Unutarmišićna injekcija

**Unutarmišićna injekcija** ili **intramuskularna injekcija**, često skraćeno **IM**, jest injekcija supstance u mišić. U medicini je jedna od nekoliko metoda za parenteralnog davanja lijekova. Intramuskularna injekcija može biti poželjna jer mišići imaju veće i brojnije krvne sudove od potkožnog tkiva, što dovodi do brže apsorpcije od potkožne ili unutarkožnih injekcija. Lijekovi primijenjeni intramuskularnom injekcijom ne podliježu efektu zvanom metabolizam prvog prolaska, koji utječe na oralne lijekove.

Uobičajena mjesta za intramuskularne injekcije uključuju deltoidni mišić nadlaktice i glutealni mišić stražnjice. U novorođenčadi se obično koristimišić *musculus wideus lateralis* bedra. Mesto ubrizgavanja mora se očistiti prije davanja injekcije, a zatim se injekcija daje brzim strelovitim pokretima kako bi se smanjila nelagoda kod primatelja. Volumen koji se ubrizgava u mišić obično je ograničen na 2–5 mililitara, ovisno o mjestu injekcije. Ne bi trebalo odabrati mjesto koje ima znakove infekcije ili atrofiju mišića. Intramuskularne injekcije ne smiju se davati osobama sa miopatijom ili onima koji imaju problema sa zgrušavanjem.

Intramuskularne injekcije obično rezultiraju bolom, crvenilom i otokom ili upalom oko mjesta uboda. Ovi neželjeni efekti su uglavnom blagi i traju najviše nekoliko dana. Rijetko mogu nervi ili krvni sudovi oko mjesta ubrizgavanja biti oštećeni, što rezultira jakim bolom ili paralizom. Ako se ne poštuje odgovarajuća tehnika, intramuskularne injekcije mogu rezultirati lokaliziranim infekcijama kao što su apscesi i gangrena. Iako se u prošlosti preporučivala aspiracija ili povlačenje šprice prije injekcije kako bi se spriječilo nehotično davanje u venu, ona se više ne preporučuje za većinu mjesta injektiranja.

## Upotreba 
Intramuskularna injekcija se obično koristi za davanje lijekova. Lijekovi koji se daju u mišiću uglavnom se brzo apsorbiraju u krvotok i izbjegavaju metabolizam prvog prolaska koji se javlja oralnom primjenom. Lijek se možda neće smatrati 100% bioraspoloživim, jer se i dalje mora apsorbirati iz mišića, što se događa s vremenom. Intramuskularna injekcija je manje invazivna od intravenske i obično traje kraće, jer je mjesto injektiranja (mišić nasuprot veni) mnogo veće. Lijekovi koji se daju u mišić mogu se primijeniti i kao depo injekcija, koji omogućavaju polagano, kontinuirano otpuštanje lijeka tokom dužeg perioda. Certain substances, including ketamine, may be injected intramuscularly for recreational purposes. Nedostaci intramuskularne primjene uključuju vještine i potrebne tehnike, bol od injekcije, anksioznost ili strah (posebno kod djece) i poteškoće u samoprimjeni, što ograničava njegovu upotrebu u ambulantnoj medicini. Međutim, procjenjuje se da se za svaku vakcinu ubrizganu intramuskularno daje 20 injekcija za primjenu lijekova ili druge terapije. U slučaju ozbiljne alergijske reakcije ili anafilakse, osoba može koristiti epinefrin autoinjektor za samoprimjenu epinefrina u mišiću.

## Također pogledajte
* Potkožna injekcija
* Unutarkožna injekcija
* Unutarvenska injekcija

## Reference
## Vanjski linkovi
* 
* Prevention and Control of Influenza, Recommendations of ACIP

Kategorija:Medicinski tretmani
Kategorija:Načini primjene lijeka
Kategorija:Načini doziranja
Kategorija:Injekcije
Kategorija:Mišićni sistem