Ammar ibn Jasir

**Ammar ibn Jasir** (; umro u julu 657.) bio je Muhammedov ashab i komandant u ranim muslimanskim osvajanjima. Njegovi roditelji, Sumejja i Jasir ibn Amir, bili su prvi šehidi Ummeta. Ammar je prešao na islam na poziv Ebu-Bekra i bio je među muhadžirima. Nakon seobe u Medinu (hidžre), učestvovao je u izgradnji Poslanikove džamije i borio se u većini muslimanskih ekspedicija. Borio se pod halifom Ebu-Bekrom i u muslimanskom osvajanju Perzije pod Omerom. Ammar je služio kao guverner Kufe pod Omerom. Nakon Osmanovog ubistva, Ammar je postao vjerni pristalica halife Alije i poginuo je boreći se na Alijinoj strani u bici na Siffinu.

## Prije islama 
Ammar je pripadao plemenu iz Jemena. Rođen je u godini slona, koja je bila iste godine kada se rodio Muhammed, i bio je jedan od posrednika u Muhammedovom braku sa Hatidžom bint Huvejlid. Njegov otac, Jasir ibn Amir, bio je iz plemena Kahtan u Jemenu i migrirao je u Meku i tamo se nastanio nakon što je oženio Sumejju, robinju; Ammar i njegovi roditelji, Jasir i Sumejja, bili su robovi Ebu-Huzejfe, ali nakon njegove smrti, Ebu Džehl - koji je kasnije postao jedan od najbrutalnijih neprijatelja islama i zloglasni mučitelj Ammara i njegovih roditelja - preuzeo ih je kao svoje robove. Ammarovo povjerenje u Muhammeda i njegovo znanje o njemu, čak i prije njegovog poslanstva, ohrabrilo ga je da slijedi Muhammedovu objavu, što ga je učinilo jednim od prvih muslimana.

## Nakon prelaska na islam 
Ammar je rođen 567. kao sin Jasira ibn Amira i Sumejje, koji su bili brutalno mučeni i ubijeni. U ranoj mladosti, Ammar je prešao na islam na poziv Ebu-Bekra, postavši jedan od najranijih muslimana. Postao je jedan od najistaknutijih Muhammedovih ashaba učestvujući u svim njegovim vojnim sukobima i bitkama. Historijski gledano, Ammar ibn Jasir je bio prvi musliman koji je sagradio džamiju.

Ammar je prešao na islam 614. ili 615. godine. To se poklopilo sa periodom kada su Kurejšije progonili muslimane niže klase. Ammarov otac, majka i brat također su postali muslimani, ali ne na pozivu Ebu-Bekra.

Kada su Kurejšije saznali za prelazak Jasirove porodice na islam, oni su bili među "žrtvama koje su mučene u Meki kako bi se odrekli islama". i "O vatro! Budi hladna i bezopasna za Ammara na isti način na koji si postala hladna i bezopasan za Ibrahima." shodno tome, Ammar je do kraja života imao ožiljke na tijelu od mučenja.

Ammar je mučen "sve dok nije znao šta govori", kao i njegov prijatelj Suhejb; u tom stanju se na kraju odrekao Muhammeda i dobro govorio o paganskim bogovima. Nakon toga je otišao kod Muhammeda i priznao svoje odricanje. Muhammed je upitao: "Kakvo je tvoje srce?" Kada je Ammar odgovorio da je još uvijek musliman u svom srcu, Muhammed je rekao da je sve u redu. Ajet iz Kur'ana, "n*ekoga natjeranog da to učini, čije srce ostaje mirno u svojoj vjeri*" 106. ajet sure En-Nahl, odnosi se na Ammara. Ammarovu majku je ubio Ebu Džehl zbog njenog odbijanja da napusti islam: smatra se prvim šehidom u islamu. Početni ajeti sure El-Ankebut otkriveni su kao odgovor na ovaj događaj.

Da bi izbjegao mučenje tadašnjih Mekanaca, Ibn Saad izvještavaju da je Ammar otišao u Abesiniju 616. godine.

### Bitke pod Muhammedom 
desno|mini|268x268piksel|Ammar ibn Jasirov mač
Ammar je bio jedan od rijetkih ratnika koji su učestvovali u prvoj velikoj bici u islamu, bici na Bedru, uprkos izuzetno teškim uvjetima u to vrijeme; predano je nastavio da učestvuje u svim teškim borbama sa muslimanima čak i nakon smrti Muhammeda. Ovi izvještaji, koje su i suniti i šiiti smatrali validnim, kasnije će biti važni tokom pitanja nasljedstva, a posebno u tumačenju Ammarove smrti u bici na Siffinu.

#### Uloga nakon Muhammedove smrti 
Pod Omerom, postao je guverner Kufe, međutim kasnije je smijenjen sa vlasti.

Tokom izbora Osmana ibn Affana od strane šure i prije njegovog konačnog svrgavanja, Ammar je upozoravanjem predvidio nadolazeći sukob ako bilo ko osim Alije bude izabran i rekao: "Ako ne želite da izazovete spor među muslimanima, morate dati zakletvu odanosti Aliji". Ammarov odnos sa Osmanom se pogoršao; iako su detalji njihovog neprijateljstava diskutabilni.

### Bitka kod deve 
Prije događaja vezanih za bitku kod deve, postavljena je šura (vijeće koje bira halifu) u pokušaju da se odluči o nasljedniku nakon Osmanove smrti; na ovom sastanku, prisutni se nisu složili oko toga da li je odmazda za Osmanovo ubistvo neophodna ili ne. Neki izvještaji navode da je Ammar rekao da ne bi trebali tražiti osvetu. Prema istom izvještaju, Musa je nagovarao Kufane da ostanu neutralni jer nije želio sudjelovati u međumuslimanskim borbama, a također je vjerovao da muslimanska zajednica još uvijek duguje svoju vjernost Osmanu jer nije imenovan novi nasljednik. Dodatni prijenos istog događaja ne spominje Ammarove akcije protiv Osmana i umjesto toga se fokusira na njegove namjere da potakne Ebu Musu na akciju. Tokom bitke, Ammar se borio na Alijinoj strani. Prema ovom izvještaju kaže se da Zubejru saznanje da se Ammar bori zajedno sa Alijim, uzrokuje strah jer je podsjednut na događaj kada mu je Muhammad rekao, dok su bili u prisustvu Ammara, da će Ammara ubiti "zla grupa ljudi". Nakon Muhammedove smrti, Ammar je ostao vjeran Aliji i šiitski muslimani ga nazivaju jednim od četiri ashaba. Muslimani smatraju da je Ammarova konačna sudbina jedinstvena među sudbinama Muhammedovih ashaba, jer njegovu smrt u bici na Siffinu doživljavaju kao odlučujuću razliku između grupe pravednih i griješnih u Prvoj Fitni.

Kada je Ammar umro, Muavija ga je nazvao "jedan od Alijine dvije desne ruke", dok je druga bika Malik el-Aštar. Muavija je rekao svojim sljedbenicima nakon što je ubio drugog odanog pratioca Alije, Malika, : „Ali b. Ebu-Talib je imao dvije desne ruke. Jedna od njih je posječena na Siffinu, to jeste Ammar b. Jasir, 'i druga danas', što znači El-Aštar."

Ammarov hram je prije uništenja bio često posjećivali i muslimani su mu odavali mu počast.

## Također pogledajte 
* Ashabi
* Sumejja
* Prva Fitna

## Reference 
Kategorija:Ashabi
Kategorija:Rođeni 570.
Kategorija:Umrli 657.
Kategorija:Biografije, Meka