open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ahmed III

**Ahmed III** (osmanlijski turski: احمد ثالث Aḥmed-i sālis; 30. decembar 1673 – 1. juli 1736) bio je sultan Osmanlijskog Carstva i sin sultana Mehmeda IV (1648–1687). Majka mu je bila sultanija Emetullah Râbi'a Gülnûş, Grkinja po porijeklu, čije je rođeno ime bilo Evmania Voria. Rođen je u Hajioglupazariju, u Dobrudži. Došao je na prijestolje 1703. nakon abdikacije svoga brata Mustafe II (1695–1703). Period njegove vladavine se naziva "Era tulipana".

## Biografija 
Ahmed III postaje sultan nakon abdikacije svoga brata Mustafe II 1703. godine. U evropskim poslovima ovaj turski vladar se snašao bolje nego iti jedan njegov prethodnik u zadnjih 50 godina. Uspio je zarobiti kralja Švedske Karla XII, koji na neko vrijeme postaje „uvaženi gost“ Ahmeda III 1709. godine. Sličnu sudbinu doživljava i Petar Veliki, car Rusije, 1711. godine, kada se tokom Rusko-turskog rata našao pod opsadom, te je bez nade za spas bio prisiljen potpisati prigodni mirovni sporazum.

U ratu protiv Austrije i Venecije također dolazi do velikih vojnih uspjeha tokom druge decenije osamnaestog vijeka. Oni rezultiraju mirovnim sporazumom tokom kojeg su Turskoj državi vraćeni Morea i Beograd, izgubljeni bivšim mirovnim sporazumom Mustafe II. Ti fantastični uspjesi su na kraju imali za posljedicu da se državna administracija uspavala, tako da rat s Perzijom krajem vladavine ovog sultana dočekuje nespremno.

Porazi u tom ratu rezultiraju pobunom koja svrgava Ahmeda III, u septembru 1730. godine. Na njegovo mjesto je postavljen Mahmud I, sin prijašnjeg vladara Mustafe II.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1673.
Kategorija:Umrli 1736.
Mustafa II

**Mustafa II** (osmanlijski turski: مصطفى ثانى Muṣṭafā-yi sānī; 6. februar 1664 – 28. decembar 1703) bio je sultan Osmanlijskog Carstva od 1695. do 1703. kad je abdicirao u korist svog brata Ahmeda III. Rođen je u palati Edirne kao sin sultana Mehmeda IV i sultanije Emetulah Rabije Gulnush, koja je bila grčko kritskog porijekla pod imenom Evemia. Njegova vladavina se smatra najgorom vladavinom jednog sultana u Osmanlijskoj historiji.

## Vladavina 
Došao je na vlast 1695. godine u jeku Velikog turskog rata koji je počeo 1683. godine. Nakon neuspješne druge opsade Beča 1683. godine, Sveta liga je zauzela velike dijelove Osmanlijskog Carstva u Evropi. Habsburška vojska je došla do Niša u današnjoj Srbiji. Sultan Mustafa II je odlučio da povrati izgubljene teritorije tako što će lično komandovati vojskom. Osmanlijska mornarica je ponovo osvojila ostrvo Hios nakon pobjeda nad Mletačkom flotom u bici kod ostrva Oinouses i bici kod ostrva Hios u februaru 1695. godine.

U junu 1695. godine, Mustafa II je napustio Edirne u svojoj prvoj vojnoj kampanji protiv Habsburške monarhije. Do septembra 1695. godine osvojio je teritorije do grada Lipova. Dana 18. septembra 1695. godine Mletačka mornarica je ponovo poražena u pomorskoj bici kod Zejtinburna. Nekoliko dana kasnije, Habsburška vojska je poražena u bici kod Lugosa. U međuvremenu osmanlijska tvrđava na Azovu se uspješno odbranila od napada ruskih snaga.

U aprilu 1696. godine, Mustafa II je ponovo napustio Edirne u svojoj drugoj vojnoj kampanji protiv Habsburške monarhije. U augustu 1696. godine, osmanlijske trupe su porazile habsburšku vojsku u bici kod Ulasa i bici kod Ceneia. Nakon ove pobjede osmanlijske trupe su zauzele Temišvar a Koca Džafer paša je imenovan upravnikom Beograda. Rusi su iskoristili zauzetost osmanlija i opkolili Azov po drugi put i osvojili tvrđavu.

Vodio je tursku vojsku u Austrijskom ratu gdje u bitki on biva potpuno potučen 1697. godine. U potpunoj melanholiji nakon tog katastrofalnog poraza on počinje sa svim neprijateljima zaključivati mir bez obzira na cijenu i posljedice.

Mirovnim sporazumom Austrija dobija Ugarsku, Slavoniju i Vojvodinu, Venecija Moreu i dio Dalmacije, Poljska dio teritorija izgubljen od Turaka u XVII. vijeku, a Rusija izlazak na Crno more.

Razočaran od svega, Mustafa II abdicira 1703. godine u korist brata Ahmeda III.

## Reference 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1664.
Kategorija:Umrli 1703.
Mahmud I

**Mahmud I** (osmanski turski: محمود اول‎; 2. august 1696 – 13. decembar 1754) bio je sultan Osmanskog Carstva od 1730. do 1754.

## Vladavina 
Mahmud I postaje sultan u septembru 1730. nakon svrgavanja Ahmeda III izazvanog neuspješnim ratom protiv Perzije.

Sve ono što je bilo ostvareno u prvom desetljeću vladavine Ahmeda III sada se gubi tokom duge nesposobne vladavine Mahmuda I.

Tursko carstvo svoje ratove protiv Rusije i Perzije gubi uz velike teritorijalne gubitke. Jedini uspjeh je protiv Austrije koja je zauzeta ratom nasljeđivanja Marije Terezije.

Ovaj sultan koji je bio prije pjesnik nego političar ostaje na vlasti do svoje smrti 1754. nakon čega je naslijeđen od brata Osmana III.

## Također pogledajte 
* Ahmed Hatem Bjelopoljak

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1696.
Kategorija:Umrli 1754.
Osman III

**Osman III** (‎, Osmān-i sālis;‎ 2. januar 1699 - 30. oktobar 1757) bio je sultan Osmanskog Carstva od 1754. do 1757.

## Biografija 
Osman III rođen je 2. januara 1699. u Jedrenskoj palati (Edirne Sarayı). Bio je sin sultana Mustafe II i Šehsuvar Sultan, te mlađi polubrat sultana Mahmuda I. Nakon što je njegov otac svrgnut s prijestolja 1703, Osman je vraćen u Istanbul i zatvoren u Kafes (dio palate namijenjen izolaciji osmanskih prinčeva). U Kafesu je proveo ukupno 51 godinu.

Dana 17. aprila 1705, zajedno s ostalim prinčevima koji su boravili u Kafesu, tajno je obrezan. Bio je uključen u pratnju sultana Ahmeda III, a kasnije je povremeno učestvovao u putovanjima sultana unutar i izvan grada. Nakon ustoličenja njegovog starijeg brata Mahmuda I 1. oktobra 1730, Osman III postao je najstariji osmanski princ s pravom nasljeđa, odnosno glavni kandidat za prijesto.

## Reference 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1699.
Kategorija:Umrli 1757.
Mustafa III

**Mustafa III** (28. januar 1717. - 21. januar 1774.), je bio osmanlijski sultan.

Mustafa III postaje sultan 30. oktobra 1757. poslije smrti rođaka Osmana III.
Cijelu svoju vladavinu on provodi u pokušaju modernizacije države kako bi se spriječilo daljnje propadanje. U svrhu takvih politike on u Tursku dovodi strane savjetnike kako bi pripomogli s reformama. Praktično cijela njegova vladavina je provedena u miru koji biva prekinut tek pred smrt početkom rata s Rusijom.

Naslijeđen je od brata Abdul Hamida I kome svojom smrću u nasljedstvo prepušta taj neželjeni rat.

## Reference 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1717.
Kategorija:Umrli 1774.
Abdulhamid I

**Abdulhamid I** (osmanlijski turski: عبد الحميد اول‎, `Abdü’l-Ḥamīd-i evvel; turski: Birinci Abdülhamit; 20. mart 1725 – 7. april 1789) bio je sultan Osmanskog Carstva od 1774. do 1789.

## Vladavina 
Naslijedio je 21. januara 1774. svog brata Mustafu III poslije njegove smrti. Prvi potez njegove vladavine bilo je zaključivanje mirovnog sporazuma s Rusijom u godini stupanja na prijestolje. Poslije toga se trudio izbjegavati nove sukobe u kojima bi Osmansko Carstvo moglo završiti upleteno.

To novo vrijeme mira iskorištava se za nastavak daljnjih unutrašnjopolitičkih reformi. Pred kraj njegovog života dolazi do rata protiv Rusije 1787.

Zahvalni narod dao mu je nadimak *Sveti*. Naslijedio ga je Selim III, sin Mustafe III.

Njegova dva sina kasnije su postali sultani Mustafa IV i Mahmud II.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1725.
Kategorija:Umrli 1789.
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Abdulaziz (sultan)

**Abdulaziz** (), ( 8. februar 1830. - 4. juni 1876.) bio je osmanlijski sultan. Postaje sultan 25. juna 1861. poslije prerane smrti brata Abdulmedžida I.

Jednostavno govoreći on je sultan laganog propadanja. Tokom njegove vladavine Osmansko Carstvo se svake godine sve više zadužuje do trenutka kada dolazi do proglašenja državnog bankrota 1875. Nemiri koji tada zahvaćaju državnu tvorevinu rezultiraju pobunom u Bosni i Hercegovini.

Općenarodno nezadovoljstvo inflacijom koja nastupa poslije bankrota dovodi do zavjere koja svrgava sultana 30. maja 1876. Nekoliko dana poslije Abdul Aziz navodno izvršava samoubistvo. Vijest o smrti Istanbul dočekuje s oduševljenjem.

Pučisti su na čelo države doveli Murata V, sina sultana Abdulmedžida I
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1830.
Kategorija:Umrli 1876.
Mahmud Ahmedinežad

**Mahmud Ahmedinežad** (rođen 28. oktobra 1956) je iranski političar koji je obnašao dužnost šestog predsjednika Irana od 2005. do 2013.

## Biografija i rana karijera
Kao mladić studirao je u Teheranu, gdje se kasnih 1970-ih pridružio radikalnim islamskim studentima za vrijeme iranske islamske revolucije. Učestvovao je kao inženjerac unutar Islamske revolucionarne garde tokom iransko-iračkog rata. Nakon rata služio je u nizu administrativnih funkcija, od kojih je najznačajnija bila pozicija guvernera provincije Ardabil od 1993. do 1997.

U maju 2003. izabran je za gradonačelnika Teherana, gdje je odmah zauzeo oštar konzervativni kurs, ali se istakao i populističkom brigom za najsiromašnije stanovništvo. Zahvaljujući tome je, na iznenađenje mnogih, 2005. izabran za predsjednika Irana.

## Predsjednički mandat
Njegova administracija se odmah isprofilirala kao mnogo konzervativnija i u vanjskoj politici radikalnija od njegovog umjerenog i reformatorskog prethodnika Muhameda Hatamija. Jedan od primjera bila je i njegova kontroverzna izjava u oktobru 2005. na konferenciji pod nazivom "Svijet bez cionizma", koju su mnogi u svijetu protumačili kao poziv na potpuno uništenje Izraela.

Kao predsjednik, redovno je predstavljao Iran na međunarodnoj sceni. Zapažen je njegov govor pred Ujedinjenim Nacijama u New Yorku 19. septembra 2006, u kojem je oštro kritikovao globalnu politiku Sjedinjenih Američkih Država i branio iranski nuklearni program. Na vlasti je ostao do 2013, kada ga je naslijedio Hasan Ruhani.

## Privatni život
Dana 28. februara 2026. pojavili su se izvještaji da je kuća u naselju Narmak u Teheranu, pogođena i navodno uništena tokom izraelsko-američkih napada na Iran; u napadu su ubijena tri člana IRGC-a koji su služili kao Ahmedinežadovi tjelohranitelji. Međutim, Ahmedinežadova rezidencija nije oštećena, a neki izvještaji navode da je neozlijeđen.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1956.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Iranski političari
Kategorija:Generalni sekretari Pokreta nesvrstanih
Abdulmedžid II

**Abdulmedžid II** (osmanski turski: عبد المجید ثانی‎, *Abd al-Madjeed-e-Thâni*; ; 29. maj 1868 – 23. august 1944) bio je posljednji halifa Osmanskog Carstva od 1922. do 1924.

## Biografija 
U aprilu 1922. general Kemal Ataturk u Ankari donosi turski ustav kojim se proglašava ukidanje sultanata. Prethodnik Abdul Medžida II Mehmed VI se tome odupirao do 1. novembra 1922. kada se odlučuju na izbjeglištvo prepuštajući sve svoje pozicije nasljedniku. Od trenutka osvajanja svetih mjesta potomci Osmana su se ponosili osim titule sultana i onom vjerskog halife.

U neočekivanom obratu onaj isti Ataturkov parlament iz Ankare koji je tokom aprila donio odluku o ukidanju sultanata 1. novembra 1922. donosi odluku kojom Abdula Medžida II proglašava halifom 19. novembra 1922. Kada je bio obavješten za tu odluku on donosi, kasnije dokazano, fatalnu odluku da svojim sjedištem proglasi Istanbul prijestolnicu Osmanskog Carstva, a ne Ankaru, prijestolnicu Turske republike.

Ta odluka je definitivno postala dokaz njegovog nepriznavanja nove institucije što dovodi do odluke o njegovom svrgavanju 3. marta 1924. niti 18 mjeseci poslije postavljanja.

Umro je 23. augusta 1944. u svom pariskom izbjeglištvu. Njegovom smrću dinastija koja je vladala Turskom od 1281. doživljava svoj kraj.

## Reference 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1868.
Kategorija:Umrli 1944.
Abdulmedžid I

**Abdul Medžid I** (23. april 1823 - 25. juni 1861.) bio je osmanlijski sultan.

Abdul Medžid I () nasljeđuje svog oca Mahmuda II 1. jula 1839. nekoliko dana nakon katastrofalnog turskog poraza od strane Egipta tokom bitke kod Neziba. Istovremeno s tim događajem tokom zadnjih dana života Mahmuda II mornarica se pobunila i doplovila u Aleksandriju kako bi se pridružila snagama Egipta.

U takvoj situaciji 1839. sve evropske velesile ponovno zahvaćene strahom od mogućeg nestanka Osmanskog Carstva odlučuju vojno intervenirati. Po novozaključeno mirovnom sporazumu 1841. Egipat je prihvatio vratiti Turskoj sve zemlje izvan Egipta (Siriju, Palestinu i muslimanska sveta mjesta). Taj povoljni sporazum predstavlja posljednje teritorijalno širenje Osmanskog Carstva.

Uspješna diplomacija ovog sultana rezultira situacijom da kada 23. marta 1854. Rusko Carstvo njemu objavi rat na njegovoj strani se uključe Velika Britanija, Francuska i Sardinija. Ovaj rat koji dobija ime Krimski po glavnom području borbi završava 1856. Ruskim porazom i genocidom Krimskih tatara koji tada postaju manjina u vlastitoj zemlji.

Na unutrašnjopolitičkom planu nastavljaju se reforme koje se provode uz pomoć zaduživanja u inostranstvu što će rezultirati velikim problemima u budućnosti.

Abdul Medžid I umire u 38. godini života 25. juna 1861. Naslijedio ga je najstariji brat Abdulaziz. Njegova djeca Murat V, Abdul Hamid II, Mehmed V i Mehmed VI će u budućnosti uništiti Osmansko Carstvo.

## Reference 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1823.
Kategorija:Umrli 1861.
Kategorija:Biografije, Istanbul
Mustafa I

mini|Mustafa I
**Mustafa I** (osmanlijski turski: مصطفى اول‎; 1591 – 20. januar 1639) bio je sin Mehmeda III i sultan Osmanlijskog Carstva od 1617. do 1618. i od 1622. do 1623.

## Biografija 
Rođen je u Manisi kao mlađi brat Ahmeda I (1603–1617). Njegova majka je bila Abhazijska kraljevska konkubina Halime sultanija. Prije 1603. godine bilo je uobičajeno da osmanlijski sultan pogubi svoju braću odmah nakon dolaska na prijestolje (Mustafin otac Mehmed III je pogubio 19 braće). Ali kada je trinaestogodišnji Ahmed I bio ustoličen 1603. godine, poštedio je život dvanaestogodišnjem Mustafi.

Mustafa je možda ostao u životu jer Ahmed još nije imao sinova, tako da je Mustafa tada bio njegov jedini nasljednik. Iako mu je otac imao još sinova, Ahmed nije ubio Mustafu zbog njegovih mentalnih problema. Još jedan faktor u Mustafinom preživljavanju je bio uticaj sultanije Kosem (glavne konkubine sultana Ahmeda I), koja je možda željela spriječiti nasljedstvo Osmana, Ahmedovog prvorođenog sina sa drugom konkubinom. Ako Osman postane sultan, vjerovatno će pokušati da ubije svoju polubraću, sinove Ahmeda i Kosem. Ovaj scenario je kasnije postao stvarnost kada Osman II ubija svog brata Mehmeda 1621. godine.

Greška u takvoj odluci rukovodećih istanbulskih krugova je veoma brzo uočena, pa već sljedeće godine dolazi do puča kojim se on smjenjuje. Njegov nasljednik tada postaje Osman II sin Ahmeda I.

U neočekivanom obratu sudbine 20. maja 1622. godine dolazi do novog puča kada je ubijen Osman II, a maloumni Mustafa I se pobjedonosno vraća na vlast. Ipak kao što je ta situacija za državnu vrhušku postala neprihvatljiva tokom njegove prve vladavine sada se to ponavlja.

U državnom udaru 1623. godine na vlast dolazi drugi maloljetni sin Ahmeda I Murat IV.
Ostatak života Mustafa I proživljava u zlatnom prinčevskom kavezu u kojem je proveo i većinu svoga djetinjstva.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Mustafa I
Kategorija:Rođeni 1592.
Kategorija:Umrli 1639.
Pridnjestrovska Moldavska Republika

**Pridnjestrovlje** je regija Moldavije smještena uz lijevu obalu rijeke Dnjestar. Područje je prije septembra 1990. godine bilo naseljenom mješavinom Moldavaca, Rusa i Ukrajinaca dok je danas većinom naseljeno Rusima i Ukrajincima. Vlast na ovom području obnaša samoproglašena *Pridnjestrovska Moldavska Republika* (ponekad poznata i pod imenom *Transdnjestarska Republika*) proglašena 2. septembra 1990.

Na moldavskom jeziku ova se regija naziva Transnistria, dok se u službenoj moldavskoj dokumentaciji naziva Stânga Nіstruluі, što bi u prijevodu značilo "Lijeva obala Dnjestra".

## Historija 
## Vlada 
## Geografija 
## Privreda 
## Stanovništvo 
## Kultura 
## Također pogledajte 
## Vanjski linkovi 
* Pridnjestrovska.net
* Visit PMR
* Tiraspol Times 
* State sovereignty of Pridnjestrovska Moldavska Republika under international law

Kategorija:Moldavija
*
Kategorija:Historija Moldavije
Kategorija:Nepriznate države
Kategorija:Države i teritorije osnovane 1990.
Vranica

mini|desno|300px|Pogled na Vranicu
**Vranica** je najpoznatija rudna planina u Bosni i Hercegovini, između Fojnice i Gornjeg Vakufa-Uskoplja.

Nalazi se na razvođu između rijeka Vrbasa, Bosne i Neretve na jugu. Najviši vrh zove se Nadkrstac i ima nadmorsku visinu 2112 m. To je pitoma planina, s dosta pašnjaka, površinskih voda i nekoliko vrhova preko 2000 m n/v. 
Prostire se na približno 100&nbsp;km2. Rosinj (jedan od vrhova) nalazi se 12 kilometara od centra općine.

## Geologija 
Planinska grupa Vranica nalazi se u centralnom dijelu Bosne i Hercegovine i osim Vranice (2112 m) čine je: Ivan-planina (1534 m), Bitovnja (1742 m), Lopata (1383 m), Inač (1437 m), Pogorelica (1437 m), Zec planina (1871 m), Vitreuša (1919 m), Matorac (1937 m) i Dobruška Vranica (1964 m). Ovaj planinski masiv ima drugačiju građu i sastav stijena (petrografsku građu) od okolnih krečnjačko-dolomitnih bosansko-hercegovačkih planina te zbog toga ima i drugačija reljefna obilježja. Vrhovi planinske grupe Vranice su zaobljeni i imaju oblik prostranih bila, padine su blaže nagnute, a doline su razvijenije. Okolne dinarske planine imaju oštre vrhove i strme i raščlanjene padine.

Uglavnom se u osnovnoj masi nalaze kristali kvarca, feldspata, nešto muskovita, a u pojedinim varijetetima i biotita. Od kristalastih škriljevaca zastupljeni su gnajsevi, mikašisti, filiti i argilošisti. Gnajsevi su zastupljeni na području Matorca i Sjekire. Kvarciti i kvarcni pješčenjaci zauzimaju grebene. Sjeverne padine Vranice su građene od kiselih silikatnih stijena, gdje dominantnu ulogu imaju kristalasti škriljevci.

Na području Vranice su utvrđene najstarije geološke naslage koje potiču iz starijeg paleozoika. Ovu planinsku grupu, koja je u geološkoj prošlosti bila aktivno vulkansko područje, obično nazivaju *srednjebosanskim rudnim planinama*. Specifična geološka građa i tektonski sklop ovdje su doprinijeli pojavi rudnih ležišta (željezo, bakar, živa, kvarc, barit, mangan, srebro, zlato).  Arheološki nalazi govore o rudarskoj aktivnosti već u prahistorijsko doba. Fojnica i Kreševo su kroz cijeli srednji vijek bili su centar bosanskog rudarstva, koje je  bilo najvažnija privredna grana srednjovjekovne Bosne.

## Hidrologija 
Na njoj je Prokoško jezero. Udaljeno je od planinarskog doma 6&nbsp;km. Također ima dosta izvora od kojih su najinteresantniji izvor Vrbasa, Kozićke rike, Sikirskog potoka i drugih, kao i mnoštvo slapova (Crndo, Kozički) i mnogo pećina i jama.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* "Vranica", *Vrhovi Balkana*, Al Jazeera Balkans, 21. 1. 2016.
* Planinska grupa Vranica – ZONE 2000 

Kategorija:Dvohiljadaši u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Dinaridi
Synaptic

**Synaptic** je računarski program koji predstavlja GTK+ verziju APT programa za Debian Linux sistem upravljanja paketima. Synaptic se obično koristi na sistemima baziranim na **deb** paketima, ali se može koristiti i na sistemima baziranim na RPM paketima.

Razvoj Synaptica je finansirala Connectiva, koja je tražila od Alfredo Kojime, tadašnjeg zaposlenog, da napiše grafičku verziju za **APT**, nastavljajući rad koji je započet pravljenjem APT RPM verzije i kasnije je Synaptic počeo da se koristi u Connectiva instalacionom procesu. Gustavo Niemeye je također radio na razvoju, dok je radio za Connectiva kompaniju. Trenutno projekat održava Michael Vogt.

## Vanjski linkovi 
* Synaptic Package Manager
* Ubuntu howto stranica za Synaptic

Kategorija:Linux
Kategorija:Softver
Kremlj

**Kremlj** (ruski: кремль) je ruska riječ za dvorac, tvđu, kaštil, kaštel, citadelu i odnosi se na mnoštvo utvrđenih središnjih građevinskih objekata u historijskim ruskim gradovima. 

Sam izraz "Kremlj" se uglavnom koristi za najpoznatiji Moskovski Kremlj.

## Popis ruskih gradova s kremljima 
* UNESCO-ove znamenitosti svjetske baštine
** Moskva
** Novgorod
** Kazanj

* Postojeći
** Nižnji Novgorod
** Pskov
** Smolensk
** Kolomna
** Astrahan
** Zarajsk
** Tobolsk
** Tula

*Ruševine
** Gdov
** Izborsk
** Porhov
** Serpuhov
** Velikije Luki

*Bez zidova
** Dmitrov
** Rostov
** Rjazan
** Vologda
** Jaroslavlj

*U tragovima
** Borovsk
** Opochka
** Starodub

*Nepoznatog stanja
** Ostrov
** Toržok
** Volokolamsk

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rusija
Astrahan

**Astrahan** (; tatarski: *Ästerxan*) jest glavno naselje južnog evropskog dijela Rusije i upravno je središte Astrahanske oblasti. Grad se nalazi na rijeci Volgi, blizu njena ušća u Kaspijsko jezero. 

Broj stanovnika (01. januara 2004.): 502.800.

## Srednjevjekovna historija 
Astrahan je smješten u delti Volge, bogatom jesetrom i egzotičnim biljkama. Ovdje su se prije nalazili glavni gradovi Kazarske države i Zlatne Horde.

Astrahan je prvi put spominju putnici u ranom 13. vijeku kao Xacitarxan. Timurlenko ga je spalio do temelja. Od 1459. do 1556., Xacitarxan je bio glavni grad Astrakanskog kanata. Arheolozi su pronašli ruševine srednjevjekovnog naselja 12 km uzvodno od današnjeg grada.

1556. kanat je pokorio Ivan Grozni, koji je dao sagraditi novu tvrđavu na strmom brdu koje je nadgledalo rijeku Volgu. 1569. Astrahan je opsjedala osmanlijska vojska, koja se na koncu, razbivena, morala povući. Godinu poslije, sultan je opozvao svoja zahtijevanja za Astrahanom i otvorio je rijeku Volgu za ruski promet. U 17. vijeku, grad se razvio kao ruska vrata za Orijent. Brojni trgovci iz Armenije, Perzije i Hive su se naselili u grad, dajući mu višenacionalni karakter.

## Savremena historija 
17 mjeseci u razdolju od 1670.-71. Astrahan je držao Stjenka Razin i njegovi Kozaci. U početku idućeg vijeka Petar Veliki je sagradio ovdje brodogradilište i napravio bazu za njegova vojna djelovanja prema Perziji, a kasnije, istog vijeka, Katarina II je gradu dala važne industrijske povlastice.

Grad se još jednom pobunio protiv cara 1705., kada su ga držali Kozaci pod Kondratijem Afanasjevičem Bulavinom. Kalmički kan je neuspješno zaposjedao astrahanski kremlj nekoliko godina prije toga. 1711. je bio grad je postavljen za sjedište *gubernije*, čiji prvi gubernatori su bili iArtemij Petrovič Volinski i Vasilij Nikitič Tatiščev. 1702., 1718. i 1767., grad je pretrpio velike štete od požara; 1719. su ga opljačkali Perzijanci; a 1830. kolera je pokosila velik broj njegovih stanovnika.

Astrahanski kremlj je bio građen od 1580-ih do 1620-ih od opeka skinutih sa mjesta Saraj-Berkea. Astrahanske dvije katedrale su bile posvećene 1700. i 1710. Gradili su ih majstori iz Jaroslavlja. Imaju brojna tradicionalna svojstva ruske crkvene arhitekture, dok im je ukrašavanje vanjštine barokno.

## Također pogledajte 
* Spisak gradova u Rusiji

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://kmpincoming.ru/destinations/astrakhan/

Kategorija:Gradovi u Rusiji
Kategorija:Gradovi u Astrahanskoj oblasti
Spisak gradova u Italiji

[mini|desno|300px|[Rim]]
[mini|desno|300px|[Milano]]
[mini|desno|300px|[Napulj]]
[mini|desno|300px|[Torino]]
[mini|desno|300px|[Palermo]]
[mini|desno|300px|[Genova]]
[mini|desno|300px|[Bologna]]
[mini|desno|300px|[Firenca]]
[mini|desno|300px|[Bari]]
[mini|desno|300px|[Catania]]
[mini|desno|300px|[Venecija]]
[mini|desno|300px|[Verona]]
[mini|desno|300px|[Messina]]
[mini|desno|300px|[Padova]]
[mini|desno|300px|[Trst]]
[mini|desno|300px|[Taranto]]

U Italiji trenutno ima 149 gradova koji imaju preko 50.000 stanovnika. U nastavku je prikazan **spisak gradova u Italiji** poredanih po broju stanovnika posljednjeg popisa iz 2011. godine. Također, prikazan je i broj stanovnika za gradove iz prethodnih popisa vršenih 1981, 1991 i 2001. godine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* *ISTAT.it*

Kategorija:Geografija Italije
*
Italija
Bilecik (pokrajina)

**Pokrajina Bilecik** (tur.: *Bilecik ili*) je  pokrajina koja se nalazi u sjeverozapadnom dijelu Turske. Najveći dio pokrajine leži u geografskoj regiji Marmara, istočni dijelovi distrikta Gölpazarı i Söğüt kao i distrikti İnhisar i Yenipazar se nalaze u Crnomorskoj regiji a ostatak pokrajine tj. manji dijelovi distrikta Bozüyük i Söğüt leže u regiji Centralna Anadolija.
Prostire se na 4.307&nbsp;km2 a dom je za 225.381 stanovnika.

Glavni grad je Bilecik po kojem Pokrajina i nosi naziv.

## Historija 
Područje današnje pokrajine je bilo naseljeno već od 3000. godine p.n.e. a tokom svoje historije bilo je dio teritorije pod kontrolom nekoliko značajnih civilizacija što su: Hetiti (1400. - 1200. p.n.e.), Frigijci (1200. - 676. p.n.e.), Lidijci (595. - 546. p.n.e.), Perzijanci (546. - 334. p.n.e.), Rimljani (74. - 395.) i Bizantijci (od 395. do kraja 13. vijeka, sa dva kratka prekida kada je područje bilo pod vlašću Omejidskog halifata).

U provinciji se nalazi i grad Söğüt, osnovan 1299. godine od strane Osmanlijskog carstva a koji je izvor važnih arheoloških i kulturni artefakata.

## Distrikti 
Pokrajina se sastoji od 8 distrikta a to su:
* Bilecik
* Bozüyük
* Gölpazarı
* İnhisar
* Osmaneli
* Pazaryeri
* Söğüt
* Yenipazar

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena straniva guverneta pokrajine

*
Kategorija:Pokrajine u Turskoj
Siirt (pokrajina)

**Pokrajina Siirt** (tur.: *Siirt ili*) je pokrajina u Turskoj. Zauzima površinu od 6.182&nbsp;km2 na kojoj živi 318.366 stanovnika što predstavlja gustoću od 48 stanovnika po km2.
Glavni grad pokrajine je Siirt.

## Distrikti 
Pokrajina se sastoji od slijedećih 7 distrikta:

* Siirt
* Aydınlar
* Baykan
* Eruh
* Kurtalan
* Pervari
* Şirvan

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Službena stranica pokrajine

Kategorija:Pokrajine u Turskoj
*
Osvaldo Cavandoli

**Osvaldo Cavandoli** (Maderno, Italija 1. januar 1920 – Milano, 3. mart 2007), nadimka *Cava*, bio je italijanski crtač crtanih filmova. Počasni građanin Milana.

Poznat je po svom crtanom filmu Liniji (ital. *"La Linea"*). U Milano se preselio u dobi od dvije godine. Od 1936-1940. radi kao tehnički dizajner za Alfu Romea. Godine 1943. počinje pokazivati zanimanje za crtane filmove i počinje tada raditi sa Ninom Pagotom. Od 1950. radi neovisno i kao režiser i filmski producent.

Njegov slavni crtani film Linija se prvi put pojavljuje 1969. Godine 1978. i 1988. razvija dva nova crtana lika: *"Seks-liniju"* i *"Eros-liniju"*.

Umro je u Milanu 3. marta 2007.

## Također pogledajte 
* Linija (crtani film)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Agenzia QUIPOS
* MySpace Ufficiale di Osvaldo Cavandoli
* Carlo Peroni (Perogatt) e Piero Tonin ricordano Osvaldo Cavandoli

Kategorija:Rođeni 1920.
Kategorija:Umrli 2007.
Kategorija:Biografije, Maderno
Kategorija:Italijanski umjetnici
Kategorija:Likovni umjetnici
Kategorija:Animirani film
Linija (crtani film)

mini|desno|250px|La linea
**Linija** (italijanski: *La Linea*) je crtani film italijanskog autora Osvalda Cavandolija. Crtani film je svojstven po tome što zapravo predstavlja verziju linije, beskonačne crte koja se pruža zdesna na lijevo, a "iskrivljava" se na mjestu gdje se nalazi čovječuljak koji nešto čini, krećući se sa desna na lijevo, usput komentirajući nešto sa crtačem. Crtač ne govori, nego samo napravi "rješenje" - nacrta ili izbriše, te se tada vidi crtačeva ruka (uglavnom šaka); ipak, ruka se ne vidi svaki put, ali olovka se vidi na zaslonu. Prirodno, crtani lik stalno naiđe na "nešto", što ga zabavi ili iživcira, odnosno na kraju ga uvijek iživcira, jer uvijek nešto pođe krivo. Čovječuljak iskazuje sav italijanski temperament kada se raduje, priča, ljuti, smije, oduševljava, nabraja, "odmjeri šakom do lakta" itd.
Pozadinska boja se često mijenja kako se mijenja raspoloženje Liniji, ali većina podloga je crna, dok je linija uvijek bijela.

Sam crtani film se često koristio u reklamama, prije nego je crtana TV-serija krenula sa prikazivanjem.

Linija je nastala 1969., kada je Cavandoli napravio crtić-reklamu za jednu italijansku firmu koja se bavila opremom za domaćinstvo. Crtani lik je bio pojednostavljen, pojedinosti i boje su bile izostavljene, pa su se tako gledaoci mogli usredotočiti na djela glavnog lika. Glavni lik crtića bi pozdravio crtača (mmmm-daaaa!), krenuo hodati i obično bi naišao na prepreku. Zadnja neprelazna prepreka je uvijek bio kraj crte. Sve je ovo bio obrazac koji se ponavljao u svakoj epizodi crtane serije (uz odjavnu melodiju:"bajum-bajum").

Glas je posuđivao Carlo Bonomi.

2005. se pojavila u video-spot za Jamiroquaijevu pjesmu ''(Don't) Give Hate a Chance*, gdje joj je zapravo odan *hommage''. Sam spot je animirani komentar "Rata protiv terorizma" i sadrži 3D prikaze poznatog lika, Linije, kao i crtačevu ruku i olovku.

Linija se 2000-tih pojavila i u raznim reklamama.

## Vanjski linkovi 
* 
* Slike od Linije
* La Linea movies
* Linija na TV5 

Kategorija:Italijanske animirane TV-serije
Louis Daguerre

**Louis-Jacques-Mandé Daguerre** (18. novembar 1787 – 10. juli 1851) bio je francuski umjetnik i hemičar koji je zapamćen po izumu dagerotipa, prethodnika fotoaparata.

Eksperimentirao je sa stvaranjem slika 1824. i to je prikazivao u Francuskoj, Engleskoj i Škotskoj. Nekoliko godina kasnije Nicéphore Niépce napravio je prvu fotografiju, a on i Daguerre tada su sklopili partnerstvo na 4 godine - do Niépceove smrti 1833.

Daguerre je najavio najnovije poboljšanje dagerotipa, nakon nekoliko godina eksperimentiranja, a *Académie des Sciences* je 9. januara 1839. podržala taj projekt. Daguerreov izum prihvatila je francuska vlada, a 19. augusta 1839. proglasila ga je projektom "Libérez au monde" (fr. *Slobodan za svijet*).

No, Daguerre je 12. augusta zabranio svoj izum u Engleskoj, što je jako usporilo razvoj fotografije u Velikoj Britaniji.

## Nazivi koji su ime dobili po Daguerreu 
* dagerotip
* 3256 Daguerre, asteroid
* Daguerreovi krateri na Mjesecu

## Također pogledajte 
* John Frederick William Herschel

## Reference 
Kategorija:Francuski hemičari
Kategorija:Francuski umjetnici
Kategorija:Francuski izumitelji
Kategorija:Članovi Francuske akademije nauka
Kategorija:Biografije, Cormeilles-en-Parisis
Kategorija:Rođeni 1787.
Kategorija:Umrli 1851.
Roy Lichtenstein

**Roy Lichtenstein** (27. oktobar 1923. – 29. septembar 1997.), američki pop umjetnik

Lichtensteinova najranija serija slika, kojom je stekao ugled, bila je serija slika uvećanih crteža iz stripova. WHAAM! - prikazuje američki vojni mlaznjak kako ruši neprijatelja. Efekti javnog tiska u boji: debeli obrisi, površine čiste jednolične boje i savršeno osjenčane plohe. U seriji Potezi kistom, drugom polovicom 1960-ih, dovodi u pitanje spontanost apstraktnog ekspresionizma. Radi minuciozne poteze kistom, koje bi apstraktni ekspresionist napravio jednim potezom.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Lichtenstein, Roy
Lichtenstein, Roy
Henri Matisse

**Henri Matisse** (Le Cateau-Cambrésis, 13. decembar 1869 – Nica, 3. novembar 1954) bio je francuski slikar, grafičar, kipar i dekorater.

## Biografija 
Napustio je pravnu karijeru i sa 22 godine otišao u Pariz učiti slikarstvo u ateljeu Gustava Moreaua, u čijoj se radionici okupila gotovo većina tadašnjih mladih slikara koji su poslije činili pokret fovizma. Uz Matissea, bili su tu i André Derain, Maurice de Vlaminck, Georges Braque, Raoul Dufy i mnogi drugi. Taj naraštaj slijedio je prije svega svoj instinkt.

Od impresionističkog luminizma putovalo se u područje čistog kolorita. Nastup mladih slikara izazvao je negodovanje i šire publike i kritičara. Dočekivali su ih s porugom kao što su bili dočekivani svi novatori francuske umjetnosti. Fovizam je kao pokret trajao samo nekoliko godina. Nakon toga članovi grupe počeli su slijediti i druge pravce. Najznačajnija Matisseova slika toga razdoblja je kompozicija *Ples*. Već u tom djelu dolaze do izražaja bitna svojstva Matisseovog opusa, plošni tretman, zatvorene obojene površine bez tonskih prijelaza te izrazit smisao za pokret i krivulju, što se postepeno preobražava u arabesku. U intimnom interijeru likovi su prikazani s vazama i cvjetnim aranžmanima te bogatom šarenom tapetom koja ih uokviruje. Potaknuti su putovanjima u Maroko, kao i egzotičnim krajolicima iz Tangera. Svjetski ugled Matisse stječe u Njemačkoj i Americi, a naročito u Rusiji. U kasnijim djelima sve se više usredotočuje na mrtve prirode te aranžirano cvijeće i voće. Majstora boje povremeno su privlačili radovi u plastici, litografije i keramika.

Matisse je nastavio tradiciju velikog francuskog slikarstva u novoj, savremenijoj varijanti. I francuska slikarska omladina i stranci koji su hrlili u Pariz, u tu slikarsku Meku, bili su oduševljeni njegovim mislima. Utjecaj Matisseovog slikarstva na Evropu i svjetsko slikarstvo bio je već tih godina velik, a tako je ostalo i do danas.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Henri Matisse - Art History

Kategorija:Rođeni 1869.
Kategorija:Umrli 1954.
Kategorija:Francuski slikari
Kategorija:Francuski umjetnici
Kategorija:Likovni umjetnici
Kategorija:Francuski kipari
Kategorija:Slikari postimpresionizma
Tiziano Sclavi

**Tiziano Sclavi** (Broni, 1953.), italijanski strip-autor.
mini|203x203piksel|Tiziano Sclavi

Nakon saradnje na brojnim stripovima za razne izdavače, a 1980. godine dolazi u kuću "*Bonelli*" gdje povremeno piše tekstove za "*Zagora*" i *"Mister No"*-a. Neke od najboljih epizoda dotičnih junaka (npr. Zagorov album u boji "Prokleto blago" i epizoda "Incubi", u Jugoslaviji prevedena kao "Demoni ludila", te "Ananga" i "Crvene sjenke" kad se radi o Mister No-u), Sclavijevo su djelo i velika su potvrda njegova talenta. Također je autor serije kratkih stripova *"Traper Kerry"* (čest dodatak glavnoj priči u stripovima u izdanju novosadskog "Dnevnika").

Godine 1986. na italijanskom tržištu se pojavio novi Sclavijev strip "Dylan Dog" koji je fantastičnom-horor tematikom odmah privukao publiku, te je dugo bio najprodavanija "Bonellijeva" edicija. Stekao je širok krug čitatelja i na području Jugoslavije, gdje je nastavio izlaziti i nakon raspada države.

Uz Sclavija, kao tekstopisci *"Dylana Doga"* najčešće se pojavljuju Claudio Chiaverotti i Luigi Mignacco, a glavni crtači su Stano, Freghieri, Brindisi, Tacconi, Roi, Montanari, Grassani, Cossu, Micheluzzi, Villa, Piccatto, Dell'Uomo itd.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.imdb.com/name/nm0778554/

Kategorija:Italijanski umjetnici
Kategorija:Italijanski crtači stripa
Kategorija:Rođeni 1953.
Kategorija:Biografije, Broni
Tomo Hrgota

**Tomo Hrgota** (11. 2. 1965. Kakanj, SR Bosna i Hercegovina, SFRJ) jeste bosanskohercegovački akademski slikar.

Nakon završene srednje škole likovnog smjera upisao se na Likovnu akademiju u Sarajevu, nastavnički smjer. Radio je punih deset godina u osnovnim školama u Bosni i Hercegovini i Hrvatskoj (Zabok, Novalja na Pagu, manja mjesta kod Požege i Križevaca), te u Bilju (Baranja). Živi i radi u Kaknju i u Osijeku.

Tehnike u kojim najčešće slika su ulje na platnu, pastel, te u olovci. Najčešće radi pejsaže. Izlagao je na mnogo zajedničkih te na 40 samostalnih izložbi.

U ljeto 2005. imao je istovremeno 6 izložbi, dvije u Kopačkom ritu i četiri u Osijeku (Samostan Kapucinske crkve - "Crkve Slavonije i Baranje"; Hotel Royal - Baranjske vode; Caffe Art kod Bastiona - "Osječka Tvrđa"; Konzervatorski odjel u Tvrđi - izložba ulja starih kuća Slavonije i Baranje). Radi portrete  u ljetnom periodu u Crikvenici.

## Izvor 
* Gorana Korać: *"Slikanje ga smiruje i inspirira*", Osječki dom, VI, 727, 13 - Osijek, 2-3. VIII. 2005.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački slikari
Kategorija:Biografije, Kakanj
Kategorija:Rođeni 1965.
Luc Besson

[mini|[Bridget Fonda i Luc Besson na filmskom festivalu Cannesu 2001. godine]]
**Luc Paul Maurice Besson** (Pariz, 18. mart 1959. -) francuski filmski režiser, scenarist i producent.

## Komercijalni uspjeh 
Bessonov *Subway* sa Christopherom Lambertom i Isabelle Adjani dao je naslutiti "što se iza brijega valja". Slijedilo je "Veliko plavetnilo", oda moru i ronjenju, s Jeanom Renoom (njegovim stalnim glumcem) i muzikom Erica Serre, koja je dobila francuskog Cezara za muziku.

## Filmografija (kao režiser) 
* *Posljednja bitka* (Le Dernier Combat - 1983)
* *Subway* (1985)
* *Veliko plavetnilo* (Le Grand bleu - 1988)
* *Nikita* (1990)
* *Atlantis* (1991) 
* *Léon* (1994)
* *Peti element* (The Fifth Element - 1997)
* *Ivana Orleanska* (The Messenger: The Story of Joan of Arc - 1999)
* *Angel-A* (2005)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1959.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Pariz
Kategorija:Francuski umjetnici
Kategorija:Francuski režiseri
Kategorija:Francuski filmski producenti
Kategorija:Francuski scenaristi
Kategorija:César za najbolju režiju
Leiji Matsumoto

mini|desno|Leiji Matsumoto (1938-2023)
**Leiji Matsumoto** (松本 零士, rođen 25. januara 1938. - 13. februara 2023.) japanski je crtač stripa.

Japanski autor animiranih serija rođen kao Akira Macumoto, poznat po neobičnom animacijskom stilu sa zaštitnim znakom preuveličanih čeljusti i premalenih očiju glavnih protagonista, dok su svi ostali likovi nacrtani normalnom fizionomijom.

Počeo je karijeru kao crtač mangi za djevojke u 50-ima, da bi se kasnije u svojim pričama posvetio žanru naučne fantastike i podžanru *Space Opera*. Stripovi *Space Battleship Yamato* (1974.) te *Captain Harlock* i *Galaxy Express 999* pokazali su se kao njegovi prijelomni radovi koji su mu donijeli slavu, te su realizirani i kao anime serije. Budući da se neki njegovi likovi javljaju u svim njegovim ostvarenjima, pojavio se termin "*Leijiversum*" koji označava "njegov" svemir. U kasnijoj je karijeri sarađivao sa muzičkim bendom "*Daft Punk*" za koju je animirao muzički spot.

Serije *Queen Millenia*, *Galaxy Express 999*, *Captain Harlock*, *Space Battleship Yamato* i druge.

## Vanjski linkovi 
* Leijiverse.com
* Imdb.com

Kategorija:Japanski umjetnici
Kategorija:Japanski crtači stripa
Kategorija:Rođeni 1938.
Kategorija:Umrli 2023.
Spisak gradova u Rusiji

Spisak gradova u Rusiji po abecednom redu

## Vanjski linkovi 
* Geografija
* Popis svih naselja u Rusiji (popis 2002) 
* Ruska naselja s podacima o stanovništvu po popisu 2002 (Excel datoteka)

Kategorija:Geografija Rusije
*
Rusija
Kategorija:Spiskovi vezani za Rusiju
Makedonija (regija)

**Makedonija** je historijski i geografski region na Balkanu, administrativno podijeljen između Grčke (Egejska Makedonija), Sjeverne Makedonije (Vardarska Makedonija) i Bugarske (Pirinska Makedonija).

**Makedonija** je geografsko - historijska regija Balkanskog poluostrva u jugoistočnoj Evropi. Njegove granice su se tokom vremena značajno promijenile; međutim, sredinom 19. vijeka postalo je definisano kao moderna geografska regija. Danas se smatra da region obuhvata dijelove šest balkanskih zemalja: cijelu Sjevernu Makedoniju, velike dijelove Grčke i Bugarske i manje dijelove Albanije, Srbije i Kosova . Prostire se na oko 67000&nbsp;km2 i ima oko pet miliona stanovnika. Grčka Makedonija čini oko polovinu površine i stanovništva Makedonije.
mini|Makedonsko kraljevstvo sa svojim provincijama
mini|Granice Makedonije, zasnovane na rimskoj provinciji, prema različitim autorima (1843–1927)
[desno|mini|Maksimalni domet modernog geografskog regiona Makedonije prikazan je plavom bojom (nije opšte prihvaćeno). Region je [Makedonija (terminologija)|podijeljen nacionalnim granicama Grčke (Grčka Makedonija), Republike Sjeverne Makedonije, Bugarske (Pokrajina Blagoevgrad ), Albanije (Mala Prespa i Golo Brdo ), Srbije (Prohor Pčinjski) i Kosova (Gora).]]

## Također pogledajte 
* Makedonija (Grčka)
* Sjeverna Makedonija
* Iredentizam

## Reference 
Kategorija:Makedonija
Spisak političkih stranaka u Bosni i Hercegovini

Bosna i Hercegovina ima višestranački sistem, s brojnim strankama u kojima nijedna stranka ne može imati vlast sama, što znači da stranke moraju međusobno surađivati u formiranju koalicionih vlada.

## Spisak 
### Aktivne stranke 
### Bivše stranke 
## Također pogledajte 
* Politika Bosne i Hercegovine
* Izbori u Bosni i Hercegovini
* Parlamentarna skupština Bosne i Hercegovine

## Reference 
Bosna i Hercegovina
*
Kategorija:Politika Bosne i Hercegovine
Političke stranke
Bayburt (pokrajina)

**Pokrajina Bayburt** (tur.: *Bayburt ili*) je pokrajina u sjeveroistočnom dijelu Turske. Prema podacima sa kraja 2010. godine Pokrajina ima 74.412 stanovnika i površinu od 3.652&nbsp;km2.

Glavni grad pokrajine je Bayburt.

## Okruzi i gradovi 
Pokrajina je podijeljena na tri okruga:
* Aydıntepe
* Bayburt i
* Demirözü.

U okrugu se nalaze sljedeći gradovi (sa brojem stanovnika):
* Bayburt (32.141)
* Aydıntepe (2.663) 
* Gökçedere (2.389) 
* Demirözü (2.137) 
* Arpalı (1.934) i
* Konursu (1.569).
 
## Klima 
Prema Köppenovoj klasifikaciji klime, u provinciji vlada vlažna kontinentalna klima. 
Prosječna godišnja temperatura iznosi oko 6,7&nbsp;°C. Najtopliji mjesec u godini je juli sa prosječnom temperaturom od 17,8&nbsp;°C dok je najhladniji januar kada prosječna temperatura iznosi oko -6,1&nbsp;°C.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  službena web stranica guvernera Bayburta
*  Bayburt, informacije o vremenskoj situaciji

Kategorija:Pokrajine u Turskoj
*
Bitka kod Termopila

mini|250px
**Bitka kod Termopila** je naziv za više bitaka kod strateški važnog prolaza Termopile, Grčka.

## 480. p. n. e. 
Bitka između udruženih grčkih gradova i Perzije u toku Grčko-perzijskih ratova. U isto vrijeme vodila se i pomorska bitka kod Artemizija.

Perzijski kralj Kserks I kretao se s vojskom prema Grčkoj. Grci su udružili snage pod vodstvom spartanskog kralja Leonida I i zauzeli položaj kod klanca *Termopile*. Grčka vojska je iznosila oko 7,000 ljudi. Prolaz Termopile je trebalo što duže braniti dok grčki gradovi ne skupe snage za rat protiv Perzije.

Kserks I nije vjerovao da Grci namjeravaju braniti prolaz s tako malim snagama. Zato im je dao rok od pet dana da se povuku. Kada ovi to nisu učinili krenuo je u napad. Grci su prolaz branili sa 6,000 ljudi. Perzijanci su, iako s nekoliko puta većim snagama, u dva dana nekoliko puta odbijeni i imali su velike gubitke.
Izgleda da su grčki hopliti imali duža koplja, za razliku od Perzijanaca koji su bili naoružani kratkim kopljima i strijelama.

Nakon kraja drugog dana, Spartanac Efijalt je prebjegao Perzijancima i rekao im za drugi prolaz kroz Termopile. Taj prolaz je branilo 1.000 Grka. Grci su za taj prolaz saznali tek prije same bitke i nisu očekivali da taj dio brane od Perzijanaca. Kada su Perzijanci napali taj dio prolaza, Grci su se nakon slabog otpora povukli. Leonid je tada zaključio da daljnja odbrana nije moguća i naredio povlačenje, 11. augusta, međutim 600 Tespijanaca pod vodstvom Demophilusa odbilo je povući se s ostatkom grčkih snaga već su ostali da zajedno s oko 300 Spartanaca, Leonidinih osobnih tjelohranitelja, i oko 800 Tebanaca, zadrže Perzijance čim duže.
Sam početak borbe bio je izrazito brutalan a kada zu se grčki brojevi prorijedili Grci su se povukli na obližnji brežuljak zajedno s Tespijancima dok su se Tebanci predali. Grci su se nastavili boriti svojim kratkim mačevima (xiphos) pošto su im se polomila koplja. U jednom trenutku bitke kralj Leonid pada mrtav i manja spartanska grupa se izdvaja te vraća kraljevo tijelo. Grci se bore fanatično, a ponudu da u zamjenu za kraljevo tijelo dobiju život spremno odbijaju riječima: "Spartanac odlazi iz bitke sa štitom ili na štitu". Bitka se nastavila i činilo se da Perzijanci nikako ne mogu ubiti preostale Grke pa Kserks naređuje da ih se dokrajči strijelama.

Grčki gubici se procjenjuju na više od 2.000 mrtvih, a perzijski čak oko 20.000, no to nije pouzdano. Sigurno je da su Perzijanci imali puno veće ljudske gubitke.

Na mjestu bitke kasnije je podignut spomenik s natpisom:

:*Pođi, neznanče, Sparti pripovjedi:*
:*Pali smo slušajuć što nam zapovjedi.*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Bitke
Kategorija:480. p. n. e.
Radanovci (Livno)

**Radanovci** su naseljeno mjesto u gradu Livnu, Bosna i Hercegovina. Naselje Radanovci su smješteni između sela Bojmunti i Vrbica na početku lokalnog puta koji se odvaja od regionalnog puta Livno-Bosansko Grahovo.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt grada Livna
Indira Levak

**Indira Levak** rođena **Vladić** poznata i pod umjetničkim imenom **Indira Forza** (rođena 15. septembra 1973) je hrvatska pjevačica, Bila je glavni vokal hrvatske plesne muzičke grupe Colonia.

## Biografija 
Rođena je 15. septembra 1973. u Županji, od oca Franje i majke Ismete. Ime je dobila po tadašnjoj premijerki Indije Indiri Gandhi. S tek navršenih devet godina pošla je u muzičku školu "Srećko Albini" u Županji, gdje je ostala punih šest godina.

U dvanaestoj godini postaje član orkestra limene muzike, gdje punih 13 godina svira klarinet. U osmom razredu osnovne škole osniva bend s četiri drugarice - "Zauvijek mladi". Bend se uskoro raspada i slijede godine lutanja po raznim grupama.

U jesen 1993. zapošljava se u Županijski ured za opću upravu, a 1996. postaje pjevačica hrvatske dance grupe "Colonia" s kojom 2006. obilježava 10 godina uspješnog djelovanja. Godine 2017. napušta grupa Colonia i pokreće samostalnu karijeru s pjesmom "Dva luđaka" koju je za nju napisala kantautorica Antonija Šola. Pjesmu je pratio i odlično režirani video spot koji je promovisan preko platforme RTL Music.

Godine 2018. objavljuje svoj prvi samostalni album *Valkira* koji je naišao na pozitivne reakcije javnosti, a s kojim također predstavlja neke pjesme koje je Indira sama napisala.

Godine 2020. sudjeluje na festivalu Dora s pjesmom "You will never break my heart" koju je za nju napisao Branimir Mihaljević u saradnji s poznatim izraelskim producentom Doronom Medalliem (pobjednički autor na Eurosongu s pjesmom "Toy"). Pjesma je osvojila 3. mjesto.

Bila je udata za Narcisa Mujkića, ali su se razveli. Indira se 2014. udala za Miroslava Levaka. Bila je sutkinja hrvatske verzije The Voicea 2015. i 2016.

## Diskografija 
### Sa Coloniom 
**Vatra i led* (1997)
**Ritam ljubavi* (1999)
**Jača nego ikad* (2000)
**Milijun milja od nigdje* (2001)
**Izgubljeni svijet* (2002)
**Dolazi oluja* (2003)
**Najbolje od svega* (2005)
**Do kraja* (2007)
**Pod sretnom zvijezdom* (2008)
**X* (2010)
**Tvrđava* (2013)
**Feniks* (2015)

### Solo 
**Valkira* (2018)
**Atlantida* (2022)

## Reference 
Kategorija:Hrvatske pjevačice
Kategorija:Biografije, Županja
Kategorija:Rođeni 1973.
Kategorija:Živi ljudi