open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Musée des arts et métiers

desno|mini|250px

**Musée des arts et métiers** je muzej u Parizu u kojem se nalaze zbirke *Conservatoire national des arts et métiers*-a, koji je osnovan 1794. godine kao skladište za zaštitu naučne opreme i otkrića.

Od svog osnivanja, muzej se nalazi u samostanu Saint-Martin-des-Champs u ulici Réaumur u 3. pariskom arondismanu. Trenutno, muzej, koji je doživio veliku obnovu 1990. godine, ima ekspozituru uz manastir, a u samom manastiru su ostali veliki predmeti.

Muzej u svojoj kolekciji ima oko 80.000 predmeta i 15.000 slika, od kojih je 40.000 u Parizu. Među kolekcijom je i originalna verzija Foucaultovog klatna.

Ovaj muzej se pojavljuje u pisanim djelima kao što je vrhunska scena romana Foucaultovo klatno Umberta Eca.

Muzeju se može pristupiti preko stanice Arts et Métiers pariškog metroa.

## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Kategorija:Muzeji u Parizu
Kategorija:Muzeji u Francuskoj
Kategorija:3. arondisman (Pariz)
Ibro Mangafić

**Ibro Mangafić** (13. oktobar 1951 – 10. maj 2023) bio je bosanskohercegovački kompozitor i muzički pedagog.

## Biografija 
Mangafić se rodio i odrastao u Sarajevu, gdje je kao trinaestogodišnjak počeo da se bavi muzikom. Počeo je sviranjem gitare, a sa petnaest godina je osnovao svoj prvi bend – *"Plavi dijamanti"*. Nakon raspada ove grupe 1967, Mangafić je okupio orkestar u kojem su svirali Ljubo Kešelj (harmonikaš), Čurkan Durić (bubnjar) i Paša Bikić (pjevačica). Ovaj sastav nastupao je širom Jugoslavije, a najviše u Sarajevu. Mangafićeva profesionalna muzička karijera započela je ozbiljnije nakon odsluženja vojnog roka 1973, kada se posvetio i angažovao u komponovanju. Tada su i nastali stihovi njegove prve pjesme "Ti kraljice moga srca", koju je otpjevao Nedžad Imamović uz pratnju orkestra RTV Sarajevo.

Tokom svog rada, Mangafić je komponovao više od 700 pjesama za različite diskografske kuće, uključujući *Diskoton Sarajevo, RTV Beograd, Diskos Aleksandrovac, Jugoton Zagreb, RTV Ljubljana, Jugodisk Beograd* i *Sarajevo Disk*. Zajedno sa svojim orkestrom, održao više od 3.500 nastupa. Posebno priznanje dobio je tokom Zimskih olimpijskih igara u Sarajevu 1984. godine, kada je njegov orkestar bio jedini angažovan za zabavu stranih gostiju u hotelu Holiday Inn. Pored toga bio je dugogodišnji član i predsjednik žirija na domaćim i međunarodnim muzičkim festivalima i takmičenjima. Na festivalu Vogošća osvojio je prvo mjesto dvije godine uzastopno (1989. i 1990.) sa pjesmama “Pokloni mi noćas dušu” i “Vjetrovi tuge”, u interpretaciji Hanke Paldum.

Od 1978. do 1982. bio je delegat Udruženja estradnih radnika BiH u Vijeću Udruženog grada opštine Stari Grad. Pored toga, od 1978. do 1986. obnašao je funkciju člana Predsjedništva Udruženja estradnih radnika BiH muzičke scene. Od 2000. do 2010. bio je član Društva za zastupanje i zaštitu autorskih prava *Sine qua non*.

Umro je 10. maja 2023. u Sarajevu.

## Nagrade 
Dobio je dvije estradne nagrade SR Bosne i Hercegovine, koje mu je 1980. dodijelio Savez Udruženja estradnih radnika SR BiH. Najveće priznanje koje je mogao dobiti jedan umjetnik u bivšoj Jugoslaviji, Estradnu nagradu Jugoslavije, dobio je 1989. Ovu nagradu mu je dodijelio *Savez organizacija radnika estradne djelatnosti Jugoslavije*.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1951.
Kategorija:Umrli 2023.
Kategorija:Jugoslavenski kompozitori
Spisak epizoda serije "Na rubu pameti"

Ovo je '*spisak epizoda *Na rubu pameti''''', humoristička tv-serija iz 2022. u režiji Elmira Jukića i po scenariju Adnana Kapetanovića. Od 11. decembra 2022. premijerno se emituje na Moja TV platformi BH Telecoma i Federalnoj televiziji.

Kategorija:Na rubu pameti
Josip Kaplan

**Josip Kaplan** bio je uticajni hrvatski i jugoslavenski kompozitor i muzički pedagog (Krško, 23. oktobar 1910 — Lovran, 25. mart 1996). U Zagrebu 1935. godine završio je violinu i fagot u srednjoj muzičkoj školi Muzičke akademije, gdje je uporedo slušao predavanja iz kompozicije kod B. Berse, F. Dugana st. i K. Odaka.

## Biografija 
Diplomirao je kompoziciju kod Blaža Arniča na Muzičkoj akademiji u Ljubljani 1969. godine, a službovao je od 1935. u Jajcu kao horovođa HPD *„Tomašević“*; od 1937. u Banja Luci kao nastavnik muzičkog odgoja u *„Napretkovu“* srednjoškolskom konviktu i horovođa HPD *„Nada“* , te naposljetku RKUD „Pelagić“; U periodu 1941–49. bio je nastavnik pjevanja u gimnaziji u Novoj Gradiški. Od 1959. djeluje u Rijeci, najprije kao nastavnik u Učiteljskoj školi, u periodu 1963–64. u Pedagoškoj gimnaziji, i od 1964. do penzije 1979. u Muzičkoj školi *„Ivan Matetić Ronjgov“*. Počeo je komponovati u Banja Luci, gdje je 1938. proizvedena njegova *Bosanska rapsodija* za mješoviti hor.

Komponovao je više od 300 kompozicija, najviše za horove bez pratnje, mješovite, muške, ženske i dječje, za hor sa simfonijskim orkestrom *(Omladinska)* te uz harmonikaški *(Mirina)* i tamburaški sastav (kantata *Pjesma sutrašnjih* na tekst G. Krkleca, sa solistima i horom). Vokalnoj muzici kasnije posvećuje dvadesetak solo-pjesama za glas uz klavir *(Bele rože, San, Mjesečina, Pet pjesama, Stara klet)* ili u verziji uz orkestar *(Popevka, Želja)* te za glas i kamerni orkestar *(Ja posadih vitu jelu)* i za dva glasa i gudački trio *(Zaplešimo sad).* Za potrebe nastave stvorio je osamdesetak dječjih kompozicija – horova i pjesama za glas uz klavir u ciklusima *Djeca prirode,* *Djeca u slobodi* (oba 1953), *Cvjetni puteljak* (1957), *Na sunčanoj stazi* (1961), *Majke heroji,* *Ususret suncu* (oba 1963), *Vrapčići kantaju* (1983), *Prolići* (1985). Hronološki popis djela sastavio je sam pred kraj života, a cjelokupna ostavština sačuvana je kod njegovog sina Darka.

## Djela 
*Divertimento* za duvački sastav. Zagreb 1973. — *Treći gudački kvartet.* Zagreb 1975. — *Sonata* za obou i klavir. Zagreb 1977. — *Elegia e capriccio* za violinu i violončelo, klarinet, rog i fagot. Zagreb 1978. — *Kanat u slobodi* za mješoviti zbor. U: Naš kanat je lip. Poreč 1980, 7. — *Sonatina* za violinu i klavir. Zagreb 1981. — *Diptih s kamika* za mješoviti hor. U: Zbirka nagrađenih horova. Rijeka 1982, 69–89. — *Dječji prizori* za klavir. Zagreb 1982. — *Humoreska* za violončelo i klavir. Zagreb 1982. — *Kmet se je stal, Pivaj pismu* i *Našen kantu* za mješoviti hor. U: Naš kanat je lip. Poreč 1982, 17–23. — *Znan te, Istrijo* za mješoviti hor. U: Zbirka nagrađenih horova. Rijeka 1984, 32–43. — *Mat naša* za mješoviti hor i *Prolići,* ciklus za dječji hor i klavir. Ibid., 1986, 9–63. — *Minijature* za 5 violončela. Zagreb 1991. — *Brazda* za mješoviti hor. U: Naš kanat je lip. Poreč 1993, 19–23.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1910.
Kategorija:Biografije, Krško
Kategorija:Umrli 1996.
Kategorija:Jugoslavenski kompozitori
Kategorija:Hrvatski kompozitori
Kategorija:Slovenski kompozitori
Simone Hauswald

**Simone Hauswald**, rođena 3. maja 1979. u Rottweilu tada u Zapadnoj Njemačkoj, kao Simone Hye-Soon Denkinger je nekadašnja njemačka biatlonka i svjetska prvakinja u biatlonu.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Simone Hauswald je je samo jednom nastupila u biatlonskim takmičenjima na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2010 te osvojila dvije bronzane medalje. Prvu bronzanu medalju osvojila je u masovnom startu, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 7.3&nbsp;s bila sporija od njemačke biatlonke Magdalene Neuner i 1.8&nbsp;s iza drugoplasirane ruske biatlonke Olge Zajceve, a drugu dva dana kasnije u štafeti s Kati Wilhelm, Martinom Beck i Andrejom Henkel sa zaostatkom od 37.1&nbsp;s iza ruske štafete u sastavu: Svjetlana Slepcova, Ana Bogali, Olga Medvedceva i Olga Zajceva.

### Svjetska prvenstva 
Simone Hauswald je nastupila na osam Svjetskih prvenstava od SP 2003. do SP 2010, te je osvojila jednu zlatnu, jednu srebrnu i tri bronzane medalje. Prvu bronzanu osvojila je na SP 2003. u štafeti s Uschi Disl, Kati Wilhelm i Martinom Glagow; drugu na narednom prvenstvu ponovo u štafeti s Martinom Glagow, Katrin Apel i Kati Wilhelm. Na SP 2009. osvojila je dvije medalje: srebrnu u sprintu, bez promašaja i zaostatkom od 9.9&nbsp;s iza Njemice Kati Wilhelm, te bronzanu u mješovitoj štafeti s Andrejom Henkel, Arndom Peifferom i Michaelom Greisom, a na SP 2010. je u  mješovitoj štafeti s Magdalenom Neuner, Simonom Schemppom i Arndom Peifferom osvojila zlatnu medalju.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kup u biatlonu imala je 30. novembra 2000. godine u sezoni SK 2000/01 u Antholzu u pojedinačnoj utrci na 15&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 4:45.4&nbsp;min bila sporija od pobjednice Corinne Niogret. Ukupno je pobijedila sedam puta u pojedinačnim utrkama, a u ekipnim utrkama šest puta.

## Prestanak karijere 
## Privatni život 
## Nagrade 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1979.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Rottweil
Kategorija:Njemački biatlonci
Kategorija:Njemački olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Osvajači bronzane medalje na Olimpijskim igrama (Njemačka)
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Svjetski prvaci u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Ćilim (Hari Mata Hari)

**Ćilim** dvanaesti je studijski album bosanskohercegovačke pop grupe Hari Mata Hari iz 2016. kojeg je za bosanskohercegovačko tržište u CD formatu objavila izdavačka kuća Muzička produkcija Javnog servisa Bosne i Hercegovine, a za srbijansko City Records i Hi-Fi Music.

## O albumu 
Album "Ćilim" snimljen je sedam godina nakon njihovog prethodnog, a taj vremenski period Hajrudin Varešanović i muzičari iz grupe Hari Mata Hari dobro su iskoristili u pripremanju ovog kvalitetnog muzičkog projekta. U tu svrhu angažovani su Ljubljanska i Zagrebačka filharmonija, zagrebački "Big bend", a kao gosti tu su i neki od poznatih pjevača. Svi ovi navedeni muzički sastavi i pjevači dali su veliki doprinos stilskoj raznovrsnosti. Za raziku od prethodnih albuma, posao oko pisanja tekstova za pjesme podijelili su Fahrudin Pecikoza, Zlatan Fazlagić "Fazla" i Alma Abdagić dok je Hajrudin Varešanović komponirao sedam pjesama: "Još me plašiš", "Srijeda", "Sarajevo", "Ne traži riječ", "Nema ljubavi", "Četiri vjetra", "Previše si blizu". Aranžmane su uradili Aleksandar Sedlar, Darko Dimitrov i grupa Hari Mata Hari.

A-stranu otvara naslovna pjesma, autorsko djelo Zlatana Fazlagića "Fazle" odsvirana u orijentalnom pop maniru po uzoru na egipatsku pop zvijezdu Amr Diaba. "Još me plašiš" je radijski hit koji je Varešanović otpjevao u duetu sa makedonskom pop pjevačicom Elenom Risteskom. "Srijeda" je laganija pop pjesma za kojom slijedi plesna "Staromodan tip" s istaknutim puhačima. "Sarajevo" je pjesma veoma pogodna za koncertne izvedbe, a koju je Varešanović posvetio svom rodnom gradu, na dobar tekst, s pjevljivim refrenom uz prateće pjevače i puhačku sekciju. A-stranu zatvara balada "Ne traži riječ" za koju je tekst napisao Almir Šaković i u kojoj je pjevač Varešanović pokazao kompozitorsku zrelost. Kvalitetu ove pjesme doprinos su dali orkestar zajedno s pratećim pjevačima. 
B-stranu otvara sevdalinka "Zavoljeh te ludo" odsvirana u modernijem maniru uz istaknutu harmoniku i prateće tamburaše.
"Nema ljubavi" je pop balada koju je Varešanović otpjevao u duetu sa Jelenom Tomašević. Počinje lirskim uvodom na klaviru uz pratnju gudača, dok je pjevačka melodija (osim u refrenu) preuzeta iz pjesme "July Morning" britanske rok grupe Uriah Heep. Za njom slijede "Četiri vjetra" i "Previše si blizu", tipične plesne pop pjesme grupe Hari Mata Hari odsvirane po uzoru na zapadne sastave iz tog vremena.  
Album zatvara svirački i tekstualno najkvalitetnija pjesma "Lastavica" za koju je muziku i aranžman napisao Alen Lemešević i u kojoj je ovaj sastav pokazao sviračku zrelost. Počinje uvodom na akustičnoj gitari uz klavirsku pratnju, nakon čega slijedi pjevanje Varešanovića. Ova balada kulminira u refrenu s pratećim pjevačicama i lijepim solom na flauti.   
Dizajn za omot albuma uradio je Davor Papić, a fotografiju Aleksandar Kerekeš.

## Spisak pjesama 
## Reference 
Kategorija:Albumi Hari Mata Harija
Kategorija:Albumi iz 2016.
Kategorija:Albumi u izdanju City Recordsa
Kategorija:Albumi u izdanju Muzičke produkcije Javnog servisa Bosne i Hercegovine
Bruna Špiler

**Bruna Špiler** (Herceg Novi, 19. juni 1921 – Sarajevo, 6. februar 1979.) bila je altistkinja i pedagoginja pjevanja koja je imala značajan uticaj i u Bosni i Hercegovini. Studije pjevanja završila je na Muzičkoj akademiji u Beogradu u klasi Josipa Rijaveca.

## Biografija 
Dalje usavršavanje u oblasti nastavnih metoda solo pjevanja je odradila u Milanu (*Conservatorio Verdi*) i Rimu (*Akademija Santa Cecilia*). Od 1953. radila je u Sarajevu kao nastavnica u Srednjoj muzičkoj školi, a od osnivanja Muzičke akademije u Sarajevu 1955. kao asistent, profesor, te od 1964. i kao šef Odsjeka za solo pjevanje.

Koncertirala je na solističkim recitalima i uz orkestarsku pratnju u Beogradu, Sarajevu i Zagrebu. Kasnije se u potpunosti posvetila pedagoškom radu. Među učenicima Brune Špiler su mnoga slavna imena operske scene kao što su: Ljiljana Molnar-Talajić, Radmila Smiljanić, Milica Zečević, Ivica Šarić. Bila je među prvim profesorima Muzičke akademije u Sarajevu zajedno sa svojim mužem Miroslavom Špilerom, te je bila prva u nizu velikih pjevačkih imena koji su vodili katedru za solo-pjevanje Muzičke akademije u Sarajevu: (Bruna Špiler, Božica Sitarić-Miler, Milica Buljubašić, Blanka Kurpjel-Danon, Radmila Smiljanić i Paša Gackić). Nastavak pjevačke škole *Brune Špiler* omogućila je njena studentica, kasnije i asistentica, prof. Paša Gackić koja je odsjek vodila do 2017. kada su je na tom mjestu zamijenile njene studentice, Adema Pljevljak-Krehić i Vedrana Šimić.

Bruna Špiler autor je udžbenika *"Umjetnost solo pjevanja"* koji je objavljen po prvi put 1972.

## Reference 
Kategorija:Biografije, Herceg Novi
Kategorija:Rođeni 1921.
Kategorija:Umrli 1979.
Kategorija:Muzička akademija u Sarajevu
Sani Čampara

**Sani Čampara** bosanskohercegovački je košarkaš. Igra na poziciji plejmejkera. Član je tuzlanske Slobode i reprezentacije Bosne i Hercegovine.

## Karijera 
Prve dvije godine igrao je u sarajevskom Sparsu, a zatim je otišao u Španiju, gdje je 2016. s juniorima Real Madrida osvojio turnir Adidas Next Generation u Coínu te igrao na završnom turniru u Istanbulu (prosjek: 12,7 poena, 1,7 asistencija i jedan skok), a osvojio je i juniorsko prvenstvo Španije.

U augustu 2017. potpisao je za MoraBanc Andorru, koja ga je posudila drugoligašu Palenciji, gdje je odigrao prvu seniorsku sezonu.

U sezoni 2019/20, nakon isteka ugovora s Andorrom, prešao je u Slobodu.

Godine 2020. potpisao je ugovor na dvije sezone sa Splitom za nastupe u ABA ligi i Hrvatskoj ligi, a u sezoni 2022/23. pridružio se Zadru, s kojim je postao državni prvak.

U augustu 2023. potpisao je za španskog drugoligaša Tizonu.

Krajem septembra 2023. ponovo je promijenio sredinu i postao član belgijskog prvoligaša Belfius Mons-Hainauta. Nakon jedne sezone vratio se u domovinu, najprije u Borac, a zatim ponovo u Slobodu.

## Reprezentacija 
S kadetskom reprezentacijom osvojio je zlatnu medalju na Evropskom prvenstvu 2015. Bio je i najbolji strijelac Evropskog prvenstva U-18 2017. u Slovačkoj s prosjekom od 21 poena, 3,5 asistencija, 2,2 skoka i 1,5 ukradenih lopti.

Sa seniorskom reprezentacijom nastupio je na Evropskom prvenstvu 2022, gdje je Bosna i Hercegovina završila na 18. mjestu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *Basketball Referenceu* 
* Profil na *Eurobasket.com* 
* Profil na *aba-liga.com* 
* Profil na *proballers.com* 
* Profil na *archive.fiba.com* 
* Profil na *realgm.com* 

Kategorija:Rođeni 1999.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovački košarkaši
Kategorija:Košarkaši Sparsa
Kategorija:Košarkaši OKK Sloboda Tuzla
Kategorija:Košarkaši Real Madrida B
Kategorija:Košarkaši Palencije
Kategorija:Košarkaši Andorre
Kategorija:Košarkaši KK Split
Kategorija:Košarkaši Zadra
Kategorija:Košarkaši Tizone
Kategorija:Košarkaši Union Mons-Hainauta
Kategorija:Košarkaši Borca (Banja Luka)
Kategorija:Plejmejkeri
Kategorija:Bosanskohercegovački košarkaši u Španiji
Ksenija Zikunkova

**Ksenija Vladimirovna Zikunkova** (, ) rođena 2. februara 1979. u 
Lenjingradu, RSFSR, SSSR (danas Rusija), je nekadašnja bjeloruska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Ksenija Zikunkova je dva puta nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2002. i ZOI 2006. Najbolji rezultat ostvarila je u prvom nastupu na ZOI 2002. u utrci na 15&nbsp;km, kada je osvojila je 38-o mjesto s tri promašaja i zaostatkom od 4:57.7&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Njemicu Andreju Henkel, koja je utrku završila s jednim promašajem. U ekipnim utrkama nije nastupala.

### Svjetska prvenstva 
Zikunkova je nastupila na dva Svjetska prvenstva od SP 2003. do SP 2004, ali nije osvajala medalje. Najbolji joj je rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo 24-o mjesto na SP 2004. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s četiri promašaja i zaostatkom od 5:35.2&nbsp;min bila sporija od pobjednice Olge Medvedceve. U ekipnim utrkama na SP 2004. u štafetnoj utrci s Jekaterinom Vinogradovom, Olgom Nazarovom i Olenom Zubrilovom osvojila je četvrto mjesto.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Natalije Arlouske u Svjetskom kupu bio je u sezoni 2000/01. Na prvom nastupu u italijanskom Antholzu 30. novembra 2000. osvojila je 68-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km s četiri promašaja i zaostatkom od 8:11.0&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Corinne Niogret. Najbolji rezultat bilo joj je 14-o mjesto u sezoni 2001/02. u utrci potjere na 10&nbsp;km u norveškom Holmenkollenu 23. marta 2002. s jednim promašajem i zaostatkom od 3:26.8&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Magdalenu Forsberg. U štafetnim utrkama u sezoni 2003/04. u austrijskom Hochfilzenu 12. decembra 2003, pobijedila je u štafeti s Jekaterinom Ivanovnom, Olgom Nazarovom i Olenom Zubrilovom s 6.1&nbsp;s prednosti u odnosu na njemačku štafetu u sastavu: Martina Glagow, Katrin Apel, Katja Beer i Kati Wilhelm.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1979.
Kategorija:Biografije, Sankt Peterburg
Kategorija:Bjeloruski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Bjeloruski olimpijci u biatlonu
Nagrade Tony

**Nagrada "Antoinette Perry" za izvrsnost u pozorištu na Broadwayu** (), poznatija kao **Nagrada Tony**, dodjeljuje se za izvrsnost u brodvejskom pozorištu. Nagrade dodjeljuju American Theatre Wing i The Broadway League na godišnjoj ceremoniji na Manhattanu, obično u junu.

Nagrade se dodjeljuju za brodvejske produkcije i predstave, a jedna i za regionalno pozorište. Dodjeljuje se i nekoliko diskrecijskih netakmičarskih nagrada, uključujući specijalnu nagradu, nagradu za izvrsnost u pozorištu i Nagradu "Isabelle Stevenson".

Nagrade je osnovao pozorišni producent i režiser Brock Pemberton. Ime su dobile po Antoinette "Tony" Perry, glumici, producentici i pozorišnoj režiserki, koja je bila suosnivačica i sekretarica American Theatre Winga. Trofej se sastoji od medalje koja se može okretati, s licima koja prikazuju adaptaciju maski komedije i tragedije, postavljene na crnoj podlozi s kalajisanim okretnim elementom.

Pravila za dodjelu nagrada navedena su u službenom dokumentu, koji se primjenjuje samo za tu sezonu. Ove nagrade ekvivalent su nagradama Emmy za televiziju, Grammy za muziku i Oscarima za film. Za osobu koja je osvojila sve četiri kaže se da je osvojila EGOT. Također su američki ekvivalent nagradama "Laurence Olivier" u Ujedinjenom Kraljevstvu i francuskim nagradama "Molière".

## Kategorije 
* Najbolja predstava
* Najbolji mjuzikl
* Najbolji scenarij za mjuzikl
* Najbolja originalna muzika
* Najbolja nova postavka predstave
* Najbolja nova postavka mjuzikla
* Najbolji glumac u predstavi
* Najbolja glumica u predstavi
* Najbolji glumac u mjuziklu
* Najbolja glumica u mjuziklu
* Najbolji sporedni glumac u predstavi
* Najbolja sporedna glumica u predstavi
* Najbolji sporedni glumac u mjuziklu
* Najbolja sporedna glumica u mjuziklu
* Najbolja režija predstave
* Najbolja režija mjuzikla
* Najbolja koreografija
* Najbolja orkestracija
* Najbolji scenski dizajn u predstavi
* Najbolji scenski dizajn u mjuziklu
* Najbolji kostim u predstavi
* Najbolji kostim u mjuziklu
* Najbolji dizajn osvjetljenja u predstavi
* Najbolji dizajn osvjetljenja u mjuziklu
* Najbolji posebni pozorišni događaj

### Specijalne nagrade 
* Tony za regionalna pozorišta
* Specijalni Tony
** *uključujući i nagradu za životno djelo*
* Tony za izvrsnost u pozorištu

### Ukinute nagrade 
* Najbolji dirigent

## Reference 
*
Kategorija:Američke pozorišne nagrade
Prijevremeni izbori u Bosni i Hercegovini 2007.

**Prijevremeni izbori u Bosni i Hercegovini** **2007.** bili su prvi vanredni predsjednički izbori koji su održani samo u Republici Srpskoj 9. decembra 2007, godinu dana nakon općih izbora 2006.  Za razliku od redovnih, na ovim izborima nisu birani potpredsjednici, te su Adil Osmanović (SDA) i Davor Čordaš (HDZ BiH) ostali do kraja svog četvorogodišnjeg mandata.

Pravo glasa imalo je 1.122.491 (1.078.845 lično, 19.157 poštom i 24.489 u odsustvu) glasača, a svoje biračko pravo iskoristilo je njih 414.521 (36,93%). Broj važećih glasačkih listića je 411.023 (98,68%), a broj nevažećih 5.491 (1,32%).

## Rezultati
## Također pogledajte
*Opći izbori u Bosni i Hercegovini 2006.
*Milan Jelić
*Prijevremeni izbori u Bosni i Hercegovini 2025.

## Reference
2007
2007
Kategorija:2007. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Izbori u 2007.
Kategorija:Izbori u Evropi 2007.
Kategorija:Izbori u Bosni i Hercegovini 2007.
2007
Sirli Hanni

**Sirli Hanni**, rođena 27. oktobra 1985. u Vastseliinau, Estonska SSR, SSSR (danas Estonija), nekadašnja je estonska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Samo je jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to 2010. U pojedinačnoj konkurenciji nije nastupala. U ekipnim disciplinama osvojila je 17-o mjesto u štafeti s Kadri Lehtla, Eveli Saue i Kristel Viigipuu, s 8:19.2&nbsp;min zaostatka iza ruske štafete u sastavu: Svjetlana Slepcova, Ana Bogali, Olga Medvedceva i Olga Zajceva.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na tri Svjetska prvenstva od SP 2004. do SP 2008, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 67-o mjesto na 2007. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s pet promašaja bila 9:12.5&nbsp;s sporija od norveške biatlonke Linde Grubben, koja je završila utrku bez promašaja. U timskim disciplinama joj je najbolji rezultat bilo 13-o mjesto 2007. u štafeti s Eveli Saue, Tagne Tähe i Triin Peips.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio je u sezoni 2002/03. 5. decembra 2002. u švedskom Östersundu u utrci na 75&nbsp;km, kada je s četiri promašaja i zaostatkom od 7:17.1&nbsp;min osvojila 86-o mjesto iza pobjednice, ruske biatlonke Olge Zajceve, koja je završila utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 52-o mjesto u sezoni SK 2009/09. u austrijskom Hochfilzenu 12. decembra 2009. u utrci potjere, kada je sa sedam promašaja i zaostatkom od 7:35.8&nbsp;min bila sporija od norveške biatlonke Helene Ekholm, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim utrkama najbolji rezultati su joj je tri 14-a mjesta u utrkama štafeta.

## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1985.
Kategorija:Biografije, Vastseliina
Kategorija:Estonski biatlonci
Kategorija:Estonski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Rio Open

**Rio Open** profesionalni je muški teniski turnir koji se igra na zemljanoj podlozi na terenima Jockey Club Brasileira u Rio de Janeiru. Osnovan je 2014, a spada u kategoriju ATP 500 (pobjednik dobija 500 bodova na ATP-ovoj rang-listi).

Prve tri godine održavan je i ženski turnir, koji je 2017. prebačen u Budimpeštu.

## Historija 
Bilo je nekoliko turnira u Rio de Janeiru koji su prethodili ovome. Rio de Janeiro International bio je kombinirani turnir za muškarce i žene koji se igrao od 1947. do 1967. na zemljanim terenima u Rio de Janeiro Country Clubu kao dio ILTF Južnoameričke turneje. Kasnije se Rio de Janeiro Open igrao na tepihu u dvorani 1989. i 1990. i bio je prvi turnir iz ATP Svjetske serije koji se održavao u Brazilu. Licenca za muški turnir preuzeta je od Državnog dvoranskog prvenstva SAD-a, koje se nastavilo održavati, ali je degradirano u kategoriju ATP 250.

Najzvučnija imena na prvom izdanju 2014. bili su Španci, bivši svjetski broj jedan Rafael Nadal i David Ferrer, specijalisti za zemljane terene.

Prije izdanja 2019. bilo je govora o preseljenju turnira na tvrde terene u Olimpijskom teniskom centru, koji je bio domaćin teniskih takmičenja na Olimpijskim igrama 2016. Razlog je bio da se na turnir privuče više igrača svjetske klase, kao što su Novak Đoković, Roger Federer i Andy Murray, koji su stalno odbijali učestvovati. Juan Martín del Potro jednom je spomenuo direktoru Rio Opena Luizu Carvalhu da će nastupiti na Rio Openu kada se podloga promijeni. Ova promjena nikad se nije dogodila.

## Pobjednici 
### Muškarci 
#### Pojedinačno 
#### Parovi 
## Žene 
#### Pojedinačno 
#### Parovi 
## Također pogledajte 
* Rio de Janeiro Open – muški Grand Prix turnir (1989–1990)
* Rio Tennis Classic – muški čelendžer (2017)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt  
* ATP-profil 


Kategorija:Teniski turniri u Brazilu
Kategorija:Teniski turniri na zemlji
Kategorija:Sport u Rio de Janeiru
Kristel Viigipuu

**Kristel Viigipuu**, rođena 19. augusta 1990. u Tartuu, Estonska SSR, SSSR (danas Estonija), nekadašnja je estonska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Samo je jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to 2010. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat 82-o mjesto u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 4:01.5&nbsp;min bila sporija od pobjednice, Slovakinje Anastasiye Kuzmine, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama osvojila je 17-o mjesto u štafeti s Kadri Lehtla, Eveli Saue i Sirli Hanni, s 8:19.2&nbsp;min zaostatka iza ruske štafete u sastavu: Svjetlana Slepcova, Ana Bogali, Olga Medvedceva i Olga Zajceva.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na pet Svjetskih prvenstava od SP 2011. do SP 2017, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 55-o mjesto na 2011. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s pet promašaja bila 10:07.2&nbsp;min sporija od švedske biatlonke Helene Ekholm, koja je završila utrku bez promašaja. U timskim disciplinama joj je najbolji rezultat bilo 14-o mjesto 2012. u štafeti s Eveli Saue, Kadri Lehtla i Grete Gaim.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio je u sezoni 2009/10. 5. decembra 2009. u švedskom Östersundu u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s četiri promašaja i zaostatkom od 5:22.8&nbsp;min osvojila 108-o mjesto iza pobjednice, norveške biatlonke Tore Berger, koja je završila utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 38-o mjesto u sezoni SK 2011/12. u švedskom Östersundu 1. decembra 2011. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 6:46.5&nbsp;min bila sporija od bjeloruske biatlonke Darja Domračeva, koja je završila utrku s dva promašaja. U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je dvanaesto mjesto u Holmenkollenu 15. februara 2015. u sezoni 2014/15. s Darijom Yurlovom, Kadri Lehtla i Johannom Talihärmom.

## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1990.
Kategorija:Biografije, Tartu
Kategorija:Estonski biatlonci
Kategorija:Estonski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Mohač

**Mohač** (Mađarski:*Mohács*) je grad u Baranjskoj županiji, Mađarska. Nalazi se ne desnoj strani rijeke Dunav.

## Historija 
Dvije poznate bitke odigrale su se u okolini Mohača 1526., gdje je bosanski sandžak-beg Gazi Husrev-beg komandovao vojskom od 20.000 Bošnjaka i 1687. godine. Ove bitke su predstavljale početak, odnosno kraj vlasti Osmanlija nad Ugarskom.

U rimsko doba postojao je logor na obali Dunava kod Mohača.

U srednjovjekovnoj Ugarskoj kraljevini Mohač je bio dio historijske Baranjske županije, a za vrijeme osmanske vladavine funkcionisao je kao administrativno sjedište Mohačkog sandžaka, osmanske administrativne jedinice. Nakon što su Habsburgovci preuzeli područje od Osmanlija, Mohač je uključen u obnovljenu Baranjsku županiju.

Godine 1910. stanovništvo Mohačkog okruga je brojalo 56.909 ljudi, od kojih je 21.951 govorilo njemački, 20.699 mađarski, 4.312 srpski i 421 hrvatski . Još 9.600 stanovnika navedeno je da govore "drugim jezicima".

Do kraja Drugog svjetskog rata, dunavske Švabe su činili većinu stanovništva - zvani *Stifolder*, jer su njihovi preci u 17. i 18. veku došli iz Fulde (okrug) . Većina bivših njemačkih doseljenika protjerana je u Njemačku koju su okupirali saveznici i Austriju okupiranu od saveznika 1945-1948, u skladu sa Potsdamskim sporazumom iz 1945. godine.

## Događaji 
Svakog proljeća u Mohaču se organizuje godišnji karnival pod imenom Busójárás.

## Stanovništvo 
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine, ukupan broj stanovnika Mohača je bio 17.808, od čega je bilo 15.842 (84,2%) Mađara, 1.723 (9,7%) Nijemaca, 700 (3,9%) Hrvata i 537 (3%) Roma . 14% ukupnog stanovništva nije se izjasnilo o nacionalnoj pripadnosti. U Mađarskoj se ljudi mogu izjasniti više od jedne etničke pripadnosti (dvojni identitet), tako da je zbir veći od ukupnog broja stanovnika.

## Sestrinski gradovi 
 
* Beli Manastir, Hrvatska
* Bensheim, Njemačka
* Beykoz, Turska
* Câmpia Turzii, Rumunija
* Siemianowice Śląskie, Poljska
* Sveti Filip i Jakov, Hrvatska
* Wattrelos, Francuska

## Značajni građani 
* Ferenc Pfaf (1851–1913), mađarski arhitekta
* Endre Rozsda (1913–1999), mađarsko-francuski slikar
* Norbert Michelisz (1984), mađarski trkač

## Fotografije 

Datoteka:Mohács_Duna.JPG|alt=The Danube at Mohács| Dunav kod Mohača
Datoteka:Town_Hall,_Mohács.jpg| Gradska vijećnica
Datoteka:Mohácsi_Fogadalmi_templom_(by_Pudelek).JPG|alt=Church in the center of city| Crkva u centru grada
Datoteka:Hősök_ligete_Mohács_A.JPG|alt=Memorial park| Memorijalni park
Datoteka:Hősök_ligete_Mohács_F.JPG|alt=Memorial park| Memorijalni park
Datoteka:Busójárás_(Mohács),_2009.jpg|alt=Annual carnival Busójárás| Godišnji karneval *Busójárás*
Datoteka:Buso_masks.jpg|alt=Buso masks| Buso maske
Datoteka:Carnival_in_Mohács.jpg|alt=Carnival| Karneval
Datoteka:Buso.JPG|alt=Carnival| Karneval
Datoteka:Mohács_(Mohatsch,_Mohač)_-_city_limit.JPG|alt=Multilingual (Hungarian, German and Croatian) city limit sign| Višejezični ( mađarski, njemački i hrvatski ) znak za ograničenje grada

## Reference 
* 

Kategorija:Historija Baranje
Kategorija:Baranja
Kategorija:Koordinate na Wikipodacima
Ja sam sâm što nemam tebe

***Ja sam sâm što nemam tebe*** jeste pjesma sarajevske pop-grupe Hari Mata Hari koju su objavili 2020.  
To je pop balada koju je komponirao pjevač i vođa ovog muzičkog sastava Hajrudin Varešanović. On je ujedno bio pisac aranžmana i producent. Tekst koji govori o izgubljenoj ljubavi napisao je Armin Šaković. Pjevanje Varešanovića pratili su manji ženski hor, te izvođači na klaviru i flauti.

Ovo muzičko ostvarenje grupe Hari Mata Hari za koju je snimljen i video spot (pogledati muzički primjer), mali je poklon njihovoj publici.  
Dizajn za omot uradio je Davor Papić.

## Muzički primjer 
* "Ja sam sâm što nemam tebe"

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 2020.
Kategorija:Singlovi Hari Mata Harija
Ljudmila Ananka

**Ljudmila Arkadzjeuna Ananka** (, ) rođena 19. aprila 1982. u 
Novogrudoku, BSSR, SSSR (danas Bjelorusija), je nekadašnja bjeloruska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Ljudmila Ananka je dva puta nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2002. i ZOI 2006. Najbolji rezultat ostvarila je  na ZOI 2006. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je osvojila je 42-o mjesto s jednim promašajem i zaostatkom od 2:04.7&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Francuskinju Florence Baverel-Robert, koja je utrku završila s jednim promašajem. U ekipnim utrkama je na istim igrama u štafeti s  Jekaterinom Ivanovnom, Olgom Nazarovom i Olenom Zubrilovom osvojila je četvrto mjesto s 3:07.1&nbsp;min zaostatka iza ruske štafete u sastavu: Ana Bogalij, Svjetlana Išmuratova, Olga Zajceva i Albina Ahatova.

### Svjetska prvenstva 
Ananka je nastupila na četiri Svjetska prvenstva od SP 2003. do SP 2007, gdje je osvojila jednu bronzanu medalju, na SP 2005 u štafetnoj utrci s Jekaterinom Vinogradovom, Olgom Nazarovom i Olenom Zubrilovom. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 18-o mjesto na SP 2004. u utrci potjere, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 2:31.3&nbsp;min bila sporija od pobjednice Uschi Disl.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Ljudmile Ananke u Svjetskom kupu bio je u sezoni 2002/03. Na prvom nastupu u Ruhpoldingu 15. januara 2003. u štafetnoj utrci s Lilijom Vajhina-Jefremovom, Volhom Nazaravom i Ksenijom Zikunkovom osvojila je šesto mjesto. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je šesto mjesto 10. marta 2007. u sezoni 2006/07. u utrci potjere na 10&nbsp;km s četiri promašaja i zaostatkom od 1:46.9&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Magdalenu Neuner. U štafetnim utrkama najbolji rezultat ostvarila je u sezoni 2002/03. u norveškom Holmenkollenu 13. februara 2003, kada je u štafeti s Lilijom Jefremovom, Volhom Nazaravom i Olenom Zubrilovom osvojila drugo mjesto s 58.6&nbsp;s zaostatka u odnosu na rusku štafetu u sastavu: Albina Ahatova, Svjetlana Černousova, Olga Zajceva i Olga Piljova.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1982.
Kategorija:Biografije, Sankt Peterburg
Kategorija:Bjeloruski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Bjeloruski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Conservatoire national des arts et métiers

desno|mini|250px

**Conservatoire national des arts et métiers** (CNAM) jedna je od najprestižnijih i selektivnih *grandes écoles* u Francuskoj. To je francuska javna ustanova visokog obrazovanja i istraživanja u Pariza.

Školu je 1794. osnovao Henri Grégoire.

*Conservatoire national des arts et métiers* i *École polytechnique* su dva dostignuća Francuske revolucije u oblasti nauke i tehnologije..

Imao je multidisciplinarnu profesiju.

CNAM ima 150 kampusa u metropolitanskoj Francuskoj i prekomorskoj Francuskoj. Ugošćuje oko 9.000 studenata.

## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* CNAM službena web stranica

Kategorija:Tehnologija
Kategorija:Saobraćaj u Francuskoj
Kategorija:Univerziteti u Francuskoj
Grete Gaim

**Grete Gaim**, rođena 21. maja 1993. u Tartuu, je estonska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Samo je jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to 2014. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat 57-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 8:08.9&nbsp;min bila sporija od pobjednice, Bjeloruskinje Darje Domračeve, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama osvojila je 15-o mjesto u štafeti s Kadri Lehtla, Darijom Yurlovom i Johannom Talihärm.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na tri Svjetska prvenstva od SP 2013. do SP 2020, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 57-o mjesto na 2013. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s dva promašaja bila 8:19.5&nbsp;min sporija od norveške biatlonke Tora Berger, koja je završila utrku bez promašaja. U timskim disciplinama joj je najbolji rezultat bilo 20-o mjesto na 2013. u štafeti s Johannom Talihärm, Kristel Viigipuu i Kadri Lehtla.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio joj je u sezoni 2011/12. 9. decembra 2011. u austrijskom Hochfilzenu u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 4:41.9&nbsp;min osvojila 94-o mjesto iza pobjednice, njemačke biatlonke Magdalene Neuner, koja je završila utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 27-o mjesto u sezoni SK 2019/20. u švedskom Östersundu 5. decembra 2019. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 3:32.0&nbsp;min bila sporija od francuske biatlonke Justine Braisaz-Bouchet, koja je završila utrku s dva promašaja. U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je deveto mjesto u Canmoreu 8. februara 2019. u sezoni 2018/19. s Reginom Ermits, Tuuli Tomingas i Johannom Talihärmom.

## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1993.
Kategorija:Biografije, Tartu
Kategorija:Estonski biatlonci
Kategorija:Estonski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Fuyuko Tachizaki

**Fuyuko Tachizaki**, () rođena 13. januara 1989. u Kitaakiti u Japanu, kao Fuyuko Suzuki, nekadašnja je japanska biatlonka. Kao i većina japanskih sportista pripadala je Oružanim snagama Japana u jedinici Tōki Sengi Kyōikutai (Tōsenkyō).

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Fuyuko Tachizaki je četiri puta nastupila na Zimskim olimpijskim igrama: ZOI 2010, ZOI 2014, ZOI 2018. i ZOI 2022, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo je 27-o mjesto na ZOI 2022. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 4:04.8&nbsp;min bila sporija od njemačke biatlonke Denise Herrmann. U štafetnim utrkama najbolji joj je plasman bilo 12-o mjesto na ZOI 2014. u štafeti s Yuki Nakajima, Miki Kobayashi i Rinom Suzuki, kada su za jedan krug pretečeni od ukrajinske štafete u sastavu: Vita Semerenko, Julija Džima, Valentina Semerenko i Olena Pidrušna.

### Svjetska prvenstva 
Tachizaki je nastupila na 11 Svjetskih prvenstva od SP 2009. do SP 2023, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je 17-o mjesto na SP 2015. kada je u utrci na masovnog starta s dva promašajem i zaostatkom od 1:34.2&nbsp;min bila sporija od pobjednice ukrajinske biatlonke Valentine Semerenko. U ekipnim utrkama joj je najbolji plasman 13-o mjesto na SP 2020. u  pojedinačnoj štafeti s Mikitom Tachizakijem.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio joj je u sezoni 2008/09. 9. januara 2009. u njemačkom Oberhofu u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 2:15.0&nbsp;min osvojila 45-o mjesto iza pobjednice, njemačke biatlonke Andreje Henkel, koja je završila utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je peto mjesto u sezoni SK 2017/18. u norveškom Holmenkollenu 15. marta 2018. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 43.6&nbsp;s bila sporija od slovačke biatlonke Anastasiye Kuzmine, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je deseto mjesto u Hochfilzenu 10. decembra 2017. u sezoni 2017/18. s Sari Maedom, Yurie Tanakom i Rinom Mitsuhashi.

## Nagrade 
## Privatni život 
Udata je za japanskog biatlonca Mikitu Tachizakija.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1989.
Kategorija:Biografije, Kitaakita
Kategorija:Japanski biatlonci
Kategorija:Japanski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Anna Maria Uusitalo

**Anna Maria Uusitalo**, rođena 13. maja 1983. u Östersundu kao Anna Maria Nilsson, nekadašnja je švedska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Anna Maria Nilsson je nastupila samo na jednim Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2010, ali nije osvojila ni jednu medalju. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat 15-o mjesto u 7,5&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 49.9&nbsp;s bila sporija od pobjednice, Slovakinje Anastasiye Kuzmina, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama osvojila je peto mjesto u štafeti s Annom Carin Olofsson-Zidek, Elisabethom Högberg i Helenom Jonsson sa zaostatkom od 1:10.9&nbsp;min u odnosu na rusku štafetu u sastavu: Svjetlana Slepcova, Ana Bogali-Titovec, Olga Medvedceva i Olga Zajceva.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na šest Svjetska prvenstva od SP 2005. do SP 2012, ali nije osvojila ni jednu medalju.  Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je deseto mjesto na SP 2012. u potjera, kada je bez promašaja bila 2:22.3&nbsp;min bila sporija od bjeloruske biatlonke Darje Domračeve, koja je završila utrku s dva promašaja. U timskim disciplinama joj je najbolji rezultat četvrto mjesto na SP 2012. u mješovitoj štafeti s Helenom Ekholm, Fredrikom Lindströmom i Björnom Ferryjem.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio joj je u sezoni 2002/03. 11. decebra 2002. u švedskom Östersundu u utrci štafete s Kristina Brouneus, Anna Carin Zidek i Ida Eriksson kada su osvojile zadnje 15-o mjesto. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je drugo mjesto u sezoni SK 2011/12. u švedskom Östersundu 1. decembra 2011. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 1:08.5&nbsp;min bila sporija od bjeloruske biatlonke Darje Domračeve, koja je završila utrku s dva promašaja. U ekipnim utrkama najbolji rezultati su joj: pobjeda u Ruhpoldingu 15. januara 2010. u sezoni 2009/10. s Annom Carin Olofsson-Zidek, Elisabethom Högberg i Helenom Jonsson; te pobjeda u Oberhofu 6. januara 2011. u sezoni 2009/11. s Jenny Jonsson, Helenom Ekholm i Annom Carin Olofsson-Zidek.

## Privatni život 
Njen brat Mattias Nilsson, nekadašnji je švedski biatlonac i trener švedskog biatlonskog tim

## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1983.
Kategorija:Biografije, Östersund
Kategorija:Švedski biatlonci
Kategorija:Švedski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Elisabeth Högberg

**Elisabeth Högberg**, rođena 7. novembra 1986. u Gävleu, nekadašnja je švedska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Elisabeth Högberg je nastupila na dvijema Zimskim olimpijskim igrama i to na: ZOI 2010. i ZOI 2018, ali nije osvojila ni jednu medalju. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat 29-o mjesto na ZOI 2018. u utrci potjere, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 3:09.8&nbsp;min bila sporija od pobjednice, Njemice Laure Dahlmeier, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama osvojila je peto mjesto na ZOI 2010. u štafeti s Annom Carin Olofsson-Zidek, Annom Marijom Nilsson i Helenom Jonsson sa zaostatkom od 1:10.9&nbsp;min u odnosu na rusku štafetu u sastavu: Svjetlana Slepcova, Ana Bogali, Olga Medvedceva i Olga Zajceva.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na pet Svjetska prvenstva od SP 2008. do SP 2015, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 21-o mjesto na SP 2013. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s jednim promašajem bila 4:28.9&nbsp;min bila sporija od norveške biatlonke Tore Berger, koja je završila utrku bez promašaja. U timskim disciplinama su joj najbolji rezultati dva osma mjesta: na SP 2008. u štafeti s Helenom Ekholm, Sofijom Domeij i Annom Marijom Nilsson; te na SP 2015. u štafeti s Monom Brorsson, Annom Magnusson i Emmom Nilsson.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio joj je u sezoni 2007/08. 29. novembra 2007. u finskom Kontiolahtiju u utrci na 15&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 4:56.2&nbsp;min osvojila 42-o mjesto iza pobjednice, njemačke biatlonke Martina Beck, koja je završila utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je osmo mjesto u sezoni SK 2013/14. u švedskom Östersundu 4. decembra 2014. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od  2:39.4&nbsp;min bila sporija od bjeloruske biatlonke Darje Domračeve, koja je završila utrku s dva promašaja. U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je pobjeda u Ruhpoldingu 15. januara 2010. u sezoni 2009/10. s Annom Carin Olofsson-Zidek, Annom Marijom Nilsson i Helenom Jonsson.

## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1986.
Kategorija:Biografije, Gävle
Kategorija:Švedski biatlonci
Kategorija:Švedski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Ismet Sejfić

**Ismet Sejfić** bosanskohercegovački je košarkaš. Igra na poziciji centra. Član je tuzlanske Slobode i reprezentacije Bosne i Hercegovine.

## Karijera 
U sezoni 2016/17. igrao je za mađarske PVSK Pantherse i u prosjeku bilježio 16,9 poena i osam skokova, a godinu ranije bio je član mostarskog Studenta, s kojim je igrao u Prvenstvu Bosne i Hercegovine. Prije toga je još igrao za litvansku Dzūkiju. U augustu 2021. prešao je u Podgoricu.

Igrao je još za kosovski Ylli te kratko za Bosnu, iz koje je 2023. otišao u Slobodu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *Eurobasket.com* 

Kategorija:Rođeni 1993.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Prozor-Rama
Kategorija:Bosanskohercegovački košarkaši
Kategorija:Košarkaši İzmira
Kategorija:Košarkaši Dzūkije
Kategorija:Košarkaši Studenta (Mostar)
Kategorija:Košarkaši PVSK Panthersa
Kategorija:Košarkaši KK Bosne
Kategorija:Košarkaši Jászberénya
Kategorija:Košarkaši Šenčura
Kategorija:Košarkaši Sutjeske
Kategorija:Košarkaši KK Podgorice
Kategorija:Košarkaši Yllija
Kategorija:Košarkaši OKK Sloboda Tuzla
Kategorija:Centri (košarka)
Miki Kobayashi

**Miki Kobayashi**, () rođena 10. novembra 1997, nekadašnja je japanska biatlonka. Kao i većina japanskih sportista pripadala je Oružanim snagama Japana u jedinici Tōki Sengi Kyōikutai (Tōsenkyō).

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Miki Kobayashi je nastupila samo jednom na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2014, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo je 66-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km, kada je s četiri promašaja i zaostatkom od 10:41.4&nbsp;min bila sporija od bjeloruske biatlonke Darje Domračeve. U štafetnim utrkama najbolji joj je plasman bilo 12-o mjesto na ZOI 2014. u štafeti s Fuyuko Tachizaki, Yuki Nakajima i Rinom Suzuki, kada su za jedan krug pretečeni od ukrajinske štafete u sastavu: Vita Semerenko, Julija Džima, Valentina Semerenko i Olena Pidrušna.

### Svjetska prvenstva 
Kobayashi je nastupila samo na jednom Svjetskom prvenstvu i to na SP 2015, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je 43-o mjesto u utrci na 7,5&nbsp;km s tri promašaja i zaostatkom od 2:38.6&nbsp;min bila sporija od pobjednice francuske biatlonke Marie Dorin Habert. U ekipnim utrkama joj je najbolji plasman 19-o mjesto na istom prvenstvu u  štafeti s Fuyukom Tachizaki, Yurie Tanakom i Katsurom Satom, kada su za jedan krug pretečeni od njemačke štafete u sastavu: Franziska Hildebrand, Franziska Preuß, Vanessa Hinz i Laura Dahlmeier.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio joj je u sezoni 2012/13. 29. novembra 2012. u švedskom Östersundu u utrci na 15&nbsp;km, kada je s četiri promašaja i zaostatkom od 12:23.9&nbsp;min bila sporija od norveške biatlonke Tore Berger, koja je završila utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 89-o mjesto u sezoni SK 2013/14. u 10. januara 2014. u Ruhpoldingu u utrci na 15&nbsp;km, kada je sa sedam promašaja i zaostatkom od 9:45.4&nbsp;min bila sporija od češke biatlonke Gabriele Soukalove, koja je završila utrku s jednim promašaja.  U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je 19-o mjesto u Kontiolahtiju 13. marta 2015. u sezoni 2014/15. s Fuyukom Tachizaki, Yurie Tanakom i Katsurom Satom.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1997.
Kategorija:Japanski biatlonci
Kategorija:Japanski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.