakon Prvog svjetskog rata mnogi muslimanski imigranti počeli su pristizati u São Paulo nakon bijega od problema u regiji Bliskog Istoka. Neki od palestinskih imigranata, između ostalih i Darwich Gazal i Hosni Adura su 1927. godine osnovali *Palestinsko muslimansko dobrotvorno društvo*. Kako se povećavao broj imigranata sa područja Sirije i Libana, dobrotvornom društvu je 1929. promijenjen naziv u *Muslimansko dobrotvorno društvo*. Izgradnja džamije Brazil započela je 1929. formiranjem Muslimanskog dobrotvornog društva (SBM) u São Paulu.

Muslimansko dobrotvorno društvo je započelo s organiziranjem obavljanja molitve za svoje članove u iznajmljenim prostorijama u Av Rangel Pestani i Barão de Duprat u São Paulu. 1938. stekli su zemlju i premjestili svoje prostorije u ulicu Avenija države. 
1940. godine, društvo se trajno preselilo u današnje prostorije džamije Brazil koja se nalazi na adresi Avenida do Estado br. 5382 gdje je započela izgradnja prve brazilske džamije. Izgradnja je trajala mnogo godina, a džamija je svečano otvorena 1956. godine.

## Također pogkedajte 
* Spisak džamija u Brazilu
 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Džamije u Brazilu
Kategorija:Džamije sagrađene 1929.
Javno vlasništvo

[mini| [Isaac Newton|Newtonov vlastiti primjerak *Matematički principi prirodne filozofije*, s rukom pisanim korekcijama za drugo izdanje ]]**Javno vlasništvo** sastoji se od svih stvaralačkih djela na koja se ne primjenjuju isključiva prava intelektualnog vlasništva. Pravo mogu biti istekla, oduzeta, izričito odbijena ili neprimjenjiva.

Kada nešto nije u javnom vlasništvu, to može biti posljedica vlasničkih interesa, izraženih na primjer pravom na kopiranje ili patentom. Domet do kojeg pojedinci mogu koristiti ili iskorištavati stavke za koje postoje vlasnički interesi je obično ograničen. Ipak, kada isteknu ograničenja prava na kopiranje ili drugih intelektualnih svojina, djela prelaze u javno vlasništvo.

Kao primjeri mogu poslužiti djela Williama Shakespearea i Ludwiga van Beethovena, kao i većina ranih nijemih filmova, koji se danas nalaze u javnom vlasništvu. Neka djela nisu zaštićena autorskim pravima i zato spadaju u javno vlasništvo, kao što su su formule newtonske fizike, recepti za kuhanje i sav računarski softver napisan prije 1974.   

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Internet Arhiva
* RetroFilm zbirka filmova u javnom vlasništvu

Kategorija:Pravo intelektualnog vlasništva
Kategorija:Autorsko pravo
Taxaceae

**Taxaceae** je porodica  tisâ, golosjemenjača, koji ima šest postojećih i jedan izumrli rod, uključujući  30 vrsta biljaka, a po starijem tumačenju tri roda i 7 do 12 vrsta.

To  su jako razgranate stablašice, malo drvržr  i grmovi. Listovi su zimzeleni spiralno raspoređeni, često uvijeni, tako da izgledaju kao  dvostrano raspoređeni. Linearni su do lancelatasti, a na donjim stranama imaju blijedo zelene ili bijele stomne pojaseve. Biljke su diecijske, rijetko monoecijske. Muški češeri  dugi su 2 – 5&nbsp;mm,  polen oslobađaju  u rano proljeće.  Ženski češeri su visoko reducirani na jednu sjemenku. Kako sjeme sazrijeva, mesnati aril  ga delimično zatvara. Evolucijsko porijeklo arila je nejasno, ali može se predstavljati  da je nastao spajanjem  zadebljalih listova..

Zreli aril  je jarko obojena, mehak, sočan  i sladak, a jedu ga ptice,  koje zatim raspršuju tvrdo sjeme neoštećeno u svojim izlučevinama. Međutim, sjeme je vrlo otrovno za ljude, jer sadrži otrove taksin i taksol.

## Klasifikacija
Kao i svi četinari, porodica *Taxaceae* je sada uglavnom uključena u red Pinales, jer je analiza DNK pokazala da su tise filogenetski ugniježđena u tom redu, a zaključci mikromorfoloških studija. Ranije su predstavnici ove porodice  često bili tretirani kao različiti od drugih četinara,  izdvajanjem  u zaseban red Taxales. Ernest Henry Wilson je u svojoj knjizi iz 1916. godine Taxaceae nazvao "taksade"..

Široko definirane *Taxaceae* (uključujući *Cephalotaxus*) sadrže šest postojećih rodova i ukupno oko 30 vrsta. *Cephalotaxus*  je sada uključen u *Taxaceae*, umjesto da bude prepoznat kao jezgro sopstvene porodice, *Cephalotaxaceae*. Filogenetski dokazi snažno podržavaju vrlo blisku vezu između "cefalotaksusa" i ostalih  prestavnika *Taxaceae*.,,, a morfološke razlike među njima nisu značajne. Prethodno prepoznavanje dvije različite porodice, *Taxaceae* i *Cephalotaxaceae*  (npr..,), temeljila su se na relativno manjim morfološkim detaljima: *Taxaceae* (isključujući *Cephalotaxus*) imaju manja zrela semena koja narastu do oko 5 – 8&nbsp;mm, za 6–8 mjeseci, a nisu u potpuno zatvoreni aril; nasuprot tome, sjeme cefalotaksusa ima duži period sazrevanja (od 18–20 mjeseci), a veće zrele sjemenke, (duge 12 – 40&nbsp;mm) u potpunosti su zatvorene u aril. Međutim, postoje i vrlo jasne morfološke veze između cefalotaksusa i drugih *Taxaceae*, a tandemsi posmatrani filogenetski dokazi, sugeriraju da nema nužne potrebe za prepoznavanjem "cefalotaksusa" (ili drugih rodova u Taxaceae) kao posebne porodice,.

### Postojeći rodovi
## Također pogledajte
*Pinales
## Reference
## Vanjski linkovi

Kategorija:Pinales
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Kategorija:Taksonomija
Music Awards Ceremony

**Music Awards Ceremony** (skraćeno ili stilizovano **MAC**)  je regionalna muzička nagrada koja se dodjeljuje od 2019. godine za pjevače, grupe, youtubere i druge umjetnike iz zemalja regiona. MAC predstavlja formalnu svečanost na kojoj se odaje počast izvrsnosti profesionalca u muzičkoj industriji regiona, a cjelovečernji muzičko - zabavni događaj okuplja najpopularnije regionalne zvijezde. Na MAC-u se dodjeljuju priznanja 

### Humanitarni aspekt 
Skymusic i Cebef odrekli su se prihoda od SMS glasanja i ulaznica na prvom MAC-u i novac je preusmjeren na UNICEF koji je raspodijelio sredstva u zemljama regiona. pod pokroviteljstvom Skymusic i Skymedia Group kompanije. Novina ceremonije je bila ta to što su u 2020. godini u njoj učestvovali i Slovenija, pored Srbije, Hrvatske, Bosne i Hercegovine, Sjeverne Makedonije i Crne Gore. Osim toga, manifestacija je bila emitovana i na slovenskoj televiziji. Prikupljeno je više od milion glasova, dok je ovaj put bilo više od 600 nominacija. su osvojili ovu prestižnu nagradu:

**Pop numera ženskog izvođača**:
* Lena Kovačević – Dubine

**Pop numera muškog izvođača**:
* Petar Grašo – Voli me

**Pop numera bend**:
* Magla bend – Teatralno

**Pop rock numera**:
* Parni valjak – Otkud ti pravo

**Alternativna pop numera**:
* Buč Kesidi – Nema ljubavi u klubu

**Pop folk numera**:
* Vlatko Lozanoski Lozano – Majko

**Rap/ hip-hop numera**:
* Smoke Mardeljano – Hvala hip hop

**Narodna folk numera**:
* Aleksandra Prijović – Bogata sirotinja

**Rock numera**:
* Van Gogh – Više te ne volim ko pre

**Trap numera**:
* Senidah – Mišići

**Trap kolaboracija**:
* Gazda Paja i Jelena Karleuša – Lajk

**Novi izvođač**:
* Angellina – Pile moje

**World Music numera**:
* S.A.R.S. – Ruke

**Koncert**:
* Marija Šerifović – Druga strana ploče – Sava centar, Beograd

**Muzički video**:
* Nataša Bekvalac – Dođi mami

**Obrada**:
* The Frajle i Tijana Dapčević – Negativ

**Pop kolaboracija**:
* Sergej Ćetković i Who See – Pusti probleme

**Youtube zvijezda**:
* Voyage i Breskvica – Vrati me

**Specijalna priznanja**:
* Golden MAC– Senidah
* Priznanje za životno djelo – Oliver Mandić
* Pjevačica godine – Nina Badrić
* Najveći uticaj na muziku regiona – Jala Brat i Buba Corelli
* Regionalni doprinos muzici – Lepa Brena
* Neizbrisiv trag u narodnoj muzici – Šaban Šaulić

## Vanjski linkovi 
* Službena web stranica

## Reference 
Kategorija:Muzičke nagrade
Monotipski takson

Amborellales, postoji samo jedna  porodica, Amborellaceae, sa samo jednim  rodom, *Amborella *,  a on ima samo jednu vrstu, *Amborella trichopoda*.]]
* uključuje tri vrste, tj. nije monotipski.]]
 je monotipska zato što ima samo jedan također monotipski rod, *Cephalotus*, sa jednom vrstom, *Cephalotus follicularis*]]
**Monotipsi takson** – u biologiji – je svaka taksonomska grupa  (takson)  koji ima samo jednu hijerarhijski nižu kategoriju (taksonomski rang) Ako se i kada prizna takva niža kategorija, od tada, takav takson nadalje se ne smatra monotipskim.

Monotipska vrsta je ona koja mema  podvrsta  ili nižih infraspecijskih taksona. U razredima i rodovima ponekad  se preferiraju termini *unispecijski* ili "monospecijski*.
U botaničkoj nomenklaturi,  **monotipski rod** je rod specijalni slučaj, kada se rod i vrsta simultano opišu.

Nasuprot monotipskom, **oligotipni takson** sadrži više negojednu, ali samo nekoliko subhijerarhijskih taksona.

## Primjeri 
Kao što se termin **monotipski** upotrebljava za opisivanje taksona koji uključuje samo jednu potpodjelu, tako se i sadržani takson može odnositi kao monotipski unutar taksona više razine, npr. monotipski rod unutar porodice. Neki primjeri monotipskih grupa su:
*Južnoafrički mravojed je jedina vrsta u redu Tubulidentata.
* U redu Amborellales postoji samo jedna porodica, *Amborellaceae* sa samo jednim rodom, '' Amborella ' ', a u ovom rodu postoji samo jedna vrsta, *Amborella trichopoda*
* Porodica Cephalotaceae uključuje samo jedan rod, *Cephalotus* i samo jednu vrstu, *Cephalotus follicularis*.
* *Anodorhynchus hyacinthinus* je  monotipska vrsta; nijedna podvrsta nije izdvojena unutar te vrste.
* * Panurus biarmicus*  ima nekoliko podvrsta u cijelom svom rasponu, ali pripada rodu *Panurus* koji se, sa sadašnjim znanjem,  smatra monotipskim (jedini rod) unutar porodice *Panuridae*.
* * Ozichthys albimaculosus*, riba kardinal s kremastim mrljama, pronađena u tropskoj Australiji i južnoj Novoj Gvineji, monotipska je vrsta roda *Ozichthys*. 
* Cvjetnica *Breonadia salicina* jedina je vrsta u monotipskom rodu * Breonadia *.
* Cvjetnica * Nandina domestica * jedina je vrsta u rodu * Nandina *.
*Uostalom, i vrsta *Homo sapiens* je monotipska  u rodu *Homo*, a rod je monotipski u porodici *Hominidae*, jer još nije opisana ni jedna druga priznata recentna vrsta, niti infraspecijska kategorija.

## Također pogledajte 
*Taksonomski rang
*Monofilija

## Reference

Kategorija:Konzervacijska biologija
Kategorija:Specijacija
Kategorija:Biološka terminologija
Izdavaštvo

[mini| Štampač koji radi na ranoj [Štamparska mašina|Štamparskoj mašini iz 15. vijeka. (Gravura iz 1877. godine) ]]
**Izdavaštvo** jest aktivnost objavljivanja informacija, literature, muzike, softvera i drugih sadržaja na raspolaganje javnosti na prodaju ili besplatno. Tradicionalno se taj izraz odnosi na distribuciju štampanog materijala, kao što su knjige, novine i časopisi. S pojavom digitalnih informacijskih sistema, područje primjene proširilo se i na elektroničko objavljivanje poput e-knjiga, akademskih časopisa, web stranica, blogova, objavljivanja video igara i slično.

**Izdavač ili Izdavačka kuća** se može odnositi na izdavačku firmu ili organizaciju, osobu koja vodi izdavačku firmu ili štampariju ili na osobu koja vodi časopis.

## Historija 
Izdavaštvo je postalo moguće izumom pisanja, a postalo je praktičnije nakon uvođenja štamparija. Prije mašina za štampanje, radove su ručno prepisivali pisari.

Kineski izumitelj Bi Sheng napravio je štamparsku mašinu sa pomičnim slovima od zemljanog posuđa oko 1045. godine, ali ne postoji preživjeli primjerak. Oko 1450. godine Johannes Gutenberg izumio je štamparsku mašinu sa pomičnim slovima, prvu takvu u Evropi. Ovaj je izum postepeno knjige učinio jeftinijim za širenje i lakše dostupnim.

Eventualno, štampanje je omogućilo i druge oblike objavljivanja osim knjiga. Historija modernog izdavanja novina započela je u Njemačkoj 1609. godine, a izdavanje časopisa uslijedilo je 1663. godine.

Historijski gledano, izdavačkim poslom su se obično bavili izdavači, dok su pojedini autori samoobjavljivali radove. Predstavljanjem World Wide Weba 1989. godine web-sajtovi su vremenom postali dominantni medij izdavanja. Uskoro su se razvili Wikiji i Blogovi, a potom i online knjige, internetske novine i internetski časopisi.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Međunarodna izdavačka organizacija

Kategorija:Medijska industrija
Kategorija:Izdavaštvo
Imam 2 mame i 2 tate

***Imam 2 mame i 2 tate*** jest jugoslovenski i hrvatski dugometražni film iz 1968. kojeg je režirao Krešo Golik. Film je osvojio Zlatnu arena za najbolju glavnu žensku ulogu (Mia Oremović) i Zlatnu arena za kameru (Ivica Rajković) na Pulskom filmskom festivalu 1968.

U anketi iz 1999. hrvatski filmski kritičari ocijenili su ga najboljim hrvatskim filmom ikada napravljenim.

## Glavne uloge 
* Davor Radolfi – Đuro
* Tomislav Žganec – Draško
* Mia Oremović – prva mama
* Relja Bašić – prvi tata
* Fabijan Šovagović – drugi tata
* Vera Čukić – druga mama
* Igor Galo – Zoran
* Matea Bogdanović
* Zlatko Kauzlarić-Atač – motociklist

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Filmovi u režiji Kreše Golika
Kategorija:Filmovi iz 1968.
Kategorija:Jugoslavenski filmovi
Kategorija:Filmovi na hrvatskom jeziku
Kategorija:Filmovi "Jadran filma"
Kategorija:Filmovi s radnjom u Jugoslaviji
Kategorija:Filmovi s radnjom u Hrvatskoj
Arheološki lokalitet Danilovića brdo

**Arheološki lokalitet Danilovića brdo** nalazi se u selu Podnovlje kod Doboja, Bosna i Hercegovina.
## Lokacija 
Lokalitet se nalazi uz dolinu rijeke Bosne i Mokrog Potoka. Region sjeverne Bosne prostire se u vidu pojasa širine 100 km. Na ovoj teritoriji otkriveno je do sada preko 200 lokaliteta iz perioda od srednjeg do kasnog gornjeg paleolita, što predstavlja i najgušću koncentraciju paleolitskih nalazišta na Balkanu. Nalazišta su skoncentrisana uz obale rijeke Vrbasa, Bosne, Ukrine, Usore i Save. Za razliku od Hrvatske, Slovenije i Srbije gdje preovlađuju pećinska staništa, teritoriju sjeverne Bosne odlikuju gusto raspoređeni lokaliteti na otvorenom, smješteni na istaknutim brežuljcima iznad dolina rijeka.

Na osnovu paleobotaničkih i paleopedoloških analiza utvrđeno je da je klima tada bila vlažnija i prohladnija i da je bila slična klimi koja danas vlada na području sibirske tundre. Obilje sirovina u koritima rijeka, kao i mogućnosti bogatog lova, pružali su idealne uslove za naseljavanje neandertalaca na ovom prostoru.
## Nalazi 
Ovo nalazište otkriveno je kao paleolitski lokalitet 1959. godine, kada su izvršena i prva sondažna iskopavanja. Tom prilikom istražena je površina od 48m². Zbirku nalaza sa Danilovića brda čini 90 artefakata, koji su pohranjeni u Regionalnom muzeju u Doboju. U zbirci su konstatovana jezgra, produkti primarnog odbijanja (na osnovu morfologije – podeljeni su na sječiva, odbitke i lamele), retuširane alatke, kao i nusprodukti okresivanja.

Pronađeni materijal je moguće razdvojiti u tri grupe nalaza.

* Nalazi koji sadrže elemente srednjepaleolitske tehnologije, 9 komada (10%),
* Nalazi, (40%), koji se pripisuju gornjem paleolitu: sječiva, lamele i jedno jezgro koje je na sebi nosilo negative odbijanja sječiva, kao i jedan strugač gornjepaleolitskog tipa,
* Nalazi, (50%), koji nisu prepoznatljivi u kulturnom i hronološkom pogledu. Nalazi ove grupe, kao i nusprodukti okresivanja, mogli su nastati kao produkt odbijanja bilo koje tehnike njihovo hronološko ili kulturno opredeljenje nije moguće uraditi sa sigurnošću. To je znatno otežalo ukupnu interpretaciju nalazišta. Veća kvantitativna zastupljenost gornjepaleolitskih nalaza možda ukazuje i na duži boravak anatomski modernog čovjeka u staništu u odnosu na neandertalce ili je posljedica intenzivne radioničke djelatnosti, u vezi sa primjenom nove tehnologije koju su koristili moderni ljudi. 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Paleolitski arheološki lokaliteti u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Paleolit
Kategorija:Doboj
Voltziales

**Voltziales** je izumrli red stablašica,  povezan sa modernim četinarima. U fosilnim  zapisima, najčešći član reda je * Walchia *, izvorno poznat po obliku listova, a red se obično naziva Walchian.  
Red obuhvata slijedeće porodice:
* Utrechtiaceae
* Thucydiaceae
* Emporiaceae
* Majonicaceae
* Ullmanniaceae
* Bartheliaceae
* Ferugliocladaceae
* Buriadiaceae

{{clade| style=font-size:100%;line-height:60%
|1= {{Clade
  |1= 
  |2= Ferugliocladaceae
    }}
}}

## Također pogledajte
*Četinari

## Reference
## Vanjski linkovi
*Voltziales
* Voltziales (palaeos.org) 

Kategorija:Fosili

Kategorija:Pinales
Kategorija:Taksonomija
Zvjezdana asocijacija

**Zvjezdana asocijacija** jest gravitacijski slabo vezano zvijezdano jato, slabije od otvorenih zvjezdanih jata i kuglastih zvjezdanih jata. Zvjezdane asocijacije obično sadrže od 10 do 100 ili više zvijezda. Zvijezde imaju zajedničko porijeklo, ali su postale gravitacijski nepovezane, dok se istovremeno i dalje kreću zajedno kroz svemir. Asocijacije se prvenstveno identificiraju po njihovim zajedničkim vektorima kretanja i starosnim dobima.

Zvjezdane asocijacije prvi je otkrio sovjetsko armenski astronom Victor Ambartsumian 1947. O asocijacije i OB asocijacije se sastoje od masivnih O- i B-zvijezda raspršenih na području od nekoliko stotina svjetlosnih godina. T asocijacije sadrže veliki broj lakših T-Tauri zvijezda.

## Također pogledajte 
* OB zvijezda 
* Otvoreno zvjezdano jato

## Reference 
Kategorija:Zvjezdana jata
Araucariaceae

**Araucariaceae** je veoma drevna porodica četinarslih stablašica. Najveću raznolikost postigla tokom perioda jura i kreda, kada je bila rasprostranjena gotovo u cijelom svijetu.

Većina Araucariaceae na Sjevernoj hemisferi nestala je u događaju izumiranje kreda-paleogen, a sada su uglavnom ograničeni na Južnu hemisferu, osim nekoliko vrsta roda *Agathis* u Jugoistočnoj Aziji.

## Opis
[thumb|upright=0.9|left|[Tāne Mahuta ("gospodar šume"), masivno drvo *Agathis australis* sa Novog Zelanda]]

Pripadnici Araucariaceae su obično vrlo visoka zimzelena stabla, dostižući visinu od oko 60 m ili više. Mogu dostići i vrlo velike promjere stabala; novozelandsko stablo *Agathis australis*, zvano *Tāne Mahuta* („gospodar šume") je visoko 45,2, sa prečnikom u visini grudi od 491&nbsp;cm. Ukupna zapremina drveta izračunata je na 516,7 m3, što ga čini trećim četinarom po veličini, nakon * Sequoia * i * Sequoiadendron * "(oba iz potporodice *Cupressaceae*, Sequoioideae). Gtananje je obično vodoravno i slojevito, sA redovnim vrtlozima od tri do sedam grana ili se izmjenjuju u široko odvojenim parovima.
Listovi mogu biti mali, igličasti i zakrivljeni ili veliki, široki jajoliki i spljošteni. Spiralno su raspoređeni, postojani i obično imaju paralelno veniranje.

Muške šišarke su u prosjeku među najvećim kod četinara. Cilindrične su i viseće, pomalo nalikuju resama. Rastu pojedinačno na vrhovima grana ili u pazuku lista. Sadrže brojne sporofile raspoređene u vrtlozima ili spiralama. Svaka ima četiri do 20 izduženih polenovih vrećica pričvršćenih na donjoj površini na jednom kraju. Polenovo zrno je okruglo i nema krila ili zračne vrećice. Vrlo su velike, među najvećim semenkama među četinjarima. Rasprostriru su vjetrom, obično koristeći konstrukcije nalik krilima. Zrele ženske šišarke odvajaju se i padaju na tlo. Zbog svoje veličine mogu prouzrokovati ozbiljne ozljede ako nekoga udare. Konusi *Araucaria bidwillii*, naprimjer, teže 10 do 15&nbsp;kg, tj. veličine i težine velikog ananasa. Mogu se spustiti s visine od 23 m .

## Također pogledajte
*Pinales

## Reference
## Dopunska literatura
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
Kategorija:Araucariaceae
Kategorija:Pinales
Kategorija:Taksonomija
Gonohorizam

**Gonohorizam** (grčki Γονοκορχισμός - *gonokorhismós*: γονή - goṅ = spolni organ + -o- + khōr - χωρή ksien = raspršivanje, disperzija + -ismos = proces)  ili **unispolnost** ili  **gonohorija** je pojam koji opisuje stanje samo jednog ili najmanje dva različita spola u bilo kojem pojedinom organizmu. Termin se najčešće koristi za životinje kod kojih su pojedini organizmi često gonohoristi. Gonohorija je rjeđa kod  biljaka. Naprimjer, kod cvjetnica pojedinačni cvjetovi mogu biti hermafroditski (tj. sa prašnicima i jajnicima) ili golohoristi (neseksualni), bez ili prašnika (tj. muških dijelova) ili bez jajnika (ženskih dijelova). Među vrstama cvjetnica koje imaju jednospolne cvjetove, neke imaju i hermafroditne, a tri tipa se javljaju u različitim aranžmanima na odvojenim biljkama; vrste mogu biti monoecijske, diecijske, triecijske, poligamomonoecijske, poligamodiecijske, andromonoecijske ili gnomonoecijske.

[thumb| Za razliku od većine [Platyhelminthes|pljosnatih glista, shistosomni su gonohoristi. Uska ženka može se vidjeti kako izlazi iz debljeg ginekofornog kanala mužjaka ispod njegove ventralne pijavke.]]
Spol je najčešće genetički određen, ali može se odrediti drugim mehanizmima. Naprimjer, aligator koristi određivanje spola ovisnog o temperaturi za vrijeme inkubacije jaja. Primjeri gonohorista ili diecijsko oprašivanje uključuju božikovine i kivi. Kod njih se muška biljka koja opskrbljuje polenom naziva oprašivač.

Gonohorizam stoji u suprotnosti s drugim reprodukcijskim strategijama, kao što su bespolno razmnožavanje i hermafroditizam. Spol jedinke može se mijenjati i tokom njegovog životnog vijeka – ovaj sekvencijski hermafroditizam postoji, naprimjer,  kod  papagaja.
ribe papagaja i nekih školjki bivalvia.

## Također pogledajte
*Dvodomnost
*Jednodomnost
*Seksualnost

## Reference
Kategorija:Razmnožavanje
Kategorija:Oprašivanje
Kategorija:Seksualni sistem
Sciadopityaceae

***Sciadopitys verticillata***,  izvorno  **kōyamaki** ili **japanski kišobranasti bor**, u Hrvatskoj pogrešno zvani kišobranasta jela, je  jedinstven  četinarski endem Japana. Jedini je član monotipske porodice *Sciadopityaceae*  i  monotipskog roda *Sciadopitys*, živi fosil,  bez bliskih srodnika i prisutan u fosilnim tragovima  starim oko 230 miliona godina.

## Etimologija 
Ime roda dolazi od grčkog prefiksa  *sciado-* što znači "sijenka" i *pitys*, što znači bor; specijski epitet znači vrtložni.

## Opis 
left|thumb|*Sciadopitys verticillata*  iz rada  "Flore des serres et des jardins de l'Europe"
To je zimzelena stablašica,  visine  15–27&nbsp;cm m, sa smeđim glavnim izdancima koji nose dugačke zelene vrtloge od 7–12&nbsp;cm  kladode,  koji su po izgledu i funkciji listovi, ali zapravo su sastavljena od tkiva  stabljike; povremeno se kladode forsiraju i stvaraju pupoljak u obliku V vilice. Šišarke četinjara duge su 6–11&nbsp;cm, sazriju za oko 18 mjeseci; imaju pločaste ljuskice koje se otvaraju kako bi otpustilr sjemenke.

## Taksonomija
Postoje nedosljedni dokazi u vezi s biljnom porodicom koja je proizvela baltički ćilibar. Dokazi o makrofosilu i mikrofosilu sugeriraju srodstvo sa rodom *Pinus*, dok hemijski i infracrveni mikrospektroskopski dokazi upućuju da su im srodniji ili *Agathis* ili  *Sciadopitys*.

## Historija
U Evropu, ovu  biljku prvi put je uveo John Gould Veitch u septembru 1860. Vrlo je atraktivno drvo i popularno je u vrtovima, uprkos sporoj brzini rasta. Kraljevsko hortikulturno društvo dobilo je  Nagradu za hortikulturne zasluge.

Simbolički prikaz stabla (na japanskom poznato kao *kōyamaki*) izabran je kao japanski carski grb za princa Hisahitoa od Akishinoa, trenutno drugog po redu prema Tronu hrizantema.

## References
## Vanjski linkovi
* Arboretum de Villardebelle Photos: foliage, immature cones
* Arboretum de Villardebelle Photo: mature cone
* Conifers of UBC
* Gymnosperm Database
* Photos of plant habit 
* Images: Cone,Leaf,Seeds Flavon's Wild herb and Alpine plants

Kategorija:Pinales
Kategorija:Monotipski taksoni
Kategorija:Taksonomija
Kategorija:Ukrasne biljke
Kategorija:Ugrožene biljke
Kategorija:Ranjive biljke
Softverska licenca

**Softverska licenca** jest pravni instrument (obične putem ugovorneg prava, sa ili bez štampaneg materijala) kojim se reguliše korištenje, distribucija i redistribucija softvera. Prema američkom zakonu o autorskim pravima, sav softver zaštićen je autorskim pravima, u obliku izvorneg koda i oblika objektneg koda, osim ako je taj softver razvila vlada Sjedinjenih Američkih Država, u kom slučaju ne može biti zaštićen autorskim pravima. Autori softvera zaštićeneg autorskim pravima mogu svoj softver donirati u javnu domenu i on također ne može biti licenciran.

Tipična licenca softvera daje krajnjem korisniku dozvolu za upotrebu jedne ili više kopija softvera.

## Licence za softver i zakon o autorskim pravima 
Većina izdaneg softvera može se kategorizirati prema vrsti licence (pogledaj tabelu).

Postoje dvije uobičajene kategorije softvera prema zakonu o autorskim pravima, a samim tim i s licencama koje daju posebna prava vlasniku licence, vlasničkog softvera i softvera koji je besplatan i otvoreneg koda (FOSS).

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* "Razne licence i komentari o njima" . Fondacija besplatneg softvera

Kategorija:Softverske licence
Zastava LK M70

**Zastava LK M70** je tip civilne puške koji proizvodi preduzeće Zastava oružje.

## Karakteristike 
Lovački karabin M70 ima originalni Mauzer sistem bravljenja. Cijev je izrađena od hrom-vanadijum čelika, metodom hladnog kovanja, što garantuje visoku preciznost, postojanu tačnost i dugotrajnost.

Kundak lovačkog karabina M70 se izrađuje od kvalitetnog biranog orahovog drveta. Dostupni oblici kundaka su: *Svinjska leđa* i *Monte Carlo*. Potkov kundaka se izrađuje od gume, a zaštitnik vrata kundaka se izrađuje od orahovog drveta.

Lovački karabin M70 je bezbedno oružje kod koga se kočnicom polužnog tipa vrši blokiranje sistema za okidanje. Metalne pređice obezbeđuju sigurno kačenje remnika.

Dostupni tipova mehanizma za okidanje su:

## Varijante 
### M70 Fullstock 
Ova varijanta M70 ima skraćenu cijev i kundak tipa Mannlicher. Sve ostale karakteristike identične su karakteristikama i opcijama Lovačkog karabina M70 Standard.

### M70 Lefthand 
Ova varijanta M70 je u suštini ista sa M70 Standard samo što je ergonomski prilagodjena ljevorukim korisnicima.

### M70 Battue 
M70 Battue ima ugradjen ekspres nišan za brzo navodjenje oružja na cilj.

### M70 American Style 
M70 American Style se razlikuje od običnog M70 po sljedećim karakteristikama:
* nema mehanički nišan
* karakteristična površinska zaštita (pozlaćena obarača, polirani metalni delovi, lakiran kundak)

### M70 PS 
Lovački karabin LK M70 PS je varijanta modela M70 kod koga je kundak od polimera. Kundak na zadnjem delu ima fiksiran gumeni potkov. Lovački karabin LK M70 PS se izrađuje u varijantama sa i bez mehaničkih nišana.

## Tehničke karakteristike 
Kalibri koji su najviše zastupljeni u lovu su:
# .270 Win.
# 7x64
# .30-06 Sprg.
# .25-06
# 9.3x62
# 8x57 JS

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.zastava-arms.rs/

Kategorija:Zastava oružje
Historija Gruzije

Gruzija (gruzijski: საქართველო sakartvelo) je nastala kao kraljevstvo tokom vladavine kralja Bagrata III početkom 11. stoljeća. Kraljevina Gruzija je vrhunac moći ostvarila tokom vladavine kralja Davida IV i kraljice Tamare, da bi pala invazijom Mongola 1243. godine. Nakon kratkog ponovnog ujedinjenja tokom vladavine kralja Georgea V uništena je od Timuridskog carstva 1403. godine. Gruzija je do 1490. godine bila podijeljena na nekoliko sitnih kraljevina koje su se borile protiv Osmanlijske i Iranske dominacije sve dok ih nije anektiralo Rusko carstvo u 19. stoljeću. Nakon kratke nezavisnosti 1918. godine, Gruzija je bila sastavni dio SSSR-a kao Gruzijska Sovjetska Socijalistička Republika do njenog raspada.

Današnja republika Gruzija je nezavisna od 1991. godine. Prvi predsjednik Zvijad Gamsahurdija rasplamsao je gruzijski nacionalizam obećavši pripajanje Abhazije i Južne Osetije. Gamsahurdija je iste godine svrgnut u krvavom državnom udaru čime je započeo građanski rat koji je trajao do 1995. godine. Uz podršku Rusije, Abhazija i Južna Osetija su postigle *de facto* nezavisnost od Gruzije. Revolucija ruža prisilila je Eduarda Ševardnadzea da podnese ostavku 2003. godine. Nova vlada sa Mihailom Sakašvilijem spriječila je otcjepljenje Adžare 2004. godine, a sukob sa Abhazijom i Južnom Osetijom doveo je do Rusko-gruzijskog rata 2008. godine.

## Također pogledajte 
* Kavkaz
* Gruzija

## Izvori 
* Ammon, Philipp: *Georgien zwischen Eigenstaatlichkeit und russischer Okkupation: Die Wurzeln des russisch-georgischen Konflikts vom 18. Jahrhundert bis zum Ende der ersten georgischen Republik (1921)*, Klagenfurt 2015, .
*Avalov, Zurab: *Prisoedinenie Gruzii k Rossii*, Montvid, S.-Peterburg 1906
*Anchabadze, George: *History of Georgia: A Short Sketch*, Tbilisi, 2005, .
*Allen, W.E.D.: *A History of the Georgian People*, 1932
*Assatiani, N. and Bendianachvili, A.: *Histoire de la Géorgie*, Paris, 1997
*Braund, David: *Georgia in Antiquity: A History of Colchis and Transcaucasian Iberia 550 BC–AD 562*. Clarendon Press, Oxford 1994, .
*Bremmer, Jan, & Taras, Ray, "New States, New Politics: Building the Post-Soviet Nations",Cambridge University Press, 1997.
*Gvosdev, Nikolas K.: *Imperial policies and perspectives towards Georgia: 1760–1819*, Macmillan, Basingstoke, 2000, .
*Iosseliani, P.: *The Concise History of Georgian Church*, 1883.
*Lang, David M.: *The last years of the Georgian Monarchy: 1658–1832*, Columbia University Press, New York 1957.
*Lang, David M.: *The Georgians*, 1966.
*Lang, David M.: *A Modern History of Georgia*, 1962.
*Manvelichvili, A: *Histoire de la Georgie*, Paris, 1955
*Salia, K.: *A History of the Georgian Nation*, Paris, 1983.
* Steele, Jon. "War Junkie: One Man`s Addiction to the Worst Places on Earth" Corgi (2002). .
* Suny, R.G.: *The Making of the Georgian Nation*, 2nd Edition, Bloomington and Indianapolis, 1994, .

## Vanjski linkovi 
* www.royalhouseofgeorgia.ge
* *Gruzija - Studija zemlje*
* Spisak vladara Gruzije

Kategorija:Historija Gruzije
Norvežani

**Norvežani** () sjeverna su germanska etnička grupa porijeklom iz Norveške. Dijele zajedničku kulturu i govore norveškim jezikom. Norvežani i njihovi potomci nalaze se u dijaspori širom svijeta, s većim brojevima u Sjedinjenim Američkim Državama, Kanadi, Australiji, Argentini, Čileu, Urugvaju, Brazilu, Meksiku, Novom Zelandu i Južnoafričkoj Republici.

## Historija 
mini|250px|17. maj, Dan Ustava u Norveškoj
Krajem 3. milenija prije nove ere narodi proto-indoeuropske kulture vrpčaste keramike doselili su se u Norvešku i sa sobom donijeli konje, poljoprivredu, stoku i točak.

Tokom vikinškog doba Harald Fairhair ujedinio je mnoga norveška mala kraljevstva nakon što je pobjedio u odlučnoj bitki za Hafrsfjord. Poslije dva vijeka vikinške ekspanzije trend je zaustavljen u 11. vijeku prihvaćanjem kršćanstva i odbacivanjem nordijskog paganizma. Za vrijeme Crne smrti, oko 60% stanovništva je umrlo, a 1397. godine Norveška je stupila u zajednicu s Danskom.

Nakon poraza zajednice Danske i Norveške u napoleonskim ratovima 1814. godine, Norveška je stupila u zajednicu sa Švedskom i usvojila novi ustav. Rastući nacionalizam tokom 19. vijeka doveo je do referenduma 1905. gdje su građani izglasali nezavisnost. Iako je službeno Norveška bila neutralna u Prvom svjetskom ratu, zemlja je neslužbeno podržavala sile Entente. Također, i u Drugom svjetskom ratu Norveška je proglasila neutralnost, ali je ipak bila okupirana pet godina od strane nacističke Njemačke (1940–45). Godine 1949. Norveška je postala članica NATO-a. Otkriće nafte i plina u svojim teritorijalnim vodama krajem 1960-ih omogućilo je veliki ekonomski napredak Norveške. U referendumima održanim 1972. i 1994. odbili su pristupanje EU.   
## Jezik 
 je tradicionalno jelo u čitavoj Norveškoj.]]
Norveški je sjevernogermanski jezik sa oko 5 miliona govornika, od kojih se većina nalazi u Norveškoj. Postoje i govornici norveškog jezika u Danskoj, Švedskoj, Njemačkoj, Britaniji, Španiji, Kanadi i Sjedinjenim Američkim Državama, gdje postoji najveća zajednica govornika, sa 55.311 govornika (podaci iz 2000. godine). Otprilike polovina govornika živi u Minnesoti (8.060), Kaliforniji (5.865), Washingtonu (5.460), New Yorku (4.200) i Wisconsinu (3.520).

## Kultura 
**Norveška kultura** usko je povezana sa historijom i geografijom zemlje. U 18. vijeku stvoren je romantični nacionalistički pokret, koji je još uvijek vidljiv u norveškom jeziku i medijima. U 19. vijeku norveška kultura je procvjetala prilikom napora u postizanju nezavisnog identiteta u područjima književnosti, umjetnosti i muzike.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Norvežani – Mrežno izdanje *Hrvatske enciklopedije*

Kategorija:Norvežani
Kategorija:Etničke grupe Norveške
Kategorija:Germanski narodi
Upravni oblik

**Upravni oblik**, **političko uređenje** ili **oblik vladavine** (za koji se ponekad koriste i izrazi **društveno uređenje**, odnosno **poredak**) je naziv za sistem institucija koje čine vlast u nekoj državi.

Politički poredak ne mora funkcionirati, niti biti uspostavljen u praksi da bi ga se moglo kvalificirati kao takav, odnosno može postojati u domeni političke teorije.

## Tipovi političkog uređenja 
U današnjem svijetu se države obično dijele na po slijedećim političkim uređenjima:
*Parlamentarna (partitokratska) republika 
* Republika s polupredsjedničkim sistemom
*Republika s predsjedničkim sistemom
*Republika s dvostranačkom ili jednopartijskom vladavinom
* Ustavna, parlamentarna monarhija
* Apsolutna monarhija
*Vojna hunta

Svaki od ovih državnih uređenja su više ili manje demokratska, tj.  nedemokratska.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Types of Governments from Historical Atlas of the 20th Century
* Other classifications examples from Historical Atlas of the 20th Century
* http://stutzfamily.com/mrstutz/WorldAffairs/typesofgovt.html


Kategorija:Politika
Kategorija:Država
NEOMA Business School

**NEOMA Business School** je evropska poslovna škola sa kampusima u Parizu, Rouenu i Reimsu. Osnovana 2013.
NEOMA je bila rangirana na 50. mjestu među evropskim poslovnim školama u 2019.

Programi škole su trostruko akreditovani od strane međunarodnih udruženja AMBA (Association of MBAs), EQUIS (European Quality Improvement Systems) i AACSB (Association to Advance Collegiate Schools of Business). Škola ima više od 62500 alumnija u oblasti biznisa i politike, kao što su Shi Weillang (Generalni direktor Huawei France-a) i Wilfried Guerrand (Hermès).

## Reference
## Vanjski linkovi
* Službena web stranica 

Kategorija:Univerziteti u Francuskoj
Finci

**Finci** () su baltofinska etnička grupa porijeklom iz Finske.

Finci su tradicionalno podijeljeni u manje regijaalne skupine koje obuhvaćaju nekoliko zemalja koje graniče s Finskom. Također, neki od njih mogu se svrstati u zasebne etničke skupine, a ne kao podskupine Finaca. Tu spadaju Kveni i Šumski Finci u Norveškoj, Tornedali u Švedskoj i Ingrski Finci u Rusiji.

Danas u svijetu živi oko 6 do 7 miliona etničkih Finca i njihovih potomaka, a većina njih živi u matičnoj Finskoj i okolnim zemljama, posebno u Švedskoj, Rusiji i Norveškoj. Prekomorska finska dijaspora postoji u zemljama Amerike i Okeanije, a stanovništvo je uglavnom imigrantskog porijekla, s većim brojem u Australiji, Kanadi, Novom Zelandu, Brazilu i Sjedinjenim Američkim Državama.   alt=|mini|213x213piksel| Pokret Fennoman je u 19. vijeki nastojao da definiše finski narod prikazom svakodnevnog života običnih ljudi u umjetnosti, poput ove slike Akseli Gallen-Kallela .

## Jezik 
Finski je jezik kojim govore Finci, usko je povezan s drugim baltofinskim jezicima, kao što su estonski i karelijanski. Finski jezici su podgrupa veće uralske porodice jezika koja uključuje i mađarski. Ti jezici se znatno razlikuju od većine drugih jezika koji se govore u Evropi, a koji pripadaju indoevropskoj porodici jezika.

## Historija 
[mini|245x245piksel| Muška nošnja iz [Željezno doba|željeznog doba prema arheološkim nalazima iz Tuukkale. Crtež iz 1889. ]]
Arheološki podaci ukazuju na širenje kulturnih utjecaja iz mnogih izvora, od jugoistoka do jugozapada, s postepenim razvojem. Ne postoji jasan obrazac o porijeklu Finskog naroda, ali postoji kontinuitet u arheološkim nalazima.

Poljoprivreda uz ribarstvo i lov, bila je uobičajen način življena među Fincima. Metoda u poljoprivredi posijeci-i-spali se praktikovala na istoku zemlje prekrivenom šumom sve do 19. vijeka. Poljoprivreda, zajedno sa jezikom, razlikuje Fince od Laponaca, koji su duže zadržali lovački način života. Nakon industrijalizacije i modernizacije Finske, većina Finaca živi u urbanim centrima i zaposlena u modernim uslužnim i proizvodnim zanimanjima, a poljoprivreda je postala neznatan element.

Kršćanstvo se proširilo na Finsku u Srednjem vijeku zamijenivši finsko paganstvo, koje će vremenom izumrijeti. Finsko paganstvo kombinovalo je različite slojeve finskog, norveškog, germanskog i baltičkog paganstva.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Finci – Mrežno izdanje *Hrvatske enciklopedije*

Kategorija:Finci
Kategorija:Finska
Kategorija:Baltofinski narodi
Samara (plod)

**Samara** ili **krilatka**  je suhi, jednosemenski biljni plod koji ima u kožasta ili opnasta ravna krilca, za pospješivanje rasijavanje pomoću vjetra.

Ovakav plod,  u stvari je krilata ahenija, tip ploda kod koga se iz zida jajnika razvijaju spljoštena krila vlaknastog, papirnatog tkiva. Samara je jednostavni, nedehiscentni suhi plod (ne otvara se duž šava). Oblik ploda omogućava vjetru da ga nosi seme dalje od matičnog stabla, nego je to slučaj kod  običnog sjemena i stoga je oblik anemohorije.

U nekim slučajevima sjeme se nalazi u sredini krila, kao u brijestovima (rod *Ulmus*), * Ptelea trifoliata * i grmolika vrba  (rod *Combretum*).

## Primjeri 
U ostalim slučajevima sjemenka je s jedne strane, s krilom koje se pruža prema drugoj strani, čineći sjeme sposobnim za autorotaciju, dok pada, kao kod javora (rod *Acer*) i jasena (rod *Fraxinus*).

## Galerija

Datoteka:TripleSycamoreSamara.png|*Acer pseudoplatanus*
Datoteka:Starr_040601-0006_Fraxinus_uhdei.jpg|*Fraxinus uhdei*
Datoteka:Ptelea_trifoliata_20050606_635_part.jpg|*Ptelea trifoliata*
Datoteka:Ulmus-pumila-samaras.jpg|*Ulmus pumila*

## Reference
## Dopunskla literatura
**Spinning Flight : Dynamics of Frisbees, Boomerangs, Samaras and Skipping Stones*, Ralph Lorenz,  Copernicus New York, September 2006  

## Vanjski linkovi
Kategorija:Morfologija ploda
Kategorija:Morfologija biljaka
Spisak suverenih država

[alt=|mini|320x320piksel|1 – [Sjeverna Amerika, 2 – Evropa, 3 – Azija, 4 - Južna Amerika, 5 – Afrika, 6 – Okeanija, 7 – Antarktik]]
Ovo je abecedni spisak svih država svijeta. Uz redne brojeve, spisak sadrži zastave, skraćene i pune oblike imena država, njihov međunarodni status, te liste njihovih zavisnih i autonomnih teritorija. Iako postoje kriteriji za utvrđivanje i država i zavisnih teritorija, ipak ne postoji i politička usaglašenost oko njihovog broja, pa je teško ustanoviti koliko „država“ ima u svijetu.

Spisak sadrži 206 država koje možemo podijeliti u tri kategorije temeljene na vrsti članstva u Ujedinjenim Nacijama: 193 države članice, dvije države posmatrači, i 11 ostalih država. Općepriznatih država ima 190, a 16 država ima osporen status.

Cilj spiska je da uključi sve države koje imaju de facto suveren status, i njihovo uključivanje na spisak nije promocija nijedne pretenzije.

## Spisak država 
## Također pogledajte 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Interaktivna karta svijeta sa zastavama država (bazirano na Google mapama) 

Kategorija:Države
Kategorija:Spiskovi država
Kategorija:Zavisne teritorije
Nekropola stećaka u Fazlićima

**Nekropola stećaka u Fazlićima** nalazi se na lokalitetu Mašeti u općini Travnik, Bosna i Hercegovina.

U srednjem vijeku ovi krajevi bili su posjedi bosanskih banova i kraljeva. Jedan od dokaza je i povelja bana Tvrtka I iz 1370. godine kojom Stjepanu Rajkoviću i bratu mu Vukcu, između ostalih posjeda, poklanja i selo Čukle.
## Prvi pomeni 
Najstariji opis spomenika ovog kraja daje polovinom 19. stoljeća fra Jako Baltić, koji je bio na službi u samostanu u Gučoj Gori. Prvi je A. Hoffer u arheološku literaturu uveo Fazliće 1893. g. objavivši nalaz dijela antičke nadgrobne ploče iz 3. stoljeća na lokalitetu Brca koje je u blizini lokaliteta Mašeti.  
 Šefik Bešlagić je 1967. g. napisao da je na lokalitetu na brijegu ispod sela, nedaleko od ceste, nekropola s 24 stećka u obliku sanduka, ali nije siguran u navedeni podatak. Obrada je osrednja, spomenici su utonuli u zemlju. Ukrašen je jedan sljemenjak s arkadom na užoj strani, a na sredini vrha arkade je polukružni dodatak. Tokom 1989. g. Muhamed Kreševljaković je obišao lokalitet Mašeti o kojem piše da je uništen jer je na njemu raspoznao 1 ploču, 8-10 sanduka i 4 sljemenjaka.
## Istraživanje 
Istraživanje lokaliteta 2009-2012 ostvarilo se zahvaljujući Muzeju u Travniku. Srednjovjekovno groblje je oko 1250 m udaljeno od skretanja u Mehurićima u dolinu Jasenice. Na površini 140x20 m. nalazi se nekropola stećaka, nastalo po svim onovremenskim običajima i obredima posmrtnog kulta. Registrovana su 23 spomenika ili njihova ostatka, od toga 1 ploča i dva postamenta, 2 sanduka, 14 sljemenjaka i 4 uništena spomenika. Ukrašeni su s jednim Arhitekturaarhitektonskim ornamentom, arkadom ili nišom, u tri varijante, uobičajenim motivom u ovom kraju. S obzirom na devastiranost groblja, raspored stećaka nije bio od pomoći pri stvaranju određenih zaključaka. Broj od 14 sljemenjaka, od kojih je 9 ukrašeno nišama, navodi na imućnije stanovništvo. Među njima su 4 stećka s nadsvedenim krovom i nišama na užim i podužnim stranama. Skoro svi stećci su na neki način poredani u jednoj liniji.

Grobovi su istraživani u sondama koje su postavljene na mjestima na kojima nije bilo stećaka. Otvoreno je 7 sondi, čije su pozicije uslovljene stanjem na terenu. Na toj velikoj površini otkopano je svega 63 m2 na kojima je otkriveno 10 donekle sačuvanih ukopa u zemljanim grobnim rakama i 3 ukopa u kamenim sanducima. Sve sonde nalazile su se u grobovima koji su već prekopavani. Sigurno je jedino da je na ovom groblju bilo mnogo više stećaka. Centralni dio ostao je prazan. Pretpostavlja se da su stećci uništeni. Pri iskopu grobova, u sondama se nailazilo na mnogo većih kamenova na kojima su očiti tragovi razbijanja. I pored malog broja istraženih grobova, sigurno je da je ovdje vršeno ukopavanje na redove. Skoro svi pokojnici imali su ruke položene na karlici ili uz tijelo. Na skeletima kod kojih su kosti uništene nije se mogao odrediti spol.

## Reference 
Kategorija:Stećci u Travniku
Erato (grupa)

**Erato** je bila bosanskohercegovačka muzička grupa nastala u Sarajevu, koju su činile 2 članice, Dalal Midhat-Talakić  i Aida Jašarević. Objavile su 2 studijska albuma a svoju popularnost su stekle objavom pjesama kao što su Sigurni i Mr. Hakim.

## Biografija 
Grupa Erato je osnovana 1999. godine u Sarajevu. Duo je nazvan po grčkoj muzi Erato. Originalnu postavu je činilo 5 članova, da bi u grupi nešto kasnije ostale samo dvije pjevačice, i to Dalal Midhat i Aida Jašarević. Popularnost su stekle objavama nekoliko hit pjesama.

## Karijera 
U toku svog desetogodišnjeg postojanja, grupa Erato je objavila 2 studijska albuma, Backstage koji su objavile 2003. godine i album Make up koji je objavljen 2005. godine. Oba albuma je izdala sarajevska izdavačka kuća MP JS RTVBIH. Grupa Erato je osvojila preko 50 nagrada među kojima su 4 Davorina i Grand Prix prvog BH radijskog festivala., kroz koje se najčešće provlačila Electro & Dance muzika, sa zanimljivim vokalnim dionicama. Dalal je u većini pjesama bila autor na muzici i tekstovima. Šest godina kasnije, Dalal kreće da gradi svoju profesionalnu solo muzičku karijeru.

## Diskografija 
### Singlovi 
* Samo tren - (1999)
* Sada ne trebam te - (2001)
* Mr. Hakim  - (2003)
* Pet minuta - (2003)
* Ne zovi me, ne traži me - (2003)
* Jedan pogled tvoj - (2003)
* Ostavljam te - (2005)
* Ljubav nije za mene - (2005)
* Znam - (2005)
* Gubi se duet sa Dr. Zoo - (2005) 
* Make up - (2005) 

### Video spotovi 
* Samo tren - (1999)
* Sada ne trebam te - (2001)
* Mr. Hakim  - (2003)
* Ne zovi me, ne traži me - (2003)
* Jedan pogled tvoj - (2003)
* Nije mi lako - (2005)
* Sigurni - duet sa Tonijem Cetinskim - (2005) 
* Putujemo snovima - (2008) 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Muzičke grupe iz Sarajeva
Kategorija:Muzičke grupe osnovane 1999.
Kategorija:Bosanskohercegovačke muzičke grupe
TR-125

**TR-125** je rumunski glavni borbeni tenk koji je zasnovan na konceptu sovjetskog T-72 tenka, ali sve komponente tenka su domaćeg porijekla. Oznaka "125" u nazivu označava kalibar glatkocijevnog topa 125&nbsp;mm A555. Također je poznat pod oznakom P-125 gdje "P" označava prototip. Nikada nije ušao u serijsku proizvodnju.

## Historija 
Krajem 1970-ih, početkom 1980-ih Rumunija je poručila 30 tenkova T-72M od SSSR-a. Rumunska vlada je tada zatražila licencu od SSSR-a za lokalnu proizvodnju T-72 tenka.  Zahtjev je odbijen od tadašnjeg vodstva SSSR-a, a Rumuni su se odlučili za obrnuti inžinjering T-72 tenka.

Radovi na projektu tenka su se izvodili od 1984. do 1991. godine. Na kupoli i mehanizmu punjenja topa radio je institut ICSITEM iz Bukurešta, dok je šasiju radio  ACSIT–P 124 od FMGS-a (FMGS je skraćenica od "Fabrica de Mașini Grele Speciale" - Fabrika specijalne teške opreme) također iz Bukurešta.

Između 5 i 10 prototipova tenka je naprvaljeno u vremenskom periodu od 1987. do 1988. godine, a testiranja su vršena do 1991. godine. Rumunska vojska nije nikada izdala narudžbu za ovaj tenk, a projekat je kasnije otkazan.

## Karakteristike 
Tenk je opremljen modificiranim ovjesom sa po sedam kotača, za razliku od T-72 i drugih tenkova koji imaju po 6 kotača. Na osnovu izduženosti šasije za 1 metar ugrađen je 8VSA3 dizelski motor 850-900 KS, zapravo verzija motora ugrađenog u TR-85 tenk. Na tenk je montiran već zastarjeli mitraljez DŠK us vrhu protivavionske zaštite i bio je opremljen dodatnim oklopom. Glavno naoružanje tenka predstavljao je glatkocijevni top  A555 kalibra 125&nbsp;mm domaće proizvodnje. kao rezultat ovih promjena masa tenka je uvećana sa 41.5 tona (T-72M) na oko 50 tona.

## Korisnici 
* - ovisno o izvorima cifra varira od 3, 5 do 10 prototipova.

## Reference 
Kategorija:Rumunski tenkovi