open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marija Borić

**Marija Borić,** poznata i kao **Marija Jerneić** jest hrvatska književnica, pozorišna, televizijska i filmska glumica. Udata je za političara Branimira Jerneića s kojim ima sina Roka i kćer Ritu.

## Filmografija 
### Televizija 
### Film 
### Sinkronizacija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1980.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Hrvatske glumice
Arijana Čulina

**Arijana Čulina** jest hrvatska književnica, pozorišna, televizijska i filmska glumica.

## Biografija 
### Karijera 
USplitu je završila srednju upravnu školu, te Muzičku školu "Josip Hatze", odsjek solo pjevanja. Diplomirala je glumu 1989. na Fakultetu dramskih umjetnosti u Beogradu. Odigrala je više pozorišnih uloga u komedijama, dramama, mjuziklima. Angažirana je u splitskom HNK-u  od 1988.

Autorica je brojnih izdanja, priča, romana i drama.

## Književna djela 
## Filmografija 
### Televizija 
### Film 
## **Nagrade** 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1965.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Split
Kategorija:Hrvatske glumice
Rezolucija 2007 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 2007** donesena je 14. septembar 2011, na 6613. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo, nakon pozivanja na rezoluciju 1786 (2007) o Međunarodnom krivičnom sudu za bivšu Jugoslaviju (MKSJ), Vijeće je ponovo imenovalo Sergea Brammertza za tužioca Tribunala, poništavajući statut Tribunala.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/2007(2011))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
2007
2007
2007
2007
2007
2007
2007
János Panyik

**János Panyik** rođen 25. oktobra 1970. u Gyöngyösu, je nekadašnji mađarski biatlonac i skijaš-trkač.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Panyik je u biatlonskim takmičenjima nastupio tri puta na olimpijskim igrama i to na ZOI 1992, ZOI 1994. i ZOI 1992, ali nije osvojio ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji mu je bilo 31-o mjesto na ZOI 1994. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s četiri promašaja i 4:16.3&nbsp;min zaostatka, bio iza ruskog biatlonca Sergeja Tarasova. U štafeti na ZOI 1992. s Lászlóm Farkasom, Gáborom Mayerom i Tiborom Géczijem osvojio je 15-o mjesto sa zaostatkom od 8:07.2&nbsp;min iza pobjedničke njemačke štafete u sastavu: Ricco Groß, Jens Steinigen, Mark Kirchner i Fritz Fischer.

### Svjetsko prvenstvo 
Panyik je od SP 1990. do SP 1999. nastupio sedam puta na Svjetskim prvenstvima, ali nije osvojio ni jednu medalju. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo mu je deseto mjesto na SP 1997. u utrci na 20&nbsp;km bez promašaja i zaostatkom od 2:18.9&nbsp;min bio sporiji u odnosu na pobjednika Ricca Großa. U štafetnim utrkama mu je najbolji rezultat 20-o mjesto na SP 1995. u ekipnoj utrci s Tamásom Molnárom, Istvánom Oláhom i Imretom Tagschererom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio mu je u sezoni 1989/90.  28. januara 1990. u zapadnonjemačkom Ruhpoldingu u utrci štafeta s Gáborom Mayerom, Tamaszom Edöcsom i Tiborom Géczijem osvojio 17-o mjesto, kada je sa zaostatkom od 12:07.3&nbsp;min osvojio 62-o mjesto iza pobjednika, sovjetskog biatlonca Valerija Medvedceva, koji je završio utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama mu je 37-o mjesto u sezoni SK 1996/97. u Östersundu 13. decembra 1997. u utrci na 10&nbsp;km, kada je sa zaostatkom od 1:38.3&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Alekseja Kobeljeva. U ekipnim utrkama najbolji rezultat mu je zadnje 14-o mjesto u Antholzu 24. januara 1993. u sezoni SK 1992/93. s Peterom Horvathom, Tamásom Molnárom i Imretom Tagschererom.  

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1999.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1970.
Kategorija:Biografije, Gyöngyös
Kategorija:Mađarski biatlonci
Kategorija:Mađarski skijaši-trkači
Kategorija:Mađarski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Sirjanka (Kolima)

**Sirjanka** () je lijeva pritoka Kolime na sjeveru Istočnog Sibira u Republici Sahi  u Rusiji.

Izvire na planini Garmičan u Momskom planinskom lancu, te ga presjeca u pravcu sjeverozapad-jugoistok i doseže nizinu rijeke Kolime ispod ušća rijeke Sibik. Nakon daljnjih 106&nbsp;km susreće se s rijekom Kolima u blizini istoimenog gradskog naselja Sirjanka. Duga je 299&nbsp;km, a njen sliv pokriva 7310&nbsp;km2. Prekrivena je ledom između oktobra i kraja maja.

## Reference 
Kategorija:Rijeke u Rusiji
Kategorija:Rijeke u Sahi
Rezolucija 1993 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1966** donesena je 29. juna 2011, na 6571. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo, nakon pozivanja na rezolucije 827 (1993), 1503 (2003) i 1534 (2003), produžila je mandate 17 stalnih i privremenih sudija Međunarodnog krivičnog suda za bivšu Jugoslaviju (MKSJ).

## Rezolucija 
### Zapažanja 
U Rezoluciji 1966 (2010), Vijeće sigurnosti uspostavilo je mehanizam kojim se očekuje da MKSJ završi svoj rad do 31. decembra 2014. Vijeće je podsjetilo na Rezoluciju 1931 (2010) u kojoj je izražena namjera da se obnove mandati sudija. Također je izražena zabrinutost zbog broja osoblja u MKSJ-u i implikacija na rad suda.

### Akti 
U skladu s Poglavljem VII Povelje Ujedinjenih nacija, Vijeće je produžilo mandate sljedećih stalnih sudija do 31. decembra 2012. ili do okončanja njihovih predmeta:

* Jean-Claude Antonetti (Francuska)
* Guy Delvoie (Belgija)
* Burton Hall (Bahami)
* Christoph Flügge (Njemačka)
* O-Gon Kwon (Južna Koreja)
* Bakone Justice Moloto (Južnoafrička Republika)
* Howard Morrison (Ujedinjeno Kraljevstvo)
* Alphons Orie (Nizozemska)

Mandati sljedećih privremenih ad litem sudija produženi su do 31. decembra 2012. ili do okončanja njihovih predmeta:

* Melville Baird (Trinidad i Tobago)
* Elizabeth Gwaunza (Zimbabve)
* Frederik Harhoff (Danska)
* Flavia Lattanzi (Italija)
* Antoine Kesia-Mbe Mindua (Demokratska Republika Kongo)
* Prisca Matimba Nyambe (Zambija)
* Michèle Picard (Francuska)
* Árpád Prandler (Mađarska)
* Stefan Trechsel (Švicarska)

U rezoluciji je ponovo istaknuta važnost saradnje svih država s MKSJ-om i suđenja svim optuženima, posebno se poziva na hapšenje Gorana Hadžića. Adekvatan broj osoblja također je važan u MKSJ-u kako bi mogao završiti svoj rad i to pitanje se moralo riješiti.

Na kraju, Vijeće je pohvalilo države koje su sklopile sporazume o izvršenju kazni osoba osuđenih od strane MKSJ-a da služe kazne na njihovim teritorijama i pozvalo zemlje koje nisu sklopile sporazume da to učine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1993(2011))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1993
1993
1993
1993
1993
1993
1993
Rezolucija 2038 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 2038** donesena je 29. februara 2012, na 6726. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na rezoluciju 1966 (2007) o Međunarodnom krivičnom sudu za bivšu Jugoslaviju (MKSJ), Vijeće je imenovalo Hassana Bubacar Jallowa za novog tužioca za Međunarodni rezidualni mehanizam za krivične tribunale od 1. marta 2012. na mandat od četiri godine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/2038(2012))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
2038
2038
2038
2038
2038
2038
2038
Gavril Ksenofontov

**Gavril Ksenofontov** () rođen 4. januara 1888. u Malšegaru, Jakutska oblast (danas Saha), Ruska Imperija (danas Rusija), bio je ruski etnolog i etnograf jakutskog porijekla. 

## Biografija 
Gavriil Ksenofontov rođen je 4. januara 1888. Bio je sin šefa trgovačke stanice, a imao je šestoro braće i sestara, među njima i Pavela Ksenofontova, vođu antiboljševičkog Bijelog pokreta tokom Ruskog građanskog rata.

Istakao se kao sakupljač informacija o šamanima raznih istočnosibirskih| naroda. Njegove "Šamanske legende" je u Irkutsku, 1928. objavila Jakutska sekcija Istočnosibirskog odjela Ruskog geografskog društva. Dana 22. aprila 1938. Ksenofontov je uhapšen u sklopu Velikih čistki u Sovjetskom Savezu, a 28. augusta 1938. osuđen na smrt zbog navodne špijunaže i strijeljan istog dana u Komunarki kraj Moskve. Rehabilitiran je 22. augusta 1957.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1888.
Kategorija:Umrli 1938.
Kategorija:Biografije, Malšegar
Kategorija:Sovjetski etnolozi
Kategorija:Ruski etnolozi
Rezolucija 2081 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 2081** donesena je 17. decembra 2012, na 6889. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo, nakon pozivanja na rezoluciju 827 (1993), 1503 (2003) i 1534 (2004) o Međunarodnom krivičnom sudu za bivšu Jugoslaviju (MKSJ), Vijeće je produžilo mandate nekolicini sudija Međunarodnog suda za bivšu Jugoslaviju kako bi mogli završiti slučajeve na kojima rade. Svi članovi vijeća su glasali za rezoluciju osim Rusije koja se suzdržala od glasanja.

Vijeće je produžilo mandate do 31. decembra 2013. slijedećim stanim sudijama:

* Carmel Agius (Malta)
* Liu Daqun (Kina)
* Theodor Meron (Sjedinjene Američke Države)
* Fausto Pocar (Italija)
* Patrick Robinson (Jamajka)
* Jean-Claude Antonetti (Francuska)
* Guy Delvoie (Belgija)
* Burton Hall (Bahami)
* Christoph Flügge (Njemačka)
* O-Gon Kwon (Južna Koreja)
* Bakone Justice Moloto (Južnoafrička Republika)
* Howard Morrison (Ujedinjeno Kraljevstvo)
* Alphons Orie (Nizozemska)

Vijeće je produžilo mandate do 1. juna 2013. ili kraja suđenja, slijedećim ad litem sudijama:

* Elizabeth Gwaunza (Zimbabve)
* Michèle Picard (Francuska)
* Árpád Prandler (Mađarska)
* Stefan Trechsel (Švicarska)

Vijeće je produžilo mandate do 31. decembra 2013. ili kraja suđenja, slijedećim ad litem sudijama:

* Frederik Harhoff (Danska)
* Melville Baird (Trinidad i Tobago)
* Flavia Lattanzi (Italija)
* Antoine Kesia-Mbe Mindua (Demokratska Republika Kongo)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/2081(2012))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
2081
2081
2081
2081
2081
2081
2081
Rezolucija 1966 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1966** donesena je 22. decembar 2010, na 6463. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo, nakon pozivanja na rezolucije 827 (1993) i 955 (1994), Vijeće je uspostavilo rezidualni mehanizam za okončanje preostalih zadataka Međunarodnog krivičnog suda za Ruandu (MKSR) i bivšu Jugoslaviju (MKSJ). To je bila posljednja rezolucija Vijeća sigurnosti usvojena 2010.

Rezolucija je usvojena sa 14 glasova za, nijedan protiv i jednim suzdržanim glasom Rusije, koja je navela da će tribunali moći završiti svoj rad do dogovorenih datuma i da će ovo biti konačna rezolucija o tom pitanju. Tvrdila je da će rad tribunala morati biti završen do 2014.

## Rezolucija 
### Zapažanja 
Vijeće sigurnosti podsjetilo je na rezolucije 1503 (2003) i 1534 (2004) koje su pozivale na okončanje svih slučajeva u oba tribunala do 2010, te priznalo da se ovaj datum okončanja ne može ispuniti. Istovremeno, Vijeće je napomenulo da su tribunali doprinijeli pravdi, odgovornosti i vladavini prava u bivšoj Jugoslaviji i Ruandi. Ponovno je potvrdilo da je potrebno privesti pravdi sve osobe koje su optužili MKSR i MKSJ.

Preambula rezolucije ukazuje na potrebu uspostavljanja malog i privremenog ad hoc mehanizma za obavljanje nekih funkcija tribunala nakon njihovog zatvaranja, uključujući suđenje bjeguncima.

### Akti 
Djelujući u skladu s Poglavljem VII Povelje Ujedinjenih nacija, Vijeće je uspostavilo Međunarodni rezidualni mehanizam za krivične tribunale s dva datuma početka rada, 1. jula 2012. i 1. jula 2013. za MKSR i MKSJ. Također je usvojen statut za mehanizam, čije će se funkcije postepeno smanjivati ​​tokom vremena. Tribunali su pozvani da završe sav preostali posao do 31. decembra 2014. u cilju prelaska na mehanizam. Vijeće je pozvalo tribunale i mehanizam da ulože sve napore da predmete koji ne uključuju one koji su najodgovorniji za zločine proslijede nadležnim nacionalnim jurisdikcijama.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1966(2010))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1966
1966
1966
1966
1966
1966
1966
Jevgenij Četvergov

**Jevgenij Četvergov** () rođen 30. marta 1934. u Ardatovu, Mordovija, RSFSR (danas Rusija), je ruski pisac erzjanskog porijekla. Objavljivao je pod pseudonimom Nujan Vidjaz ()

## Biografija 
## Djela 
**Сиреневая луна* (1989)
**Велень вайгельть* (1992)
**Сырнень човалят* (1995)
**Иень тюст* (2003)
**Янгамо* (2006)
**Эрзянь Масторонть седейсэ. Имена их бессмертны* (2007)
**Где цветет чистодуш?* (2009)
**Эрязденть арсезь* (2010)
**Ванине* (2011)
**Тесэ ды Тосо* (2013)
**Финно-угры в русском языке: топонимо-этимологический словарь финно-язычных, угорских и селькупских слов, вошедших в лексику русского языка* (2015)
**Поладкстомо* (2016)

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1934.
Kategorija:Biografije, Ardatovo
Kategorija:Sovjetski pisci
Kategorija:Ruski pisci
Kategorija:Erzja
Rezolucija 1066 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1066** donesena je 15. juli 1996, na 3681. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na rezoluciju 779 (1993), 981 (1995), 1025 (1995) i 1038 (1996), Vijeće je ovlastilo vojne posmatrače da nastave pratiti demilitarizaciju na području poluostrva Prevlaka u Hrvatskoj do 15. januara 1997.

Vijeće je primilo k znanju sporazum između predsjednika Hrvatske i Savezne Republike Jugoslavije o demilitarizaciji poluostrva Prevlaka i doprinos koji je to dalo smanjenju napetosti u regiji. Također je potvrdilo suverenitet, teritorijalni integritet i nezavisnost Hrvatske, te važnost međusobnog priznanja između država nasljednica u bivšoj Jugoslaviji.

Dvije zemlje su pozvane da se pridržavaju svojih obaveza i nastave pregovore s ciljem normalizacije bilateralnih odnosa. Ohrabrene su da usvoje mjere za smanjenje napetosti, kako su predložili vojni posmatrači. U međuvremenu, posmatrači i Implementacijske snage pozvani su na međusobnu saradnju.

Vijeće je također zatražilo od Generalnog sekretara da do 5. januara 1997.  podnese izvještaj o situaciji na poluostrvu i o napretku koji su Hrvatska i SR Jugoslavija postigle u rješavanju svojih razlika.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1066(1996))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1066
1066
1066
1066
Gregor Avsenik

**Gregor Avsenik** jest slovenski gitarist i jedan od kompozitora mlađe generacije koji njeguje tradiciju polka muzike.
Poznat je i kao sin međunarodno priznatog muzičara na harmonici i kompozitora Slavka Avsenika prenoseći utjecajnu "Oberkrainer" narodnu muziku svog oca u 21. vijek. Svojim karakterističnim stilom sviranja gitare donosi potpuno jedinstven muzički stil.

## Karijera 
Gitaru je počeo svirati sa 12 godina i kao student profesorice Ljudmile Rusa dobio je niz najviših nagrada na nacionalnim muzičkim takmičenjima bivše Jugoslavije. Bio je dugogodišnji član ili koncertmajstor Ljubljanskog gitarskog orkestra, za koji je i pisao zapažene kompozicije.

Sa 16 godina počeo je učestvovati i u očevom ansamblu, kada je snimio valcer "Moje sanje". Nakon toga je uslijedila polka "Fant s kitaro", kojom je ostvario uspjeh kod publike u inostranstvu u tada najpopularnijoj emisiji "Musikantenstadl". Od tada, njegov otac Slavko i ujak Vilko Ovsenik redovno pišu kompozicije za njega. U 22-oj godini Gregor je preuzeo renoviranu gostionicu Avsenik "Pri Jožovcu", koja je doživjela brz razvoj nakon 1988.  Zahvaljujući njemu, muzičke večeri su se održavale sve češće, a oživjele su u novoizgrađenoj višenamjenskoj dvorani "Pod Avsenikovo marelo".

Na otvaranju 1997. prvi put je svirao i Ansambl Gregor Avsenik, koji je kasnije snimio niz hitova i redovno nastupao u Sloveniji i inostranstvu. Zbog preopterećenosti vođenjem gostionice i obaveza sedmočlane porodice, Gregor je 2000. raspustio ansambl. Kao solista, samo je povremeno nastupao sa ansamblom Gašperji, a kasnije i sa Gregorji i Kućnim ansamblom Avsenik. Potonji je i osnovao za potrebe gostionice Avsenik sa Marjanom Legatom.

Godine 2013. dodijeljena mu je Oberkrainer nagrada za životno djelo, potkrijepljeno tridesetogodišnjim radom u oblasti narodne muzike kao muzičar i organizator raznih događaja poput  Festival Avsenik i Zlatna pretplata Avsenika.

Posljednjih godina sve više sarađuje sa svojim sinom, Sašom Avsenikom i njegovim ansamblom, s kojim povremeno nastupa. Godine 2018. sa Sašom Avsenikom i njegovom kćerkom Monikom snimio je svoj prvi studijski album "Morda pa nekoć".

## Diskografija 
* Morda pa nekoč (2018.)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Avsenik: Imel sem srečo, da sem odraščal v obdobju, ko je bil oče Slavko več doma

Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Biografije, Ljubljana
Kategorija:Slovenski kompozitori
Kategorija:Polka muzičari
Rabiga Kušajeva

**Ragiba Kušajeva** () rođena 1901. u Pugačovu, Samarska gubernija, Ruska Imperija (danas Rusija), bila je borac za prava žena Baškortostanskog porijekla. 

## Biografija 
Godine 1916. Rabiga Jangulovna postala je seoska učiteljica u Bursjanu, gubernija Samara. Njezin stariji brat, Haris Jumagulov (1891–1937), bio je jedan od vođa pokreta za neovisnost Baškira.
Godine 1917. Rabiga Jangulovna je sudjelovala u radu Baškirskog Kurultaja u Orenburgu kao delegat Baškira Pugačovskog ujezda.

Godine 1919. Rabiga Jangulovna postala je voditeljica Odjela za ženska pitanja Baškirskog oblasnog komiteta Komunističke partija Sovjetskog Saveza. Zajedno s drugima, organizirala je Svebaškirsku konferenciju radnica i seljanki, koja se održala u Sterlitamaku u septembru 1920. Godine 1927. Kušajeva je postala direktorica Dječjeg doma Hudaiberdin u Ufi. Godine 1929. postala je inspektorica Odjela za dječje domove Narodnog komesarijata za prosvjetu RSFSR-a u Moskvi. U ljeto 1937. Kušajeva je poginula u nesreći električnog voza na putu kući. Iste godine, tokom Velikih čistki njezin suprug, koji je bio baškirski nacionalist, strijeljan je 27. septembra (rehabilitiran 1957.) a njezin brat u decembru (rehabilitiran 1959.) Kušajeva je imala troje djece. Njezina prva kći, Minsilu, umrla je od difterije 1923. Njezina druga kći, Tansilu (Dina) (192.–1996.), postala je balerina u Permu. Nakon smrti roditelja, njihov petogodišnji sin Irek smješten je u dječji dom.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1901.
Kategorija:Umrli 1937.
Kategorija:Biografije, Pugačov
Kategorija:Sovjetski aktivisti
Irina Benua

**Irina Benua** () rođena 16. maja 1912. u Sankt Peterburgu, Ruska Imperija (danas Rusija), kao Irina Nikolajevna Osipova () bila je ruski arhitekt i restaurator. 

## Biografija 
Njeni roditelji bili su Nikolaj Osipov (1881–1941), profesor na Carskoj akademiji umjetnosti i Zoja Leonidovna, rođena Van der Flaas, koja je studirala na Konzervatoriju u Sankt Peterburg. Studirala je na Arhitektonskom fakultetu Lenjingradskog instituta za slikarstvo, kiparstvo i arhitekturu (LIZhSA), koji se razvio iz Carske akademije umjetnosti, a diplomirala je 1937. kao arhitektica-umjetnica. Iste se godine udala za lenjingradskog arhitekta Mihaila Benua (1912–1955), nećaka Leontija Benoe i Aleksandra Benoe). Imali su jednu kćerku.

Irina Benua sje radila kao arhitektica i dizajnerica u lenjingradskoj radionici Fomina i Levinsona. Također je predavala crtanje na Lenjingradskoj građevinskoj tehničkoj školi. Tokom njemačko-sovjetskog rata, nakon prve zime blokade Lenjingrada, ona i njezina kći evakuirane su u Barnaul. U jesen 1945. Benua se vratila i radila u Lenjingradskim radionicama za arhitekturu i restauraciju. Od 1946. do 1953. obnovila je neoklasičnu Aleksandrovu školu u Lenjingradu, koju su između 1765. i 1775. izgradili Georg Friedrich Veldten i Ivan Beckoj, čiji je jugozapadni dio bio uništen njemačkim bombama 1941. Od 1952. do 1956. obnovila je teško oštećenu palaču Kikin. Njezini projekti obnove Katedrale Petra i Pavla i Pantelejmonove crkve, koje je sagradio Ivan Korobov, nikada nisu realizirani.

Kada je lenjingradska mostograditeljska organizacija Lenmostotrest 1965. godine preuzela inicijativu za obnovu Staro-Kalinkinog mosta preko Fontanke, Benua je izvela projekt. Također je nadgledala restauraciju pozorišta Kamennoostrovski (1967.) i palače Cottage u Peterhofu, koju je sagradio Adam Menelavs za Nikolu I.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1912.
Kategorija:Umrli 2004.
Kategorija:Biografije, Sankt Peterburg
Kategorija:Sovjetski arhitekti
Šištica (vodopad)

**Šištica** je povremeni vodopad u Bosni i Hercegovini, u okolini Konjica. Njime se istoimena rijeka, otoka Boračkog jezera, kad ima dovoljno vode, ulijeva u Neretvu. Smatra se prirodnom i geomorfološkom rijetkošću.

Visina mu je 12 m. Voda Boračkog jezera otječe kao Šištica i s lijeve strane vodopadom se obrušava u uski stjenoviti kanjon koji je Neretva urezala kroz kraški teren.

## Reference 
Kategorija:Vodopadi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Sliv Neretve
Kategorija:Gornja Neretva
Tibor Géczi

**Tibor Géczi** rođen 12. juna 1965. u Pásztóu, je nekadašnji mađarski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Géczi je u biatlonskim takmičenjima nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1992, ali nije osvojio ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji mu je bilo 38-o mjesto u utrci na 10&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i 2:13.2&nbsp;min zaostatka, bio iza njemačkog biatlonca Marka Kirchnera. U štafeti na ZOI 1992. s Jánosom Panyikom, Gáborom Mayerom i Lászlóm Farkasom osvojio je 15-o mjesto sa zaostatkom od 8:07.2&nbsp;min iza pobjedničke njemačke štafete u sastavu: Ricco Groß, Jens Steinigen, Mark Kirchner i Fritz Fischer.

### Svjetsko prvenstvo 
Géczi je od SP 1986. do SP 1991. nastupio četiri puta na Svjetskim prvenstvima, ali nije osvojio ni jednu medalju. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo mu je 37-o mjesto na SP 1986. u utrci na 10&nbsp;km kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 2:52.6&nbsp;min bio sporiji u odnosu na pobjednika Valerija Medvedceva. U štafetnim utrkama mu je najbolji rezultat 16-o mjesto na SP 1986. u štafetnoj utrci s Zsoltom Kovácsom, Gáborom Mayerom i Janosom Horvathom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio mu je u sezoni 1985/86. 16. januara 1986. u italijanskom Antholzu u utrci na 20&nbsp;km kada je sa zaostatkom od 10:07.4&nbsp;min i četiri promašaja osvojio 53-o mjesto iza pobjednika, sovjetskog biatlonca Valerija Medvedceva, koji je završio utrku bez promašaja. Najbolji  rezultat u pojedinačnim utrkama mu je bilo 47-o mjesto u sezoni 1991/92. u Ruhpoldingu 16. januara 1992. u utrci na 20&nbsp;km kada je sa zaostatkom od 4:50.3&nbsp;min i dva promašaja osvojio 47-o mjesto iza pobjednika, italijanskog biatlonca Andreasa Zingerlea. U ekipnim utrkama najbolji rezultat mu je zadnje 15-o mjesto u Ruhpoldingu 29. januara 1989. u sezoni SK 1988/89. s Zsoltom Kovácsom, Janosom Horvathom i Lászlóm Farkasom.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1992.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1965.
Kategorija:Biografije, Pásztó
Kategorija:Mađarski biatlonci
Kategorija:Mađarski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Rezolucija 1931 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1931** donesena je 29. juni 2010, na 6348. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju jednoglasno usvojilo, nakon pozivanja na rezolucije 827 (1993), 1581 82005), 1597 (2005), 1613 (2005), 1629 (2005), 1660 (2006), 1668 (2006), 1800 (2008), 1837 (2008), 1849 (2008), 1877 (2009), 1900 (2009) i 1915 (2010), Vijeće je primijetilo da se cilj za 2010. za završetak suđenja na Međunarodnom krivičnom sudu za bivšu Jugoslaviju (MKSJ) ne može ispuniti, te je stoga produžilo mandate 23 sudija na MKSJ-u.

## Rezolucija 
### Zapažanja 
Vijeće sigurnosti podsjetilo je na rezolucije 1503 (2003) i 1534 (2004) koje su pozivale na završetak svih slučajeva MKSJ-a do 2010. Međutim, napomenulo je da MKSJ nije u mogućnosti završiti svoj rad do 2010. i da ima novi procijenjeni datum sredinom 2012, te je izrazilo zabrinutost zbog gubitka iskusnog osoblja u Tribunalu. Ranije 2009. Vijeće je izrazilo namjeru da preispita mandate svih sudija na MKSJ-u. Napomenulo je poželjnost da devet sudija ad litem služe duže od planiranog trogodišnjeg mandata, te je dalje napomenulo da će jedan stalni i tri sudije ad litem otići 2010. nakon završetka svojih slučajeva.

### Akti 
Djelujući u skladu s Poglavljem VII Povelje Ujedinjenih nacija, Vijeće je potvrdilo potrebu suđenja onima koje je MKSJ optužio i pozvalo na punu saradnju svih država, posebno onih u bivšoj Jugoslaviji, u vezi s hapšenjem Ratka Mladića i Gorana Hadžića. Također je priznato da Tribunal mora imati adekvatan broj osoblja.

Sljedećim stalnim sudijama mandati su produženi do 31. decembra 2012. ili do okončanja njihovih predmeta ili mandata u Žalbenom vijeću:

* Carmel Agius (Malta)
* Liu Daqun (Kina)
* Theodor Meron (SAD)
* Fausto Pocar (Italija)
* Patrick Robinson (Jamajika)

Sljedećim stalnim sudijama mandat je produžen do 31. decembra 2011. ili do okončanja njihovih predmeta:

* Jean-Claude Antonetti (Francuska)
* Guy Delvoie (Belgija)
* Burton Hall (Bahami)
* Christoph Flügge (Njemačka)
* O-Gon Kwon (Južna Koreja)
* Bakone Justice Moloto (Južnoafrička Republika)
* Howard Morrison (Ujedinjeno Kraljevstvo)
* Alphons Orie (Nizozemska)

Sljedećim sudijama ad litem mandat je produžen do 31. decembra 2011. ili do okončanja njihovih predmeta:

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1931(2010))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1931
1931
1931
1931
1931
1931
1931
Rezolucija 1119 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1119** donesena je 14. jula 1997, na 3800. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na prethodne rezolucije o Hrvatskoj, uključujući rezolucije 779 (1992), 981 (1995), 1025 (1995), 1038 (1996), 1066 (1996) i 1093 (1997), Vijeće je ovlastilo Posmatračku misiju Ujedinjenih nacija na Prevlaci (UNMOP) da nastavi pratiti demilitarizaciju na području poluostrva Prevlaka u Hrvatskoj do 15. januara 1998.

Vijeće je bilo zabrinuto što Hrvatska i Savezna Republika Jugoslavija nisu uspjele postići napredak u usvajanju praktičnih prijedloga koje su predložili vojni posmatrači Ujedinjenih nacija u maju 1996. kako bi se smanjile tenzije i poboljšala sigurnost u tom području, pored rješavanja spora oko Prevlake.

Strane su pozvane da u potpunosti provedu sporazum o normalizaciji svojih odnosa, da se suzdrže od nasilja, osiguraju slobodu kretanja posmatračima Ujedinjenih nacija i uklone mine. Od Generalnog sekretara Kofija Annana zatraženo je da do 5. januara 1998.  izvijesti Vijeće o situaciji u vezi s napretkom ka mirnom rješenju spora između dvije zemlje. Konačno, Stabilizacijske snage, ovlaštene Rezolucijom 1088 (1996), morale su sarađivati ​​s UNMOP-om.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1119(1997))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1119
1119
1119
1119
Rezolucija 1038 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1038** donesena je 15. januara 1996, na 3619. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na rezoluciju 779 (1993), 981 (1995) i 1025 (1995), Vijeće je ovlastilo Misiju posmatrača Ujedinjenih nacija na Prevlaci da nastavi pratiti demilitarizaciju na području poluostrva Prevlaka u Hrvatskoj.

Vijeće je primijetilo sporazum kojim su se predsjednici Hrvatske i Savezne Republike Jugoslavije dogovorili o demilitarizaciji i naglasilo doprinos koji je to dalo smanjenju napetosti u regiji.

Posmatrači bi pratili demilitarizaciju na poluostrvu Prevlaka u periodu od tri mjeseca, a Vijeće bi produžilo ovaj period za dodatna tri mjeseca nakon prijema izvještaja Generalnog sekretara. Do 15. marta 1996, od Generalnog sekretara Boutrosa Boutrosa-Ghalija zatraženo je da Vijeću podnese izvještaj o situaciji u regiji i napretku koji su strane postigle u rješavanju svojih razlika, kao i u vezi s mogućim produženjem mandata vojnih posmatrača. Konačno, posmatrači i Implementacijske snage osnovane Rezolucijom 1031 (1995) pozvani su na međusobnu saradnju.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1038(1996))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1038
1038
1038
1038
Rezolucija 1222 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1222** donesena je 15. januara 1999, na 3966. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na prethodne rezolucije o Hrvatskoj, uključujući rezolucije 779 (1992), 981 (1995), 1147 (1998) i 1183 (1998), Vijeće je ovlastilo Posmatračku misiju Ujedinjenih nacija na Prevlaci (UNMOP) da nastavi pratiti demilitarizaciju na području poluostrva Prevlake u Hrvatskoj do 15. jula 1999.

Vijeće sigurnosti pozdravilo je nedavno ukidanje ograničenja slobode kretanja UNMOP-a i poboljšanu saradnju s Hrvatskom, ali je istovremeno primijetilo dugogodišnja kršenja režima demilitarizacije i prisustvo jugoslavenskih, a povremeno i hrvatskih snaga. Također je pozdravilo spremnost Hrvatske da ponovo otvori granične prijelaze s Crnom Gorom kao značajnu mjeru izgradnje povjerenja koja je dovela do civilnog prometa u oba smjera.

Strane su pozvane da u potpunosti provedu sporazum o normalizaciji svojih odnosa, prestanu s kršenjem režima demilitarizacije, smanje napetosti i osiguraju slobodu kretanja posmatračima Ujedinjenih nacija. Generalni sekretar Kofi Annan zamoljen je da razmotri smanjenje broja vojnih posmatrača na samo 22, s obzirom na poboljšane uslove. Također je zamoljen da do 15. aprila 1999. izvijesti Vijeće o situaciji u vezi s napretkom ka mirnom rješenju spora između Hrvatske i SR Jugoslavije. Konačno, Stabilizacijske snage, ovlaštene Rezolucijom 1088 (1996) i produžene Rezolucijom 1174 (1998), morale su sarađivati ​​s UNMOP-om.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1222(1999))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1222
1222
1222
1222
Rezolucija 1183 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1183** donesena je 15. juli 1998, na 3907. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na prethodne rezolucije o Hrvatskoj, uključujući rezolucije 779 (1992), 981 (1995) i 1147 (1998), Vijeće je ovlastilo Posmatračku misiju Ujedinjenih nacija na Prevlaci (UNMOP) da nastavi pratiti demilitarizaciju na području poluostrva Prevlake u Hrvatskoj do 15. januara 1999.

Generalni sekretar Kofi Annan izvijestio je o pozitivnom razvoju situacije. Savezna Republika Jugoslavija (Srbija i Crna Gora) i Hrvatska su dale prijedloge i inicijative za rješavanje spora. Postojala su dugogodišnja kršenja režima demilitarizacije u vezi s aktivnostima razminiranja i ograničenja slobode kretanja osoblja Ujedinjenih nacija, stoga je bilo potrebno kontinuirano prisustvo posmatrača.

Strane su pozvane da u potpunosti provedu sporazum o normalizaciji svojih odnosa, prestanu s kršenjem režima demilitarizacije, smanje napetosti i osiguraju slobodu kretanja posmatračima Ujedinjenih nacija. Od Generalnog sekretara je zatraženo da do 15. oktobra 1998. podnese izvještaj Vijeću o situaciji u vezi s napretkom ka mirnom rješenju spora između Hrvatske i SR Jugoslavije. Konačno, Stabilizacijske snage, ovlaštene Rezolucijom 1088 (1996) i proširene Rezolucijom 1174 (1998), morale su sarađivati ​​s UNMOP-om.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1183(1998))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1183
1183
1183
1183
Rezolucija 1307 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1307** donesena je 13. jula 2000, na 4170. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na prethodne rezolucije o Hrvatskoj, uključujući rezolucije 779 (1992), 981 (1995), 1147 (1998) i 1183 (1998), 1222 (1999), 1252 (1999) i 1285 (2000), Vijeće je ovlastilo  Posmatračku misiju Ujedinjenih nacija na Prevlaci (UNMOP) da nastavi pratiti demilitarizaciju na području poluostrva Prevlake u Hrvatskoj do 15. januara 2001.

Vijeće sigurnosti pozdravilo je uglavnom mirnu i stabilnu situaciju na poluostrva Prevlaka, ali je ostalo zabrinuto zbog kršenja režima demilitarizacije i ograničenja slobode kretanja posmatrača Ujedinjenih nacija. Pozdravilo je otvaranje graničnih prelaza između Hrvatske i Crne Gore, olakšavajući civilni i komercijalni promet bez sigurnosnih incidenata, što predstavlja značajnu mjeru izgradnje povjerenja između dvije zemlje. I dalje je postojala zabrinutost zbog nedostatka napretka u rješavanju spornog pitanja poluostrva Prevlaka i programa deminiranja.

Hrvatska i Savezna Republika Jugoslavija pozvane su da u potpunosti provedu sporazum o normalizaciji svojih odnosa, prestanu s kršenjem režima demilitarizacije, smanje napetosti i osiguraju slobodu kretanja posmatračima Ujedinjenih nacija. Vijeće je i dalje zabrinuto zbog nedostatka napretka u provedbi mjera izgradnje povjerenja. Generalni sekretar Kofi Annan zamoljen je da do 15. oktobra 2000. podnese izvještaj o preporukama za mjere izgradnje povjerenja između dvije strane. Strane su pozvane da izvještavaju o napretku svojih bilateralnih pregovora najmanje dva puta mjesečno.

Konačno, Stabilizacijske snage, ovlaštene Rezolucijom 1088 (1996) i produžene Rezolucijom 1305 (2000), morale su surađivati ​​s UNMOP-om.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1307(2000))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1307
1307
1307
1307
Rezolucija 1046 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1046** je donesena 13. februara 1996, na 3630. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon što je potvrdila Rezoluciju 1027 (1995) o produženju mandata Snaga Ujedinjenih nacija za preventivno raspoređivanje (UNPREDEP) do 30. maja 1996, Vijeće je odobrilo povećanje snage UNPREDEP-a za dodatnih 50 vojnika za podršku u njegovim operacijama.

Vijeće je također odobrilo uspostavljanje pozicije komandanta snaga UNPREDEP-a i zatražilo od Generalnog sekretara da do 20. maja 1996.  podnese izvještaj o situaciji u regiji i pitanjima koja se odnose na UNPREDEP.

## Također pogledajte 
* Države članice Ujedinjenih nacija
* Raspad Jugoslavije

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Tekst rezolucije na UNHCR.org](https://undocs.org/S/RES/1046(1996)) 

Rezolucije
Rezolucije
1046
1046
Rezolucija 1424 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1424** donesena je 12. jula 2002, na 4574. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na prethodne rezolucije o Hrvatskoj, uključujući rezolucije 779 (1992), 981 (1995), 1088 (1996), 1147 (1998) i 1183 (1998), 1222 (1999), 1252 (1999) i 1285 (2000), 1307 (2000), 1357 (2000), 1362 (2001) i 1387 (2002), Vijeće je ovlastilo  Posmatračku misiju Ujedinjenih nacija na Prevlaci (UNMOP) da nastavi pratiti demilitarizaciju na području poluostrva Prevlake u Hrvatskoj šest mjeseci, do 15. oktobra 2002. Vijeće sigurnosti pozdravilo je mirnu i stabilnu situaciju na poluostrva Prevlaka i bilo je ohrabreno viješću da su se i Hrvatska i Savezna Republika Jugoslavija složile da osnuju Komisiju za granice. Napomenulo je da je prisustvo UNMOP-a uveliko doprinijelo održavanju uvjeta koji pogoduju rješavanju spora.

Rezolucija je pozdravila činjenicu da Hrvatska i Savezna Republika Jugoslavija napreduju u normalizaciji svojih odnosa. Pozvala je obje strane da prestanu s kršenjem režima demilitarizacije, sarađuju s posmatračima Ujedinjenih nacija i da osiguraju punu slobodu kretanja posmatračima. Od Generalnog sekretara Kofija Annana zatraženo je da podnese izvještaj Vijeću do 15. oktobra 2002. Obje strane su pozvane da intenziviraju napore ka pregovaračkom rješenju spora na Prevlaci; trajanje mandata UNMOP-a bit će preispitano ako strane obavijeste Vijeće da je postignuto rješenje.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1424(2002))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1424
1424
1424
1424
Rezolucija 1437 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1437** donesena je 11. oktobra 2002, na 4622. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na prethodne rezolucije o Hrvatskoj, uključujući rezolucije 779 (1992), 981 (1995), 1088 (1996), 1147 (1998) i 1183 (1998), 1222 (1999), 1252 (1999) i 1285 (2000), 1307 (2000), 1357 (2000), 1362 (2001), 1387 (2002) i 1424 (2002), Vijeće je ovlastilo  Posmatračku misiju Ujedinjenih nacija na Prevlaci (UNMOP) da nastavi pratiti demilitarizaciju na području poluostrva Prevlake u Hrvatskoj tokom posljednja dva mjeseca, do 15. decembra 2002.

Vijeće sigurnosti pozdravilo je mirnu i stabilnu situaciju na poluostrvu Prevlaka. Konstatovalo je da je prisustvo UNMOP-a uveliko doprinijelo održavanju uvjeta koji pogoduju rješavanju spora i pozdravilo je napredak Hrvatske i Savezne Republike Jugoslavije u normalizaciji svojih odnosa.

Produžavajući mandat UNMOP-a posljednji put, od Generalnog sekretara Kofija Annana zatraženo je da izvrši pripreme za njegov završetak, uključujući smanjenje njegovog obima i prilagođavanje njegovih aktivnosti. Ponovilo je pozive objema stranama da prestanu s kršenjima režima demilitarizacije, surađuju s promatračima Ujedinjenih nacija i osiguraju punu slobodu kretanja promatračima. Od Generalnog sekretara zatraženo je da izvijesti Vijeće o završetku mandata UNMOP-a, koji bi bio skraćen na zahtjev strana.

Na kraju, obje strane su pozvane da intenziviraju napore ka pregovaračkom rješenju spora na Prevlaci u skladu sa svojim Sporazumom o normalizaciji odnosa iz 1996.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1437(2002))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1437
1437
1437
1437
Rezolucija 1093 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1093** donesena je 14. januara 1997, na 3731. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na prethodne rezolucije o Hrvatskoj, uključujući rezolucije 779 (1992), 981 (1995), 1025 (1995), 1038 (1996) i 1066 (1996), Vijeće je ovlastilo Posmatračku misiju Ujedinjenih nacija na Prevlaci (UNMOP) da nastavi pratiti demilitarizaciju na području poluostrva Prevlaka u Hrvatskoj do 15. jula 1997.

Vijeće je primilo k znanju sporazum između predsjednika Hrvatske i Savezne Republike Jugoslavije o demilitarizaciji poluostrva Prevlaka i doprinos koji je on dao smanjenju napetosti u regiji. Postojala je zabrinutost da su se u određenoj zoni Ujedinjenih nacija dogodila kršenja, uključujući ograničenja slobode kretanja koja su povećala napetosti. Dana 23. augusta 1996. obje strane su potpisale sporazum o normalizaciji diplomatskih odnosa i obavezale se na mirno rješavanje spora.

Strane su pozvane da u potpunosti provedu sporazum o normalizaciji svojih odnosa, da se suzdrže od nasilja, osiguraju slobodu kretanja posmatračima Ujedinjenih nacija i uklone mine. Od Generalnog sekretara Kofija Annana zatraženo je da do 5. jula 1997.  podnese izvještaj Vijeću o situaciji u vezi s napretkom ka mirnom rješenju spora između dvije zemlje. Konačno, Stabilizacijske snage, ovlaštene Rezolucijom 1088 (1996), morale su sarađivati ​​s UNMOP-om.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*[Text of the Resolution at undocs.org](https://undocs.org/S/RES/1093(1997))

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1093
1093
1093
1093
István Oláh Nelu

**István Oláh Nelu** rođen 25. januara 1972. u Miercurea Ciucu, Rumunija, nekadašnji je mađarski biatlonac i skijaš-trkač.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Nelu je u biatlonskim takmičenjima nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1992, ali nije osvojio ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji mu je bilo 80-o mjesto u utrci na 10&nbsp;km, kada je sa sedam promašaja i 11:34.2&nbsp;min zaostatka, bio iza njemačkog biatlonca Marka Kirchnera. U štafeti nije nastupio.

### Svjetsko prvenstvo 
Nelu je od SP 1993. do SP 1996. nastupio tri puta na Svjetskim prvenstvima, ali nije osvojio ni jednu medalju. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo mu je 78-o mjesto na SP 1995. u utrci na 10&nbsp;km kada je s pet promašaja i zaostatkom od 5:09.2&nbsp;min bio sporiji u odnosu na pobjednika Patricea Bailly-Salinsa. U štafetnim utrkama mu je najbolji rezultat 20-o mjesto na SP 1996. u ekipnoj utrci s Imre Tagscherer, Jánosom Panyikom i Tamásom Molnárom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio mu je u sezoni 1991/92. 16. januara 1992. u Ruhpoldingu u utrci na 20&nbsp;km kada je sa zaostatkom od 10:41.8&nbsp;min i četiri promašaja osvojio 108-o mjesto iza pobjednika, italijanskog biatlonca Andreasa Zingerlea, koji je završio utrku s dva promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama mu je bilo 70-o mjesto u sezoni 1994/95. u Lahtiju 9. marta 1995. u utrci na 20&nbsp;km kada je sa zaostatkom od 12:43.6&nbsp;min i tri promašaja bio spriji od pobjednika, austrijskog biatlonca Ludwiga Gredlera. U ekipnim utrkama najbolji rezultati su mu šest 17-ih mjesta u 
štafeti.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1996.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1972.
Kategorija:Biografije, Miercurea Ciuc
Kategorija:Mađarski biatlonci
Kategorija:Mađarski skijaši-trkači
Kategorija:Mađarski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Mađarski olimpijci u skijaškom trčanju
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Nikos Anastasiadis (biatlonac)

**Nikolaos "Nikos" Anastasiadis**, () rođen 16. jula 1966. u Naousi u grčkoj periferiji Središnjoj Makedoniji, nekadašnji je grčki biatlonac i skijaši-trkač.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Anastasiadis je nastupio samo jednom na Zimskim olimpijskim igrama i to na: ZOI 1992. U pojedinačnim utrkama mu je najbolji rezultat 92-o mjesto u utrci na 20&nbsp;km, kada je s 17 promašaja i zaostatkom od 28:11.1&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Jevgenija Redkina, koji je nastupio za selekciju Ujedinjenog tima. U štafetnim utrkama nije nastupao.

#### Skijaško trčanje 
Anastasiadis je nastupio tri puta na Zimskim olimpijskim igrama i to na: ZOI 1988, ZOI 1992. ZOI 1994.

### Svjetska prvenstva 
Nije nastupao na svjetskim prvenstvima.

### Svjetski kup 
Nije nastupao u Svjetskom kupu

## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Biografije, Naousa
Kategorija:Grčki biatlonci
Kategorija:Grčki skijaši-trkači
Kategorija:Grčki olimpijci u biatlonu
Kategorija:Grčki olimpijci u skijaškom trčanju
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1988.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Gheorghe Vasile

**Gheorghe Vasile** rođen 9. septembra 1967. u Valei Doftanei, nekadašnji je rumunski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Vasile je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1994. U pojedinačnim utrkama mu je najbolji rezultat 21-o mjesto na utrci na 20&nbsp;km kada je s dva promašaja i zaostatkom od 3:08.4&nbsp;min bio  sporiji od pobjednika ruskog biatlonca Sergeja Tarasova. U štafetnim utrkama nije nastupao.

### Svjetsko prvenstvo 
Gheorghe Vasile je nastupio dva puta na Svjetskom prvenstvu, ali nije osvojio medalje. U pojedinačnim utrkama mu je najbolji rezultat 48-o mjesto na SP 1995. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s četiri promašaja i zaostatkom od 6:14.5&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Tomasza Sikore. U ekipnim utrkama nije nastupao.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio mu je u sezoni 1988/89. 19. januara 1989. u Borovcu u utrci na 20&nbsp;km, kada je sa šest promašaja i zaostatkom od 9:17.0&nbsp;min osvojio 70-o mjesto iza pobjednika, čehoslovačkog  biatlonca Jana Matouša, koji je završio utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama mu je 48-o mjesto u sezoni SK 1996/97. u Antholzu 18. januara 1997. u utrci na 10&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 2:25.6&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Viktora Majgourova, koji je završio utrku bez promašaja. U ekipnim utrkama nije nastupao.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1998.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Biografije, Valea Doftanei
Kategorija:Rumunski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Rumunski olimpijci u biatlonu
Vilko Ovsenik

**Vilko Ovsenik** bio je poznati muzičar na klarinetu, tubi, te kompozitor i aranžer iz Slovenije.
Bio je brat Slavka Avsenika i suosnivač jednog od naznačajnijih slovenskih polka sastava Ansambla braće Avsenik. Sastav je bio popularan i izvan granica Slovenije, a nastupali su u Austriji, Njemačkoj i drugim evropskim zemljama pod nazivom *Slavko Avsenik und seine Original Oberkrainer* u kojem je Vilko svirao tubu. Tokom dugogodišnje saradnje bio je koautor i aranžer blizu 800 pjesama što čini cijeli repertoar poznatog ansambla.

## Biografija i karijera 
Nakon što je završio srednju školu, upisao se na pravni fakultet i istovremeno studirao klarinet i saksofonna Muzičkoj Akademiji u Ljubljani. Završio je studije klarineta 1961. Zanimljivost da braća imaju različita prezimena, izvedena je iz činjenice da je (prema navodima lokalnog svećenika) otac braće Avsenik staro prezime Ovsenik, zbog situacije tokom Prvog svjetskog rata, u knjigama krštenja promijenio u Ovsenik. Slavko se nije slagao s odlukom svog oca da promijeni prezime, tako da je promijenio prezime nazad u Avsenik. 
Od 1946. zajedno sa bratom Slavkom imao je javne nastupe, a od samih početaka bio je zadužen za bilježenje muzičkih motiva svog brata kao i za pisanje aranžmana.
Od 1949-68 bio je zaposlen u Plesnom Orkestru Radio Ljubljane, koji prvobitno predvodio Bojan Adamič, a zatim Jože Privšek. Istovremeno, bio je profesionalno uključen u džez i plesnu muziku. U početku je povremeno svirao klarinet u *Vaškem kvintetu* i pratio harmonikaša Janeza Kuhara.

Od samog početka smatra se "duhovnim vođom" Ansambla braće Avsenik, čija je karakteristična instrumentalna postava, harmonika, trube, bariton klarinet, i gitara bila njegova ideja. Prema jednoj izjavi Slavka Avsenika:  Do 1959. svirao je i klarinet, a uglavnom se usredsredio na sviranje tube. Pored toga, stalno je gledao na odgovarajući poetski nivo tekstova i angažovao najbolje pisce na tu svrhu: Fery Souvan, Zvonko Čemazar, Elzo Budau, Marjan Staret, Fran Milčinski, Ivan Sivac i druge. Godine 1961. organizirao je prvi *Festival Slovenske Popevke*, a od 1968. do penzije 1999. bio je programski muzički urednik i producent izdavačke kuće Helidon, koji je također stvorio na svoju inicijativu.
Poslije penzionisanja, njegov brat Slavko Avsenik ocijenio je njegovu zaslugu sljedećim riječima: 

## Reference 
3

Kategorija:Rođeni 1928.
Kategorija:Umrli 2017.
Kategorija:Biografije, Radovljica
Kategorija:Slovenski kompozitori
Kategorija:Polka muzičari
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Slovenski muzičari