Elektronegativnost

**Elektronegativnost** (simbol: *&chi;*) je hemijska osobina koja  pokazuje sposobnost atoma (rjeđe funkcionalne grupe) da privuče elektrone zajedničkog elektronskog para. Pojam *elektronegativnost* prvi put je upotrijebio Linus Pauling 1932. godine u sklopu svoje *Teorije valentne veze*.. Dokazano je da postoji značajna korelacija između elektronegativnosti i ostalih hemijskih osobina. Elektronegativnost se ne može direktno mjeriti. Nju je moguće izračunati iz ostalih atomskih i molekularnih osobina. Postoje mnoge metode izračunavanja elektronegativnosti, a dobiveni rezultati odgovaraju periodičnim trendovima između elemenata.

Najčešće korišteni metod izračunavanja je prvobitno predložio sam Pauling. Tom metodom se dobija rezultat bez jedinice mjere, obično izražen na **Paulingovoj skali**, obično u rasponu od 0,7 do 4,0 (vodik = 2,2).

Elektronegativnost nije osobina samog atoma, to je više osobina atoma unutar molekule. Slična osobina slobodnog atoma je njegov afinitet prema elektronu. Za očekivati je da elektronegativnost svakog atoma različita u zavisnosti od njegovog hemijskog okruženja, međutim uglavnom se pokazalo da se dobijaju slične vrijednosti bez obzira na situaciju u kojoj se atom nalazi.

## Elektronegativnost elemenata

Periodni sistem elemenata po elektronegativnosti koristeći Paulingovu skalu

## Metode izračunavanja
### Paulingova skala
Pauling je prvi predložio koncept elektronegativnosti 1932. godine, kao objašnjenje činjenice da je kovalentna veza između dva različita atoma (**A**-**B**) jača nego što bi se to očekivalo kada bi se mjerila prosječna jačina veza atoma **A**-**A** i **B**-**B**.  U skladu s teorijom valentne veze, za koju se Pauling zalagao, ova *dodatna stabilizacija* heteroatomske veze je zbog doprinosa ionskih formi veze.
Razlika u elektronegativnosti između atoma **A** i **B** je data jednačinom:
::\chi_{\rm A} - \chi_{\rm B} = ({\rm eV})^{-1/2} \sqrt{E_{\rm d}({\rm AB}) - [E_{\rm d}({\rm AA}) + E_{\rm d}({\rm BB})]/2}
gdje je energija raspada veze *E*d između A-B, A-A i B-B izražena u elektron-voltima, a faktor (eV)&minus;½ uključen da bi se osiguralo da rezultat nema jedinicu mjere.
### Mullikenova skala elektronegativnosti
Mulliken je izložio teoriju izračunavanja elektronegativnosti, tako što je uzeo aritmetičku sredinu prve ionizacione energije i afinitet (sklonost) prema elektronu te tako mjerio sposobnost pojedinog atoma da privuče elektron. Mulliken je predložio izraz:

:\mathrm{\chi}= \frac{1}\mathrm{2}({{I_P}+{E_A}})

 Pošto ova definicija elektronegativnosti nije ovisna o proizvoljno određenoj skali, nazvana je *apsolutna elektronegativnost*, a jedinica mjere joj je **kJ/mol**. Mullikenovu elektronegativnost je moguće izmjeriti samo kod onih elemenata kod kojih je poznat njegov afinitet prema elektronima. (57 elemenata (2006. god.))

### Allred-Rochow metod elektronegativnosti
A.L. Allred i E.G. Rochow su smatrali da se elektronegativnost mora vezati za naboj koji trpi elektron na *površini* atoma. Koliko god je veći naboj po jedinici površine atoma, to je veća sklonost da atom privuče elektron.
::\chi = 0.359{{Z\star}\over{r^2_{\rm cov}}} + 0.744
gdje je Z* - efektivni naboj jezgra izračunat preko valentnih atoma, a *r*cov površina atoma približno izračunata preko kovalentnog promjera atoma.

## Reference 
Kategorija:Hemijske osobine
Kategorija:Hemijske veze