Marija II, kraljica Engleske

**Marija II** (30. april 1662 - 28. decembar 1694) je bila vladajuća kraljica i suvladarica Engleske, Irske i Škotske.

Na vlast je došla po završetku Slavne revolucije 1689. godine, kada su protestanti njenog oca, katoličkog kralja Jakova II i VII zbacili sa prijestolja, nakon čega je vladala zajednički sa svojim suprugom i prvim rođakom, Vilimom III i II. Njihova zajednička vladavina popularno se naziva vladavinom **Vilima i Marije**. Marija, iako je *de iure* imala iste ovlasti kao i Vilim,  uglavnom je bila nezainteresovana za politiku i *de facto* je vlast prepustila svom suprugu. Vlast je uglavnom preuzimala za vrijeme Vilimovog odsustva iz Engleske. Nakon njene smrti 1694. godine, Vilim III je do svoje smrti vladao sam.

## Razdoblje do vladavine 
Marija se rodila u palači St. James u Londonu 30. aprila 1662. godine, kao najstarija kćer Jakova, vojvode od Yorka i njegove prve supruge, Anne Hyde. Anne je Jakovu rodila osmero djece, ali samo su Marija i njena mlađa sestra Ana preživjele djetinjstvo. Marijin amidža bio je kralj Karlo II, a djed Edward Hyde, prvi grof od Clarendona i dugo vremena Karlov glavni savjetnik.
 
Marijin otac Karlo, tada vojvoda od Yorka, preobratio se na katoličanstvo 1668. ili 1669. godine, ali po zapovijedi njihovog amidže Karla II, Marija i Ana su odgojene u protestantskom duhu. Marijina majka je umrla 1671. godine, a njen otac se 1673. godine ponovo oženio, ovaj put za ženu uzevši katolkinju Mariju Modensku, koja je od nje  bila starija samo četiri godine.

U dobi od petnaest godina Mariju su zaručili za princa Vilima, sina njene tetke po ocu i holandskog protestantskog stadholdera. Marijin otac je na ovaj brak pristao također zbog pritiska parlamenta, pogrešno politički procijenivši da će mu ova odluka poboljšati položaj u očima protestanata. Marija i Vilim vjenčali su se u Londonu 4. novembra 1677. godine; Marija je navodno plakala tokom ceremonije. Stvorena situacija ubrzala je pregovore predstavnika engleskih protestanata i Marijinog supruga Vilima III Oranskog koji se, nakon početnog kolebanja, naposljetku odlučio za vojnu intervenciju na Englesku.

Vilim je bio ljubomoran na Marijinu poziciju nasljednice krune, bojeći se da će ona postati moćnija od njega samoga. Marija ga je, međutim, uvjeravala da će učiniti sve što je u njenoj moći da i njega učini doživotnim vladarem Engleske. Nakon što je donio odluku da napadne, Vilim je izdao deklaraciju u kojoj je kraljevog novorođenog sina nazvao *"navodnim princem od Velsa"*. Dana 5. novembra 1688. godine holandska vojska iskrcala se na englesko tlo i do 11. decembra, zahvaljujući izdaji u redovima Jakovljeve vojske, izvojevala pobjedu ušavši u London. Narod je imao tako malo povjerenja u svoga kralja da ga uopšte nije pokušavao braniti. Jakov II je uspio pobjeći u Francusku, gdje je, uz jedan naknadni neuspjeli vojni pokušaj povratka na vlast u Irskoj, živio do svoje smrti. Nije ga, po normalnom slijedu nasljeđivanja, ponudio Jakovljevu sinu, nego Mariji. Vilim se sada pobunio, pošto nije želio u Engleskoj živjeti kao beznačajni pratilac supruge, već i sam vladati kao kralj. Jedino pravilo koje bi se moglo primijeniti u ovom slučaju bilo je ono koje je izdao parlament u 16. vijeku, kada se Marija I udala za princa Filipa, kojem je potom data titula kralja. Međutim, Marija I je zadržala sve poluge, a Filip uz tu titulu nije dobio nikakve ovlasti. Pored toga, parlament se složio da će Filip držati titulu kralja Engleske samo tokom svoga braka sa Marijom I. Vilim je, međutim, tražio ovlasti koje bi dobila i Marija, te je želio ostati kralj ukoliko nadživi suprugu. Iako su neki državnici predlagali Mariji da je učine samostalnom vladaricom, ona je to odbila, Na dan njihove krunidbe, nakon nekoliko mjeseci kolebanja i neslaganja, škotski parlament je objavio da Jakov VII više nije kralj Škota. Vilim i Marija su prihvatili škotsku krunu 11. maja 1689. godine.

Nakon 1690. Marijin suprug i suvladar je vrlo često bio odsutan iz Engleske, vodeći ratove i bivajući u Holandiji. Prvi rat koji je bio vodio je bio ustanak katolika u Irskoj, predvođen svrgnutim Jakovom II. Vilim je je uspješno svladao ovu pobunu. Za vrijeme suprugove odsutnosti Marija je upravljala Engleskom pri čemu se iskazala kao stabilan vladar, iako je politika nije interesovala, niti je ikada pokazivala zanimanje za državne poslove. Sa druge strane, Marija je kao monarh bila glava Engleske Crkve, te je vodila brigu o vjerskim pitanjima - svi crkveni i srodni dokumenti toga doba prolazili su kroz njene ruke.

Godine 1690. je zbog navodne zavjere čiji je cilj bio vraćanje Jakova II na prijestolje uhitila i zatvorila svoga dajdžu, Henryja Hydea (Henri Hajd), grofa od Clarendona, a 1692. godine je iz istih razloga zatvorila Johna Churchilla (Džon Čerčil), grofa od Marlborougha. Ova odluka naljutila je Marijinu sestru Anu, koja je bila vrlo dobra prijateljica Churchillove supruge. Ana je protestvovala i žalila se sestri, što je Mariju naljutilo i nagnalo da Anu otjera sa dvora. Marija je kasnije propustila posjetiti sestru tokom njene trudnoće, te su odnosi između sestara ostali napeti sve do Marijine smrti.

## Smrt i naslijeđivanje 
Marija je umrla iznenada 28. decembra 1694. od boginja, u palači Kensington. Sahranjena je u Westminsterskoj opatiji. Muziku za njenu sahranu napisao je poznati barokni kompozitor Henry Purcell. Vilim se, usprkos početnom neslaganju u braku, tokom godina zbližio sa Marijom, a njena iznenadna smrt ga je razorila. Nakon Marijine smrti Vilim je vladao do svoje smrti 1702. godine, kada je krunu naslijedila Marijina sestra Ana.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Bill of Rights

Kategorija:Kraljevi Engleske
Kategorija:Kraljevi Škotske
Kategorija:Kraljevi Irske
Kategorija:Ženski monarsi
Kategorija:Stuarti