Krvni pritisak

[mini|desno|250px|Živin [manometar]]
**Krvni pritisak** je sila kojom cirkulišuća krv djeluje na jedinicu površine krvnog suda, a koja nastaje uslijed kontrakcija srčane muskulature i posljedičnog potiskivanja krvi kroz kardiovaskularni sistem.

Pri svakom izbacivanju krvi iz lijeve srčane komore pritisak raste, dok isti polako opada u periodu između dvije kontrakcije kada se krv ulijeva iz pretkomora u komore i srce priprema za novu kontrakciju. Iz tog razloga se određuju dvije vrijednosti: gornji (sistolni) i donji (dijastolni) krvni pritisak. Vrijednosti dobijene mjerenjem pomoću različitih instrumenata se odnose na pritisak u krvnim sudovima na nivou srca, jer on nije isti u svim dijelovima tijela uslijed hidrostatskog efekta i brojnih drugih činilaca.

Standardna jedinica kojom se izražava krvni pritisak je milimetar živinog stuba (mmHg), mada se nekad koriste i druge jedinice poput kilopaskala (kPa), centimetar vodenog stuba (cm H2O) itd.

Krvni pritisak je promjenjiv, mijenja se tokom dana i noći i podložan je mnogim vanjskim i unutrašnjim faktorima. Te promjene su posljedica aktivacije brojnih mehanizama kojima organizam nastoji održati odgovarajući protok ovisno o promjeni životnih uslova. Po mišljenju brojnih eksperata, normalan krvni pritisak kod čovjeka kreće se oko 120/80 ili niže.

## Klasifikacija, normalnih i abnormalnih vrijednosti 
### Sistemski arterijski pritisak 
Rizik od kardiovaskularnih bolesti progresivno raste iznad 115/75&nbsp;mmHg, a  ispod ovog nivoa postoje ograničeni dokazi.
 
Promatračke studije pokazuju da ljudi koji održavaju arterijski pritisak na niskim nivoima ovih raspona  imaju mnogo bolje dugoročno kardiovaskularno zdravlje. U toku je medicinska rasprava o tome koji je optimalni nivo krvnog pritiska koji treba ciljati kada se koriste lijekovi za snižavanje krvnog pritiska s hipertenzijom, posebno kod starijih ljudi.
 
Tabela prikazuje najnoviju klasifikaciju uredskog (ili kliničkog) krvnog pritiska (2018.)  Radne grupe za upravljanje arterijskom hipertenzijom Evropskog kardiološkog društva (ESC) i Evropskog društva za hipertenziju (ESH). Slične pragove usvojilo je Američko udruženje za srce za odrasle osobe starije od 18 godina, > ali u novembru 2017.,  Američko udruženje za srce objavilo je revidirane definicije za kategorije krvnog pritiska koje su povećale broj ljudi za koje se smatra da imaju visok krvni pritisak.
 
Krvni pritisak varira iz minute u minutu i obično pokazuje cirkadijalni ritam tokom 24 sata, s najvišim očitanjima rano ujutro i navečer i najnižim očitavanjima noću. Gubitak normalnog pada krvnog pritiska noću povezan je s većim budućim rizikom od kardiovaskularnih bolesti i postoje dokazi da je noćni krvni pritisak snažniji prediktor kardiovaskularnih događaja od dnevnog krvni pritisak. Krvni pritisak varira tokom dužih vremenskih perioda (mjeseci do godina) i ova varijabilnost predviđa nepovoljne ishode.  Krvni pritisak se takođe mijenja kao odgovor na temperaturu, buku, emocijski stres, konzumaciju hrane ili tečnosti, prehrambene faktore, fizičku aktivnost, promene u držanju tijela (poput uspravljanja), lijekovi i bolest. Varijabilnost u krvnom pritisku i bolja prediktivna vrijednost ambulantnih mjerenja krvnog pritiska dovela je do toga da su se neke vlasti, poput Nacionalnog instituta za zdravstvo i izvrsnost u njezi (NICE) u Velikoj Britaniji, založile za upotrebu ambulantnog krvnog pritiska kao preferiranog metoda dijagnoze hipertenzije. 
thumb|Digitalni sfigmomanometar koji se koristi za mjerenje krvnog pritiska

Razni drugi faktori, poput starosti i spola, također utiču na krvni pritisak osobe. Razlike u mjerenju krvnog pritiska u lijevoj i desnoj ruci obično su male. Međutim, povremeno postoji postojana razlika, veća od 10&nbsp;mmHg,  koja će možda trebati daljnje istraživanje, npr. Za bolest perifernih arterija ili opstruktivna arterijska bolest.

Ne postoji prihvaćeni dijagnostički standard za hipotenziju, iako se pritisci niži od 90/60 obično smatraju hipotenzivnim. U praksi se krvni pritisak smatra preniskim samo ako su prisutni njeni simptomi. 
 
### Sistemski arterijski pritisak i starost 
#### Fetusni krvni pritisak 
U trudnoći fetalno srce, a ne majčino srce stvara fetalni krvni pritisak da bi krv pokretalo fetalnu cirkulaciju. Krvni pritisak u fetalnoj aorti iznosi približno 30&nbsp;mmHg u 20 nedelja gestacije, a raste na približno 45&nbsp;mmHg u 40 nedelja gestacije. .

Prosječni krvni pritisak za donošenu novorođenčad: ref name="SharonSmithMurray">
* Sistolni 65–95&nbsp;mmHg
* Dijastolni 30–60&nbsp;mmHg

#### Djetinjstvo 
U djece su normalni rasponi krvnog pritiska niži nego u odraslih i ovise o visini. (Imajte na umu da je srednji krvni pritisak dat u 50. percentilu i hipertenzija je definirana pomoću 95. percentila za određenu dob, visinu i spol.) Referentne vrijednosti krvnog pritiska razvijene su za djecu u različitim zemljama, na osnovu raspodjele krvnog pritiska kod djece ovih zemalja.
 
#### Stariji odrasli 
U odraslih u većini društava sistolički krvni pritisak raste od rane odrasle dobi pa nadalje, pa sve do najmanje 70 godina;  dijastolni pritisak obično počinje da raste porasti u isto vrijeme, ali početi padati ranije sredinom života, otprilike 55. godine života. Srednji krvni pritisak raste od rane odrasle dobi, povišava se sredinom života, dok pulsni pritisak raste prilično osjetno nakon 40. godine života. Prema tome, kod mnogih starijih ljudi sistolni krvni pritisak često premašuje normalni raspon za odrasle, ako je dijastolni pritisak u normalnom rasponu, to se naziva izolovanom sistolnom hipertenzijom. Porast pulsnog pritiska s godinama pripisuje se povišenom ukočenosti arterija.
 
## Sistemski venski pritisak 
Krvni pritisak se općenito odnosi na arterijski pritisak u sistemskoj cirkulaciji. Međutim, mjerenje pritiska u venskom sistemu i plućni sudovi imaju važnu ulogu u intenzivnoj njezi, ali zahteva invazivno mjerenje pritiska pomoću katetera.
 
Venski pritisak je vaskularni pritisak u venama ili u srčanim pretkomorama. Mnogo je niži od arterijskog pritiska, sa uobičajenim vrijednostima od 5&nbsp;mm Hg u desnoj pretkomori i 8&nbsp;mm Hg u lijevoj.
 
Varijante venskog pritiska uključuju:
* Centralni venski pritisak, što je dobra aproksimacija pritiska u desnoj pretkomori, što je glavna odrednica dijastolnog volumena na kraju desne komore. (Međutim, u nekim slučajevima mogu biti izuzeci.) 
* Jugularni venski pritisak (JVP) indirektno se opaža pritisak nad venskim sistemom. Može biti korisno u razlikovanju različitih oblika srčanih i plućnih bolesti.
* Portni venski pritisak je krvni pritisak u portnoj veni. Uobičajeno je 5–10&nbsp;mm Hg 
 
## Plućni pritisak 
U plućnoj arteriji pritisak je obično oko 15&nbsp;mm Hg, u mirovanju.
 
Povećani krvni pritisak u kapilarima pluća uzrokuje plućnu hipertenziju, što dovodi do intersticijskog edema, ako se pritisak poveća na preko 20&nbsp;mm |Hg i do plućnog edema, pri pritiscima iznad 25&nbsp;mm Hg.
 
## Srednji sistemski pritisak 
Ako se srce zaustavi, krvni pritisak opada, ali ne pada na nulu. Preostali pritisak izmjeren nakon prestanka rada srca i preraspodjele krvi kroz cirkulaciju naziva se srednjim sistemskim pritiskom ili srednjim pritiskom punjenja u cirkulaciji;  obično je to ~7&nbsp;mm Hg. 
 
## Poremećaji krvnog pritiska 
Poremećaji kontrole krvnog pritiska uključuju visoki krvni pritisak, nizak krvni pritisak i krvni pritisak koji pokazuje pretjeranu ili neprilagođenu fluktuaciju.
 
### Visok krvni pritisak 
Arterijska hipertenzija može biti pokazatelj drugih problema i može imati dugoročne štetne efekte. Ponekad to može biti akutni problem, na primjer hitna hipertenzija.
 
Nivoi arterijskog pritiska stvaraju mehanički stres na arterijskim zidovima. Viši pritisci povećavaju opterećenje srca i progresiju nezdravog rasta tkiva (ateroma) koji se razvija unutar zidova arterija. Što je veći pritisak, više stresa, i više ateroma ima tendenciju napredovanja, a srčani mišić s vremenom zadeblja, povećava se i slabi.
 
Perzistentna hipertenzija jedan je od faktora rizika za moždani udar, srčani udar, zatajenje srca i arterijske aneurizme, a vodeći je uzrok hroničnoig otkazivanja bubrega. Čak i umjereno povišenje arterijskog pritiska dovodi do skraćenja očekivanog životnog vijeka. Pri ozbiljno visokim pritiscima, srednjim arterijskim pritiscima 50% ili više iznad prosjeka, osoba može očekivati da će živjeti najviše nekoliko godina ako se na odgovarajući način ne liječi.

U prošlosti je najviše pažnje bilo posvećeno dijastolnom pritisku, ali danas je poznato da su i visoki sistolni pritisci i visoki pulsni pritisak (brojčana razlika između sistolinog i dijastolinog pritiska) također faktori rizika. U nekim se slučajevima čini da smanjenje prekomjernog dijastolinog pritiska zapravo može povećati rizik, vjerovatno zbog povećane razlike između sistolnog i dijastolnog pritiska (vidi članak pulsni pritisak. Ako je sistolni krvni pritisak povišen (>140&nbsp;mm Hg) sa normalnim dijastolnim krvnim pritiskom (4). Dakle, što je manji radijus, to je veći otpor. Ostali fizički faktori koji utiču na otpor uključuju: dužinu suda (što je duži, to je otpor veći), viskoznost krvi (što je veća, to je otpor veći) i broj plovila, posebno manjih brojnih, arteriola i kapilara. Prisustvo ozbiljne arterijske stenoze povećava otpor protoku, međutim ovo povećanje otpora rijetko povećava sistemski krvni pritisak, jer je njegov doprinos ukupnom sistemskom otporu mali, iako može duboko smanjiti nizvodni protok. Tvari nazvane vazokonstriktor smanjuju kalibar krvnih žila, povećavajući time krvni pritisak. Vazodilatatori (poput nitroglicerina) povećavaju kalibar krvnih sudova, smanjujući tako arterijski pritisak. Dugoročno gledano, proces nazvan preuređivanjem takođe doprinosi promjeni kalibra malih krvnih sudova i utiče na otpor i reaktivnost na vazoaktivne agense. Smanjenje gustine kapilara, nazvano kapilarno razrjeđivanje, u nekim okolnostima može doprinijeti povećanoj otpornosti.

U praksi, autonomni nervni sistem svake osobe  i drugi sistemi koji regulišu krvni pritisak, posebno bubreg, mogu odgovoriti i regulirati sve ove faktore, tako da, iako su gornja pitanja važna, rijetko djeluju izolirano i stvarni odgovor arterijskog pritiska određene osobe može se u kratkom i dugoročnom razdoblju jako razlikovati.

### Srednji arterijski pritisak 
MAP je prosjek krvnog pritiska tokom srčanog ciklusa i određuje se pomoću srčanog izlaza (CO), sistemskog vaskularnog otpora (SVR) i centralnog venskog pritiska (CVP):

:::::::::::\! \text{MAP} = (\text{CO} \cdot \text{SVR}) + \text{CVP} 

U praksi, učešće CVP (koje je malo) općenito se zanemaruje, tako da

:::::::::::\! \text{MAP} = \text{CO} \cdot \text{SVR} 

MAP se često procjenjuje na osnovu mjerenja sistolnog,   \! P_{\text{sys}} i dijastplnog pritiska,   \! P_{\text{dias}}&nbsp;

### Pulsni pritisak 
thumb|Shematski prikaz talasa arterijskog pritiska tokom jednog srčanog ciklusa. Zarez u krivulji povezan je sa zatvaranjem aortnog zaliska.
Pulsni pritisak je razlika između izmjerenog sistolnog i dijastolnog pritiska,

:::::::::::\! P_{\text{pulse}} = P_{\text{sys}} - P_{\text{dias}}.
 
Pulsni pritisak je posljedica pulsirajuće prirode srčanog izlaza, tj. otkucaja srca. Veličina pulsnog pritiska obično se pripisuje interakciji udarnog volumena srca, usklađenosti (sposobnosti širenja) arterijskog sistema – što se uglavnom može pripisati aorti i velikim elastičnim arterijama – i  otporu toku  u arterijskom stablu.

## Regulacija krvnog pritiska 
Endogena, homeostatski regulacija arterijskog pritiska nije u potpunosti poznata, ali dobro su okarakterizirani sljedeći mehanizmi regulacije:
* Baroreceptorski refleks: Baroreceptori u zonama receptora visokog pritiska otkrivaju promjene u arterijskom pritisku. Ovi baroreceptori na kraju šalju signale na moždinu moždanog stabla, konkretno na rostrumsku ventrolateralnu srž ili mwdulu (RVLM). Medula putem autonomnog nervnog sistema prilagođava srednji arterijski pritisak, mijenjajući i silu i brzinu kontrakcija srca, kao i sistemski vaskularni otpor. Najvažniji arterijski baroreceptori nalaze se u lijevom i desnom karotidnom sinusu i u aortnom luku.
* Sistem renin-angiotenzin (RAS): Ovaj sistem je općenito poznat po dugotrajnom prilagođavanju arterijskog pritiska. Omogućava bubregu da nadoknadi gubitak u zapremini krvi ili pad arterijskog pritiska aktiviranjem endogenog vazokonstriktora, poznatog kao angiotenzin II.
*Oslobađanje  aldosterona: Ovaj steroidni hormon se oslobađa iz kore nadbubrežne žlijezde,  kao odgovor na angiotenzin II ili visoku razinu kalija u serumu. Aldosteron stimulira zadržavanje natrija i izlučivanje kalija putem bubrega. Budući da je natrij glavni ion koji određuje količinu tečnosti u krvnim sudovima pomoću osmoze, aldosteron će povećati zadržavanje tečnosti, a posredno i arterijski pritisak.
* Baroreceptori u zonama receptora niskog pritiska (uglavnom u šupljim i plućnim venama, te u pretkomorama) rezultira u povratnoj sprezi reguliranjem lučenja antidiuretskog hormona (ADH / vazopresin), renina i aldosterona. Dobijeni porast zapremine krvi rezultira povećanim srčanim volumenom po  Frank-Starlingovom zakon srca, povećavajući arterijski krvni pritisak.
 
Ovi različiti mehanizmi nisu nužno neovisni jedni o drugima, što pokazuje veza između RAS-a i oslobađanja aldosterona. Kada krvni pritisak padne, počinju mnoge fiziološke kaskade kako bi se krvni pritisak vratio na odgovarajući nivo.
 
# Pad krvnog pritiska otkriva se smanjenjem protoka krvi, a time i smanjenjem brzinom glomerulske filtracije (GFR).
# Smanjenje GFR-a osjeća se kao smanjenje nivoa Na+  za *macula densa*.
# *Macula densa* uzrokuje povećanje reapsorpcije Na+, što dovodi do prodiranja vode putem osmoze i dovodi do krajnjeg povećanja zapremine plazme. Dalje, *macula densa* oslobađa adenozin, što uzrokuje suženje aferentnih arteriola.
# Istovremeno, jukstaglomerulske ćelije osjećaju pad krvnog pritiska i oslobađaju renin.
# Renin pretvara angiotenzinogen (neaktivni oblik) u angiotenzin I (aktivni oblik).
# Angiotenzin I teče u krvotoku dok ne dođe do plućnih kapilara, gdje angiotenzin-konvertujući enzim (ACE) djeluje na njega da bi ga pretvorio u angiotenzin II.
# Angiotenzin II je vazokonstriktor, koji će povećati protok krvi u srce, a zatim i predopterećenje, na kraju povećavajući srčani učinak.
# Angiotenzin II takođe uzrokuje povećanje oslobađanja aldosterona iz nadbubrežne žlijezde.
# Aldosteron dalje povećava reapsorpciju Na+ i H2O u distalnoj izuvijanoj tubuli nefrona.
 
Sada se RAS farmakološki ciljaju ACE inhibitorom i antagonistima receptora angiotenzija, poznatih i kao blokatori angiotenzinskih receptora (ARB). Sistem aldosterona direktno cilja spironolakton, antagonist aldosterona. Zadržavanje tečnosti može biti usmjereno na diuretike; antihipertenzivni efekat diuretika je posljedica njihovog utjecaja na zapreminu krvi. Općenito, baroreceptorski refleks nije usmjeren na hipertenziju, jer ako je blokiran, osobe mogu patiti od ortostatske hipotenzije i nesvjestice.
 
## Mjerenje 
 thumb|Objašnjenje kako se krvni pritisak meri na osnovu zvuka Korotkowa

Arterijski pritisak se najčešće mjeri pomoću sfigmomanometra, koji koristi visinu stuba žive ili mjerača aneroida, kako bi odslikavao krvni pritisak auskultacijom. . Najčešća automatizirana tehnika mjerenja krvnog pritiska temelji se na metodu oscilometrije.  Potpuno automatizovano oscilometrijsko mjerenje dostupno je od 1981. Invazivno mjerenje pritiska, prodiranjem u arterijski zid radi mjerenja, mnogo je rjeđe i obično je ograničeno na bolničke postavke.

Sada se istražuju novi metodi za mjerenje krvnog pritiska bez prodiranja u arterijski zid i bez ikakvog pritiska na tijelo pacijenta.  Takozvana mjerenja bez manžetne, otvaraju vrata udobnijim i prihvatljivijim uređajima za mjerenje krvnog pritiska. Primjer je monitor krvnog pritiska bez manžetne na zglobu koji koristi samo optičke senzore .
.  As in humans, blood pressure in animals differs by age, sex, time of day and circumstances:  measurements made in laboratories or under anesthesia may not be representative of values under free-living conditions. Rats, mice, dogs and rabbits have been used extensively to study the causes of high blood pressure.

## Također pogledajte 
* Hipertenzija
* Hipotenzija

## Reference 
Kategorija:Kardiovaskularni sistem
Kategorija:Angiologija
Kategorija:Kardiologija
Kategorija:Fiziologija
Kategorija:Krvni pritisak