Pulmologija

**Pulmologija** (grč. ōnis od ōnis = "pluća" i grčki sufiks -λογία
-λογία -logíja = "proučavanje", nauka), a termin  **pneumologija** izgrađen od grčkih πνεύμων – pneúmōn ="pluća" u složenici **pneumonologija** To je is  medicnska specijalnolst  koji se bavi bolestima koje uključuju respiratorni trakt. U nekim zemljama i područjima poznata je i kao **respirologija**, **respiratorna medicina** ili **medicina grudnog koša**.

Pulmologija se smatra granom interne medicine i povezana je s intenzivnom njegom. Pulmologija često uključuje liječenje pacijenata kojima je potrebna životna podrška i mehanička ventilacija. Pulmololozi su posebno obučeni za bolesti i stanja grudnog koša, posebno za upalu pluća, astmu, tuberkulozu, emfizem i komplicirane infekcije grudnog koša.

Odjeli za pulmologiju/respirologiju posebno blisko sarađuju s određenim drugim specijalnostima: odjelima za kardiotorakalnu hirurgiju i odjelima za kardiologiju.

## Časopisi za pulmologiju 
* Američko udruženje za respiratornu njegu
* Američki koledž ljekara za grudni koš
* Američko udruženje za pluća
* Američko torakalno društvo
* Britansko torakalno društvo
* Evropsko respiratorno društvo

## Historija pulmologije 
Jedno od prvih velikih otkrića relevantnih za područje pulmologije bilo je otkriće plućne cirkulacije. Prvobitno se smatralo da krv koja stiže do desne strane srca prolazi kroz male 'pore' u septumu u lijevu stranu da bi se oksigenirala, kako je teoretizirao Galen; međutim, otkriće plućne cirkulacije opovrgava ovu teoriju, koja je prethodno bila prihvaćena od 2. stoljeća. Anatom i fiziolog iz 13. stoljeća, Ibn Al-Nafis, tačno je teoretizirao da ne postoji 'direktan' prolaz između dvije strane (komore/komora) srca. Vjerovao je da je krv morala proći kroz plućnu arteriju, kroz pluća i nazad u srce da bi se pumpala po tijelu. Mnogi vjeruju da je ovo prvi naučni opis plućne cirkulacije.

Iako se plućna medicina počela razvijati kao medicinska specijalnost tek 1950-ih, William H. Welch i William Osler osnovali su 'matčnu' organizaciju Američkog torakalnog društva, Nacionalno udruženje za proučavanje i prevenciju tuberkuloze. Liječenje, njega i proučavanje tuberkuloze pluća priznato je kao zasebna disciplina, ftiziologija. Kada je ova specijalnost počela da se razvija, došlo je do nekoliko otkrića koja povezuju respiratorni sistem i mjerenje plinova u arterijskoj krvi, privlačeći sve više ljekara i istraživača u ovo područje.

## Pulmologija i njen značaj u drugim medicinskim oblastima 
Hirurgiju respiratornog trakta uglavnom izvode specijalisti kardiotorakalne hirurgije(ili torakalna hirurgija), iako pulmolozi mogu obavljati manje zahvate. Pulmologija je usko povezana s medicinom kritične njege  kada se radi o pacijentima kojima je potrebna mehanička ventilacija. Kao rezultat toga, mnogi pulmolozi su certificirani za prakticiranje medicine kritične njege pored plućne medicine. Postoje programi usavršavanja koji omogućavaju ljekarima da istovremeno postanu certificirani iz plućne i medicine kritične njege. Intervencijska pulmologija je relativno nova oblast unutar plućne medicine, koja se bavi upotrebom postupaka kao što je bronhoskopija i pleuroskopija za liječenje nekoliko plućnih bolesti. Intervencijska pulmologija se sve više prepoznaje kao specifična medicinska specijalnost.

## Dijagnoza 
Pulmolog započinje dijagnostički proces općim pregledom usmjerenim na:
* Nasljedne bolesti koje pogađaju ljudska pluća (cistasta fibroza, i  nedostatak alfa 1-antitripsina)
* izloženost toksičnim materijama (duhanski dim, azbest, izduvni plimovi, rudnici uglja isparenja, aerosol elektronske cigarete)
* izloženost zaraznim agensima (određene vrste ptica, prerada slada)
* autoimunsko oboljenje dijateza koja može predisponirati za određena stanja (plućna fibroza, plućna hipertenzija)
Fizička dijagnostika  su jednako važni kao i u drugim oblastima medicine.
* Pregled ruku na znakove cijanoze ili udaranja noktima, grudnog koša i frekvencije disanja.
* Palpacija vratnih limfnih čvorova, traheja i pokreta grudnog koša.
* Perkusija plućnih polja za tupost ili hiperrezonancu.
* Auskultacija (stetoskopom) plućnih polja za smanjene ili neobične zvukove disanja.
** Hripanje ili hroptanje preko plućnih polja stetoskopom.

Mnoge kardiološke bolesti mogu dati plućne znakove, Obično je uključen temeljit pregled srca.

## Procedure
### Kliničke procedure 
Pulmološke kliničke procedure uključuju sljedeće plućne testove i procedure:
* Medicinsko-laboratorijski pregled krvi (analize krvi). Ponekad su potrebni i testovi arterijskih plinova u krvi. 
* Spirometrija određivanje maksimalnog protoka zraka pri datom volumenu pluća, mjereno disanjem u namjenski aparat; ovo je ključni test za dijagnosticiranje opstrukcije protoka zraka.
* Testiranje plućne funkcije uključujući spirometriju, kao gore navedeno, plus odgovor na bronhodilatatore, volumene pluća i kapacitet difuzije, pri čemu je potonji mjera površine apsorpcije kisika u plućima.
* Bronhoskopija sa bronhoalveolarnom lavažom (BAL), endobronhijskom i transbronhijalnom biopsijom i epitelnim četkanjem
* rendgenski snimci grudnog koša
* CT-skeniranje
* Scintigrafija i druge metode nuklearne medicine
* Pozitronska emisiona tomografija (posebno kod raka pluća)
* Polisomnografija (studije spavanja ) često se koristi za dijagnozu apneja u snu

### Hirurški zahvati 
Velike hirurške zahvate na srcu i plućima izvodi torakalni hirurg. je često neophodan kod teških respiratornih bolesti (emfizem i plućna fibroza). Kada ovo nije dovoljno, pacijentu može biti potrebna mehanička ventilacija.
Plućna rehabilitacija je definirana kao višedimenzionalni kontinuum usluga usmjerenih osobama s plućnim bolestima i njihovim porodicama, obično od strane interdisciplinarnog tima specijalista, s ciljem postizanja i održavanja maksimalnog nivoa nezavisnosti i funkcioniranja pojedinca u zajednici. 
Plućna rehabilitacija ima za cilj edukaciju pacijenta, porodice i poboljšanje ukupnog kvaliteta života i prognoza za pacijenta. Intervencije mogu uključivati vježbanje, edukaciju, emocionalnu podršku, kisik, neinvazivnu mehaničku ventilaciju, optimizaciju čišćenja sekreta iz disajnih puteva, promoviranje pridržavanja medicinske njege, kako bi se smanjio broj egzacerbacija i hospitalizacija, te povratak na posao i/ili aktivniji i emocionalno zadovoljavajući život. Ovi ciljevi su prikladni za sve pacijente sa smanjenom respiratornom rezervom, bilo zbog opstruktivnih ili intrinzičnih plućnih bolesti (poremećaj oksigenacije) ili neuromuskularne slabosti (oštećenje ventilacije). Tim za plućnu rehabilitaciju su ljekari koji, nakon sticanja medicinske diplome (MD, DO, MBBS, MBBCh, itd.), završe specijalizaciju iz pedijatrije, nakon čega slijedi najmanje tri dodatne godine subspecijalističke obuke iz pulmologije. Pedijatrijski pulmolozi liječe bolesti disajnih puteva, pluća, respiratorne mehanike i aerodegestivnog sistema.

## Naučna istraživanja 
Pulmololozi su uključeni u klinička i osnovna istraživanja respiratornog sistema, od anatomije respiratornog epitela do najefikasnijeg liječenja plućne hipertenzije. Naučna istraživanja se također provode kako bi se pronašli uzroci i mogući tretmani bolesti kao što su plućna tuberkuloza i rak pluća.

## Reference