open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
R.A.B.

**R.A.B.** su inicijali dosad nepoznatog lika sa samog kraja šeste knjige iz serije knjiga o mladom čarobnjaku Harry Potteru, *Princ Mješane krvi*.

Osoba potpisana na papiriću u medaljonu koji je navodno bio vlasništvo Salazara Slytherina, za kojeg su sam Harry Potter i direktor Hogwartsa, Albus Dumbledore, mislili da je horkruks (dio Voldemortove duše), bio je upravo R.A.B. Ta osoba je navodno u posjedu pravog medaljona.

Na kraju šestog dijela Harry, razočaran time što je sam Dumbledore veoma oslabio pokušavajući se domoći medaljona, što je rezultiralo njegovom smrću, odlazi iz Hogwartsa s namjeroma da otkrije ko je ta osoba.

Evo što je pisalo u medaljonu:

*Gospodaru tame, znam da me, kad vi ovo budete čitali, odavno više neće biti, ali želim vam reći da ja znam vašu tajnu. Pravi horkruks je kod mene i namjeravam ga uništiti čim mi se pruži prilika. Iščekujem smrt u nadi da ćete, kad se susretnete sa sebi ravnim, opet biti običan smrtnik. R.A.B.*

Ne mora biti živa, jer kako je Hermiona Granger zaključila, ne zna se kad je medaljon nestao. Kako je medaljon nađen u spilji u kojoj je Voldemort bio kao dječak na izletu sa djecom iz sirotišta, koja se nalazi na nedostupnom mjestu i koja je zaštićena veoma moćnim čarolijama, R.A.B. ili neko ko je uzeo medaljon za njega, morao je posjedovati zavidne magične moći. 

Nagađa se da je tajanstveni R.A.B. zapravo mrtvi brat Siriusa Blacka, Regulus Black. On je bio smrtonoša, kao i većina njegove obitelji (osim Siriusa). Navodno je on ukrao horkruks pa ga je zbog toga Voldemort proganjao i ubio. U petom dijelu Molly Weasley za njega kaže kako nije preživio ni tri dana otkad je napustio smrtonoše (vjerovatno zato što ga je Voldemort proganjao).

U sedmoj knjizi je otkriveno da je R.A.B. doista Siriusov brat Regulus.

Kategorija:Likovi u djelima o Harryju Potteru
Fadil Redžić

**Fadil Redžić** (rođen 10. decembra 1946) bosanskohercegovački je kompozitor i bivši basist sarajevske pop rock grupe Indexi.

## Biografija 
Fadil Redžić rođen je 10. decembra 1946. godine u Bihaću. Školovao se i studirao u Sarajevu, na Prirodno-matematičkom fakultetu, odsjek fizika, kojeg je napustio na četvrtoj godini radi profesionalnog muzičkog opredjeljenja. Nakon toga je diplomirao na Muzičkoj akademiji u Sarajevu. U porodici Redžić još je jedan prvorazredni basist, Fadilov sin Zlatan Redžić, koji se školovao u Sjedinjenim Američkim državama na Indiana University.

## Muzička karijera 
Muzičku karijeru Fadil Redžić je započeo u sastavu Omladinske organizacije Centar u Sarajevu, i to kao - solo gitarist. Tek je prelaskom u grupu Lutalice Slobodana Bode Kovačevića početkom 1964. godine prešao na bas-gitaru. 
Kad je 1965. godine Slobodan Kovačević prešao u Indexe, vrlo brzo za njim Indexima se priključuje i Fadil Redžić.
Uporedo sa sviranjem u Indexima, Fadil Redžić je do kraja 80-tih radio kao producent-urednik Muzičke produkcije RTVSA i bio član Plesnog orkestra Televizije.
Fadil Redžić je dao izuzetan autorski pečat Indexima, komponirajući za grupu samostalno, a vrlo često i zajednički sa Slobodanom Kovačevićem.

Jedno vrijeme se bavio računarima u muzici, odnosno novim tehnikama snimanja zvuka.
Oženio se 11. novembra 1967. godine i sa suprugom Jasnom ima sina Zlatana i kćerku Sanju.
Indexe je napustio u februaru 1996. godine, kada je odlučio da se pridruži porodici koja je preselila u SAD. Zadnji njegovi nastupi s Indexima bili su na dva uzastopna koncerta u dvorani Bosanskog kulturnog centra u Sarajevu, 2. i 3. februara 1996. godine.

Fadil Redžić danas živi u SAD-u, u Atlanti, gdje radi kao elektronski tehničar u Renova Technology Inc., na poslovima renoviranja računara. Muzikom se bavi samo iz hobija, na povremenim jazz-session okupljanjima u muzičkim klubovima u Atlanti.

## Izbor pjesama Fadila Redžića 
* Bacila je sve niz rijeku, 
* Balada (sa Slobodanom Kovačevićem), 
* Bilo je lijepo,
* Blago, 
* Da l' oblak zna, 
* Dan kao ovaj, 
* Ding-da-da,
* Galijom sna, 
* I mi i nas dvoje,
* Indexi '86, 
* Ispili smo zlatni pehar, 
* Jedina moja,
* Krivac si ti, 
* Kupala se cura jedna u potoku pod planinom,
* Moja Hana, 
* Na svoj način, 
* Pokaži mi dlan, 
* Putovi, 
* Samo su ruže znale,
* Slovo o čovjeku, 
* Ugasila je plamen,

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Indexi
Kategorija:Biografije, Bihać
Kategorija:Rođeni 1946.
Kategorija:Basisti
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Živi ljudi
Mevlana (čvor)

**Mevlana** može imati više značenja:
* Mevlana Dželaludin Rumi, turski mistik i persijski pjesnik.
* Lično muslimansko ime, također poznato i kao Mevla.
Ismet Arnautalić

**Ismet "Nuno" Arnautalić** (Sarajevo, 25. decembar 1942) je ritam gitarista, kompozitor, pisac i producent prvoj generaciji sarajevskih pop i rock umjetnika, koje će kasnije muzički kritičari nazvati Sarajevska škola pop i rock muzike. Bio je u prvoj muzičkoj postavi grupe Indexi.

## Karijera 
Prva grupa u kojoj počinje muzičku karijeru, iz gimnazijskih dana, bila je Eho '61, a 1962. godine sa Šefkom Akšamijom osniva Indexe, u kojima svira ritam gitaru do 1969. Bio je jedini ritam gitarista u Indexima, odnosno njegovim odlaskom grupa više nije imala nikog na ritam gitari.

Godine 1971. osniva grupu Jutro sa Goranom Bregovićem, ali saradnju prekidaju dvije godine kasnije, nakon čega je grupa preimenovana u Bijelo dugme.

Od 1971. profesionalni je gitarista u *Plesnom orkestru Televizije Sarajevo*, do 1984. godine, kada preuzima dužnost urednika muzičko-zabavnog programa Radiotelevizije Sarajevo. Ovaj posao obavljao je do 1993. i za to vrijeme realizirao mnoge muzičke serijale. Najpoznatiji su bili *Pop non stop* i *Pop poligon*, te kao poseban projekat Top lista nadrealista.
Kao TV producent realizirao je niz uspješnih programa o muzici, a mnogi od njih su predstavljali TV Sarajevo na međunarodnim festivalima.
Diplomirao je psihologiju na Univerzitetu u Sarajevu.
Za vrijeme aktivnog bavljenja muzikom objavio je više od 70 pjesama za: Indexe, Jutro, Ambasadore, Jadranku Stojaković, Nedu Ukraden i druge izvođače.

Godine 1990, zajedno s grupom autora, osniva filmsku kuću SaGa (skraćeno od 'sarajevska grupa autora'), u kojoj i danas radi kao kreator video spotova. Osim kao producent, realizirao je nekoliko dokumentarnih i igranih filmova kao urednik i redatelj.

## Pjesme Ismeta Arnautalića za Indexe 
* Čudan čovjek, 
* Dječak iz obične ulice,
* Djevojka iz IIIg, 
* Drugi čovjek,
* Kasno je sad, 
* Naše doba,
* Nikada, 
* Pokvareni sat,
* Svijet za sebe, 
* Voljeti nježno,

## Vanjski linkovi 
* Ismet Arnautalić na stranici discogs.com

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Indexi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1942.
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Jugoslavenski gitaristi
Kategorija:Jugoslavenski kompozitori
Kategorija:Jugoslavenski producenti
Kategorija:Bosanskohercegovački gitaristi
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Bosanskohercegovački producenti
Kategorija:Živi ljudi
Đorđe Kisić

**Đorđe Kisić** (Baošići, 15. marta 1934, Sarajevo 25. novembra 2005. godine) bio je najpoznatiji kao bubnjar sarajevske pop rock grupe grupe Indexi.

## Biografija i muzička karijera 
Đorđe Kisić je rođen 15. marta 1934. godine u mjestu Baošići kod Herceg Novog, danas Crna Gora. U Sarajevo se preselio 1946. godine, gdje nastavlja školovanje. 
Profesionalnu muzičku karijeru počeo je 1951. godine već kao 17-godišnjak, kada je postao član ansambla Slavka Hitrija na tadašnjem Radio Sarajevu. Bubnjar Indexa postaje 1963. godine smjenjujući njihovog prvog bubnjara Nedu Hadžihasanovića. U Indexe se vraćao u više navrata i najduže od svih bubnjara je ostao u tom muzičko, sastavu. Od 1966. godine je i član Plesnog orkestra Radiotelevizije Sarajevo. Indexe prvi put napušta 1968. godine i bubnjarsko mjesto ustupa Miroslavu Šaranoviću. Razlog odlaska iz Indexa je prelazak u Plesni orkestar Radiotelevizije Sarajevo, gdje uskoro postaje profesionalni bubnjar. Od 1973. godine bio je u redovnom radnom odnosu s Simfonijskim orkestrom Radiotelevizije Sarajevo, gdje je svirao udaraljke. S Indexima ponovo sarađuje od 1976. godine, smjenjujući se s Pericom Stojanovićem. Tokom rata u Bosni i Hercegovini ranio ga je geler 1994. godine i udaljio s muzičke scene. Međutim, u grupu Indexi se opet vratio 1999. godine. Đorđe Kisić je preminuo 25. novembra 2005. godine u Sarajevu.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1934.
Kategorija:Umrli 2005.
Kategorija:Indexi
Kategorija:Bosanskohercegovački bubnjari
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Biografije, Herceg Novi
Kameni cvjetovi

**Kameni cvjetovi** je studijski album sarajevske grupe Indexi.

## Uvod 
Album "Kameni cvjetovi" objavljen je u proljeće 1999. godine. Bio je to  drugi studijski album u karijeri Indexa. Nakon 30 godina sviranja basa u grupi, u njoj više nije bio Fadil Redžić.

Većinu snimanja su obavili u studiju Muzičke produkcije TVBiH, a u finalnoj fazi jedan dio u studiju TV Ljubljana, gdje je urađeno i završno miksanje materijala.

## Muzičke teme albuma 
Album "Kameni cvjetovi" otvara kompozicija *"Snijeg pade na behar na voće"*, Alimanovićeva obrada stare sevdalinke, u moderniziranom etno stilu i s diskretnim džezerskim štihom.

Iza te savremene etno teme slijedi *"U inat godinama"*, pomalo netipična za Indexe,  jedna punokrvna čvrsta rokerska pjesma, a potom *"Mjesto pod suncem"*, numera koja atmosferom još više vuče na zvuk i muzičke fraze Indexa iz 70-tih godina.

*"Crno bijela pjesma"* predstavlja tipične Indexe iz razdoblja najbolje pop faze, dok *"Leptiru moj"* donosi još jednu, vrlo kratku naznaku koketiranja s etno motivima,* "Ostrvo"*, instrumentalna kompozicija s gitarskim solažama u glavnoj ulozi. 
*"Ruže i suze"* su najpitkija pjesma albuma, s izrazito melodičnim refrenom, *"Poslije tebe"* je ugodna balada, dok pjesma *"I bit ću lud"* između dvije strofe donosi dah kabaretske atmosfere. 
Minimalistička balada *"I još deset"* urađena je na stihove  Abdulaha Sidrana. *"Pukotina"* je još jedna balada, kao i naslovna tema *"Kameni cvjetovi"*, čijim uvodom dominira solo gitara. Album zatvara još jedna instrumentala, *"Zamak"*.

## Tehnički podaci o albumu 
Od 13 pjesama, 11 je komponirao Slobodan Kovačević (instrumental "Ostrvo" uradio je I. Vinković, a "Snijeg pade na behar na voće" je tradicional u muzičkoj obradi Sinana Alimanovića.

Uz osnovnu aktualnu postavu grupe, gost je bila Ekaterina Averianova na čelu, te prateći vokali Željka Katavić-Pilj, Alen Mustafić i Dragoljub Savić, a na nekoliko pjesama bubnjeve je svirao Đorđe Kisić. Snimanje albuma obavio je Rajko Bartula. Omot albuma kreirala je Ajna Zlatar. Tekstove na ovom albumu napisali su Miroslav Pilj, Maja Perfiljeva, Abdulah Sidran, Željko Krznarić.

## Popis pjesama 
*1. Snijeg pade na behar na voće (tradicional – muz.obrada Sinan Alimanović)
*2. U inat godinama (S.Kovačević – M.Pilj – S.Kovačević)
*3. Mjesto pod suncem (S.Kovačević – M.Perfiljeva – S.Kovačević)
*4. Crno bijela pjesma (S.Kovačević – M.Pilj – S.Kovačević)
*5. Leptiru moj (S.Kovačević – M.Perfiljeva – S.Kovačević)
*6. Ostrvo (instrumental; I.Vinković – R.Rihtman)
*7. Ruže i suze (S.Kovačević – Z.Krznarić / R.Rihtman)
*8. Poslije tebe (S.Kovačević – M.Pilj – S.Kovačević)
*9. I bit ću lud (S.Kovačević – Z.Krznarić – R.Rihtman)
*10. I još deset (S.Kovačević – A.Sidran – S.Kovačević)
*11. Pukotina (S.Kovačević – S.Kovačević – R.Rihtman)
*12. Kameni cvjetovi (S.Kovačević – I.Pinjuh – R.Rihtman)
*13. Zamak (instrumental; S.Kovačević – R.Rihtman)

Total Time: 66:13

Kategorija:Albumi iz 1999.
Kategorija:Albumi Indexa
Džin (islam)

[desno|mini|200px|[Kur'anska stranica, sura "Džin", 16. vijek]]
**Džin** (arapski جني) natprirodno je stvorenje nevidljivo ljudskom oku.

## Islamski pogled 
U Kur'anu se džini spominju na nekoliko mjesta i jedna sura nosi njihovi ime. Kur'an spominje da je "čovjek stvoren od sasušene ilovače, kao što je grnčarija, a džin od plamena vatre". Otac ljudi je Adem, a otac džina je Iblis. Po mišljenju nekih islamskih učenjaka (Ibn Kesir), džini su na Zemlji živjeli prije ljudi. Njima će biti suđeno na Sudnjem danu kao i ljudima.

## Klasifikacija i karakteristike 
Društveno uređenje džina identično je čovjekovom; posjeduju pravni sistem, vjenčavaju se i sahranjuju. Muhammed je podijelio džine na tri vrste: one koji imaju krila i lete, one koji nemaju udove i kreću se pužući i one koji imaju sposobnost pretvaranja u zmije i pse u pojavnom svijetu. Ibn Mesud, Muhammedov prijatelj, prenosi da u noći kada su džini došli i slušali Kur'an od Muhammeda pojavili su se u različitim oblicima (lešinari, zmije) a drugi u obliku visokih ljudi u bijelim haljinama.

* "O, dostojanstvenici, ko će mi od vas donijeti njen prijesto prije nego što oni dođu da mi se pokore?" "Ja ću ti ga donijeti", reče Ifrit, jedan od džina, "prije nego iz ove sjednice svoje ustaneš, ja sam za to snažan i pouzdan." "A ja ću ti ga donijeti", reče onaj koji je učio iz Knjige, "prije nego što okom trepneš". I kad Sulejman vidje da je prijesto već pored njega postavljen, uzviknu: "Ovo je blagodat Gospodara moga, koji me iskušava da li ću zahvalan ili nezahvalan biti. A ko je zahvalan u svoju korist je zahvalan, a ko je nezahvalan pa, Gospodar moj je neovisan i plemenit. Promijenite izgled njenog prijestolja da vidimo hoće li ga ili neće prepoznati!" (Kur'an)

Kategorija:Islam
Evlija Čelebija

mini
**Evlija Čelebija** (pravo ime **Evlija ibn Derviš Mehmed Zili**) bio je osmanski putopisac. U toku četrdeset godina putovao je po Osmanskom Carstvu i izvan njega, a učestvovao je i u brojnim bitkama. O svim svojim opažanjima i doživljajima napisao je opsežno djelo u deset knjiga pod imenom "Putopis".

On u svojim putopisima opisuje gradove, historiju, građevine, običaje i tradiciju, kao i značajne ličnosti iz zemalja koje je posjetio. U njegovim putopisima su opisi balkanskih zemalja iz 17. vijeka. Ostavio je i brojne zabilješke o Bosni i Hercegovini i Sarajevu.

## Biografija 
Evlija Čelebija, poznat i pod imenom Evlija Efendi, rođen je 25. marta 1611. u Carigradu, gdje je stekao obrazovanje sa dvoru sultana Murata IV. Pored toga, bio je i hafiz. Godine 1640. polazi na svoje prvo putovanje izvan Istanbula i do kraja života putuje širom Evrope, zapisujući u svoj dnevnik (*Sejahatnama*) svoja iskustva. Putovao je sam ili u pratnji osmanskih državnika. Krajem augusta 1660. polazi na putovanje u Bosnu sa svojim rođakom Melek Ahmed-pašom. Narednih deset godina putovao je Evropom, a nakon čega se vraća u Istanbul. Godine 1671. odlazi na hadž u Mekku, a kasnije je putovao u Egipat, Sudan i Abesiniju. Posljednje putovanje koje je zabilježio poduzeo je u julu 1676. Nije poznato kada je umro. *Putopis* Evlije Čelebije, sadrži više tomova koji se odnose na zemlje gdje je putovao, uključujući i Bosnu i Hercegovinu.

## Putovanja 
### Mostar 
### Evropa 
### Azerbejdžan 
### Krimski kanat 
### Partenon 
### Sirija i Palestina 
## Otkrivanje lika i djela Evlije Čelebije 
## Također pogledajte 
* Osmansko Carstvo
* Turska književnost

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Evlija Celebi Putopisi 

Kategorija:Turski putopisci
Kategorija:Rođeni 1611.
Kategorija:Umrli 1682.
Kategorija:Biografije, Istanbul
Plav

mini|280px|Plav, džamija "Sultanija"
**Plav** (ćir. *Плав*, ) je grad i naseljeno mjesto, te sjedište općine u Crnoj Gori.

## Geografija
Plav se nalazi u podnožju planinskog masiva Prokletije, na izvoru rijeke Lim. Simbol Plava je historijski spomenik "Redžepagića kula" koja se nalazi u samom centru grada.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2011. godine općina Plav imala je 9.081 stanovnika, od čega u samom Plavu 3.717.

### Općina Plav 
**Napomena**: *U 2014. smanjena za izdvojeni dio područja od koga je nastala općina Gusinje u kojoj su sadržani podaci od 1948–2011.*

### Plav (naseljeno mjesto)
**Napomena**: *Ranije povećano za naselje **Rudo Polje** koje je ukinuto.*

#### Popis 2011.
**Napomena**: *Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.*

#### Raniji popisi
## Galerija 

Datoteka:Plav - drevena mesita z 18. stol.jpg|stara drvena džamija
Datoteka:Plav - Redzepagica Kula - tvrz muslimskeho hodnostare.jpg|Redžepagića kula
Datoteka:Plav - muslimsky hrbitov a vyhled na mesto.jpg|mezarje
Datoteka:Plavske jezero2, v pozadi cernohorske Prokletije (Karanfili,.jpg|Plavsko jezero
Datoteka:Plav3.JPG|krajolik

## Također pogledajte
* Spisak općina u Crnoj Gori

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Gradovi u Crnoj Gori
*
Priboj

**Priboj** je grad i općina u Srbiji i pripada Zlatiborskom upravnom okrugu.

## Naseljena mjesta 
Banja, Batkovići, Brezna, Bučje, Dobrilovići, Živinice, Zabrđe, Zabrnjica, Zagradina, Zaostro, Jelača, Kalafati, Kaluđerovići, Kasidoli, Kratovo, Krnjača, Kukurovići, Mažići, Miliješ, Plašće, Požegrmac, Priboj, Pribojska Goleša, Pribojske Čelice, Rača, Ritošići, Sjeverin, Sočice, Strmac, Hercegovačka Goleša, Crnugovići, Crnuzi i Čitluk

## Vanjski linkovi 
* Priboj.net - Priboj online

## Također pogledajte 
* Sandžak

Kategorija:Općine u Srbiji
*
Kategorija:Općine u Zlatiborskom okrugu
Kategorija:Općine Šumadije i zapadne Srbije
Ostrvo Princa Edwarda

**Ostrvo Princa Edwarda** je najmanja provincija u Kanadi. Nalazi se na istoku Kanade, u Zalivu sv. Lovre (). Glavni grad je Charlottetown, a ukupna površina iznosi 5.660&nbsp;km2.

## Geografija 
Ostrvo princa Edwarda nalazi se u Zalivu sv. Lovre, koji je dobio ime po ušću istoimene rijeke u blizini ovog ostrva. Pored Nove Škotske i Novog Brunswicka, spada u grupu tzv. atlantskih primorskih provincija (eng. *maritime provinces*). Zajedno s Novim Brunswickom čini geografsku cjelinu Nortamberlandskog tjesnaca. Reljef ostrva uglavnom je blago brežuljkast.

## Historija 
Ovo ostrvo prvobitno je bilo dio francuske provincije Akadije. Ime ostrva je bilo Île Royale (*Kraljevsko ostrvo*). Nakon što su pobijedili Francuze na ovim prostorima, Englezi su 1758. protjerali Akađane s ostrva i uspostavili britansku vlast. Novo ime koje su dali ostrvu bilo je Ostrvo sv. Ivana (''St. John's Island''). Otad se na ostrvo doseljava stanovništvo britanskog porijekla. Ostrvo se kasnije odvaja od Nove Škotske, a dolazi i do promjene imena. Pošto je ime "Saint John's" bilo isuviše čest toponim u britanskim kolonijama, ostrvo dobija ime Ostrvo princa Edwarda, po tadašnjem britanskom princu, Edvardu Augustu, vojvodi od Kenta, sinu engleskog kralja Đorđa III. Godine 1864. ostrvo je bilo domaćin prve konferencije koja je vodila ka utemeljenju Kanade. Devet godina kasnije provincija se pridružila Kanadi.

## Stanovništvo 
Stanovništvo ove provincije prvobitno su činili Mik'maq Indijanci. Danas oni predstavljaju neznatnu manjinu u ukupnom broju stanovnika. Većinu stanovništva čine ljudi britanskog, irskog ili francuskog porijekla. Ova provincija pretežno je ruralnog karaktera. Glavni grad Charlottetown ima nešto preko 30.000 stanovnika i skupa sa dva znatno manja naselja čini jednu od dvije urbane konglomeracije na ostrvu.

## Ekonomija 
Ekonomija ove provincije zasniva se na poljoprivredi i sezonskom turizmu. Poljoprivreda funkcionira kao niz manjih farmi. Najzastupljeniji je uzgoj sjemenskog krompira. Ova provincija proizvodi oko trećine od ukupne količine krompira proizvedenog u Kanadi. Turizam je postao izraženiji u ekonomiji provincije nakon otvaranja mosta koji je 1997. povezao ovo ostrvo s kopnom.

Na sjeveru ostrva nalazi se istoimeni nacionalni park, osnovan 1937.

## Također pogledajte 
* Kanada
* Provincije i teritorije Kanade

Kategorija:Pokrajine i teritorije Kanade
Kategorija:Ostrva
Kategorija:Ostrvo Princa Edwarda
Muhamed (čvor)

Ime **Muhamed** ili **Muhammed** ili **Muhammad** ili **Mohammad** ili **Mohamet** ili **Mahomet** može imati višestruko značenje i primjenu:

* Muhammed, Božiji poslanik ili vjerovjesnik
* Lično muslimansko ime
* Dugi oblik skraćenog imena **Mehmed** ili **Mehmet**
Maksimilijan Vrhovac

mini|desno|Maksimilijan Vrhovac
**Maksimilijan Vrhovac** (Karlovac, 23. novembar 1752. - Zagreb, 16. decembar 1827.), zagrebački biskup.

Jedan je od idejnih začetnika hrvatskog narodnog preporoda. Vrhovčeva prosvjetiteljska usmjerenost najjače je izražena u njegovu neumornom zalaganju na prikupljanju nacionalnog duhovnog blaga i širenju knjige u hrvatskom narodu. On sam nabavlja sve što bi moglo pridonjeti duhovnom probitku naroda i razvoju znanosti u Hrvata. 1808. predlaže Hrvatskom saboru da se njegova knjižnica otvori javnosti.

Vrhovac pokušao je prevoditi Bibliju na hrvatski (kajkavski) jezik. Njegovi suradnici (kao Stjepan Korolija, Ivan Birling, Ivan Nepomuk Labaš, Tomaš Mikloušić, Antun Vranić, Ivan Rupert Gusić) prevodili su nekoje knjige Svetog pisma.

## Reference 
* Franjo Šanjek: "Kršćanstvo na hrvatskom prostoru" (Zagreb, Kršćanska sadašnjost, 1996., str.406.)

## Vanjski linkovi 
* Maksimilijanova kupelj
* Biografija na stranicama HRT-a
Lav, vještica i ormar

***Lav, vještica i ormar*** je roman epske fantastike za djecu koji je napisao C. S. Lewis, a objavio Geoffrey Bles 1950. Bio je prvi objavljen od sedam romana u *Narnijskim hronikama* (1950–1956) i najpoznatija je; od svih autorovih knjiga ona se najviše održava u bibliotekama. Iako je bila i napisana i objavljena prva u serijalu, druga je po redu u posljednjih nekoliko izdanja, koji su poredani prema historiji Narnije. Ilustrirala ju je Pauline Baynes.

Većina romana je smještena u Narniji, zemlji pričajućih životinja i mitskih bića kojima je Bijela Vještica vladala stotinu godina duboke zime. U okviru priče, četvoro engleske djece žive u velikoj staroj seoskoj kući tokom njihove evakuacije iz Londona tokom II. Svjetskog rata. Najmlađi posjete Narniju tri puta pomoću ormara u gostinskoj sobi. Svo četvoro djece su zajedno u njihovom trećem posjetu, što potvrđuje njezinu priču i obuhvata zadnjih 12 od 17 poglavlja osim kratkog zaključka.  U Narniji se čini da braća i sestre ispunjavaju staro proročanstvo, pa se uskoro upuštaju u avanturu da spase svoje živote kao i da oslobode zemlju. Lewis je napisao knjigu za, i posvetio je, svojem kumčetu Lucy Barfield. Ona je bila kćerka Owena Barfielda, Lewisovog prijatelja, učitelja, savjetnika i povjerenika.

*Time* magazin je uključio ovaj roman u svoj "All-TIME 100 Novels" (eng. *100 romana svih vremena*) (najbolji romani na engleskom jeziku od 1923 do 2005). 2003., roman je uvršten pod brojem 9 na BBC-ovoj anketi The Big Read. Također je objavljen na 47 stranih jezika.

## Radnja 
Glavni su likovi četvoro djece, dva brata Edmund i Peter te dvije sestre Lucy i Susan. Radnja ove priče počinje kada se djeca jednog dana igraju u staroj kući skrivača. Najmlađa Lucy uđe u jedan stari ormar koji je dovede u drugu zemlju koja se zove Narnija. U njoj vlada bijela čarobnica Jadis zbog koje vječno traje zima. Uz pomoć fauna Tumnusa, dabrova i lava Aslana djeca uspiju pobjediti zlu čarobnicu. Nakon nekoliko godina zaboravljaju na njihov svijet, oni su sada već stariji i kraljevi su Narnije. No jednoga dana love bijelog jelena po šumi u nadi da će im donjeti sreću, tada se izgube i ponovno se vrate u svoj svijet, gdje shvate da vrijeme drugačije prolazi, tj. oni su izbivali godinama, a u njihovom svijetu su prošle sekunde.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Britanska književnost
Kategorija:Fantastika
Kategorija:Knjige iz 1950.
Clive Staples Lewis

**Clive Staples Lewis** (Belfast, 29. novembar 1898. – Oxford, 22. novembar 1963.), sjevernoirski pisac.

## Biografija 
Sin Alberta Jamesa Lewisa i Flore Auguste Hamilton Lewis. Imao je i brata Warrena Lewisa koji se također bavio pisanjem, ali ne fantastikom, već historijskim knjigama. Nakon što mu je majka umrla od raka s bratom odlazi u Englesku na fakultet gdje ga počinje zanimati nordijska mitologija i Wagnerova muzika, te napušta kršćansku vjeru i postaje ateist. 1933. postao je član grupe "The Inklings" s J.R.R. Tolkienom, često su se nalazili u Lewisovoj sobi, ali i u pubu koji se zvao "The Bird and Baby". 1938. izdaje prvi dio svoje SF trilogije "Out of the silent planet", a 1943. izdaje "Perelandru", drugi nastavak SF trilogije. Godine 1945. Charles Williams, Lewisov bliski prijatelj, član Inklingsa umire, a te iste godine izlazi i zadnji nastavak SF trilogije "That Hideous Strength".

Godine 1950, najvažnije u Lewisovoj karijeri, izlazi prva od sedam knjiga nazvanih Narnijske hronike - "Lav, vještica i ormar". Sljedeće godine izdaje drugi nastavak "Kraljević Kaspijan". 1952. izlazi treći nastavak "Plovidba broda Zorogaza", a Lewis upoznaje svoju buduću ženu Joy Davidman Gresham. 1953. "Srebrni stolac", četvrti nastavak, 1954. "Dječak i njegov konj", peti nastavak, 1955. "Čarobnjakov nećak", šesti nastavak, te godine izlazi i Lewisova biografija "Surprised by Joy: The Shape of My Early Life." 1956. "Posljednja bitka", zadnji nastavak Narnijskih hronika.

Iste se godine građanski vjenčao s Joy da bi ona dobila dozvolu stalnog boravka u Britaniji. Godinu dana kasnije otkriveno je da Joy boluje od raka kostiju. Sljedeće godine Lewis i Joy odlaze u Irsku na 10 dana. Joy umire 1960. godine, a Lewisu ostavlja svog sina iz prvog braka Douglasa. 1961. izdaje "A Grief Observed" u kojoj opisuje svoju bol i patnju zbog ženine smrti pod pseudonimom N. W. Clerk. C. S. Lewis umire 22. novembra 1963. godine, sedmicu dana prije svog 65. rođendana, na dan atentata na američkog predsjednika Johna F. Kennedyja. Pokopan je u Oxfordu.

Kategorija:Britanski pisci
Kategorija:Biografije, Belfast
Kategorija:Rođeni 1898.
Kategorija:Umrli 1963.
Subdukcija

u području subdukcije]]

**Subdukcija** je u geologiji proces uranjanja, ili *tonjenja* jedne litosferne ploče pod drugu. Suprotno tome, nasjedanje jedne tektonske ploče na drugu naziva se *obdukcijom* (geološki pojam, za razliku od obdukcije u medicini). 

Kako tektonske ploče na kojima su kontinenti već imaju manju specifičnu težinu od onih koje su pretežno prekrivene okeanima, kroz historiju zemlje je uvijek dolazilo do velikih subdukcija morskog dna. Lakše kontinentalne ploče ostajale su gore, dok su teže tonule i uranjale pod njih i bivale ponovo rastaljene pod zemljinom korom. Pri tome, dolazi do djelomičnog uzdizanja gornje ploče i do potresa uslijed trenja u području subdukcije.

Mjestimično, uvijek u manjem obujmu, se može dogoditi da dio ploče koja tone "nasjedne" na ploču pod koju inače uranja ostali dio ploče. Pri tome, dijelovi morskog dna ostaju na rubovima kontinenata kao jedan vid *obdukcije*.

Posljedica subdukcije je nastajanje novog tla, okeanske kore, na mjestima gdje se tektonske ploče odmiču jedna od druge i nastaju pukotine koje se najčešće zovu okeanski jarci. 

Na taj se način morsko dno neprekidno obnavlja tako da ne postoji niti jedno mjesto na nekoj okeanskoj tektonskoj ploči starije od 200 miliona godina.

Prema drugim hipotezama, u slučajevima kada su rubovi kontinenata dugi više stotina kilometara, jer je kontinent duboko utisnut u zemljinu koru pa subdukcija nije moguća, dolazi do međusobnog sudaranja ploča pa se na rubovima stvaraju nabori, nabrano gorje. 

## Također pogledajte 
* Pacifički vatreni prsten


Kategorija:Geološki procesi
Kategorija:Litosfera
Kategorija:Tektonika ploča
Geotektonika

**Geotektonika** ili kraće, **tektonika** bavi se pokretima i deformacijama u Zemljinoj kori odnosno litosferi i to na globalnoj razini, te kontaktima pojedinih kontinentalnih i ocenaskih ploča koje se kreću po gornjem sloju astenosfere, tj. Zemljinom plaštu. Strukturno oblikovanje pojedinih kompleksa rezultat je geodinamskih promjena u prošlosti, što upućuje na nedjeljivu povezanost *geodinamike i geotektonike*. Međutim, u okviru specifičnih zadataka težište *geodinamike* je analiza uzroka promjena, a *geotektonike* rekonstrukcija strukturnih i mofroloških posljedica tih promjena kao okvira određenog zbivanja. Odraz toga zbivanja na površini Zemlje predmet je geomorfologije.

Zemljina površina je podijeljena u 8 velikih i nekoliko manjih ploča koje se sporo kreću i mijenjaju veličinu. Intenzivna geološka aktivnost se događa na rubovima ploča gdje se ploče odmiču jedna od druge, jedna prema drugoj ili prolaze jedna uz drugu. Teorija o tektonici ploča, potječe iz prve polovine 20. vijeka i obuhvatila je opisala je mehanizme podvlačenja ploča i širenja oceana.

## Alfred Wegener 
Čast ustroja teorije tektonike ploča dugujemo naučniku Alfredu Wegeneru (1880-1930) koju je objavio u svojem djelu *The origin of continents and oceans*. Do danas je doživjelo nekoliko izdanja.

## Podvlačenje kontinentalnih ploča 
Kontinenti se slobodno kreću po gornjem sloju astenosfere mijenjajući međusobno svoje položaje i oblike.

## Širenje srednjoocenskih grebena 
Morsko dno nastaje na srednjokenskih grebenima od kuda se izlaze goleme količine lave, šireći ocenasko dno te stvarajući nove dijelove ocenske kore. Obje strane okeanskog dna uz srednjookenaki greben se kreću, ali u suprotnim pravcima, prema kontinentalnim pločama na rubovima. Danas je možda najpoznatiji Atlantski srednjookeanski greben, s izraženom vulkanskom aktivnošću i na površini (Island).
Energetika

**Energetika** je privredna djelatnost koja se bavi proučavanjem i iskorištavanjem različitih izvora energije te proizvodnjom električne energije. Energetika je bitna za razvoj čitavog društva. Savremeni privredni razvoj neke zemlje u potpunosti zavisi od raspoloživih izvora energije, njihove iskorištenosti i primjene u proizvodnji i potrošnji. 
Na osnovi izvora energije koje je čovjek koristio u prošlosti i načina njihovog iskorištavanja oni se mogu podjeliti u tri faze:
# faza biološke energije (do sredine 18. vijeka)
# faza mehaničke energije (tokom 19. vijeka)
# faza električne energije (tokom 20. vijeka)

Danas se u svijetu koriste različiti izvori energije. Mogu se podijeliti na:
* klasične
* alternativne

Klasični izvori energije su:
* drvo
* ugalj
* nafta
* prirodni gas
* vodena energija
* atomska ili nuklearna energija

Alternativni izvori energije su:
* sunčeva energija
* energija vjetra
* energija morskih valova
* geotermalna
* energija biomase
* energija plime i oseke

Energetske izvore možemo podijeliti i s obzirom na njihovu obnovljivost:
* obnovljive
* neobnovljive

Razvoj industrije zahtijevao je ogromne količine energije. Što je razvoj industrije išao brže, potreba za energijom je postajala sve veća i veća.

Energetika je također visoko profitabilna grana privrede. Takav primjer je ogromni ekonomski razvoj zemalja koji posjeduju izvore nafte i gasa.
Ostali izvori energije drvo i ugalj su manje profitabilni, oni se najčešće koriste u svrhe jedne zajednice ili više njih, za npr. grijanje i slično.

A najveći i najznačajniji energetski izvor jeste vodeni potencijal ili vodena energija. Primjer su hidrocentrale, koje se grade na rijekama, ili pregrađivanje rijeke i stvaranje vještačke akumulacije ili jezera. Ipak takav hidropotencijal je i štetan po zdravlje ljudi.

## Također pogledajte 
* Održivost

Kategorija:Tehnika
Kategorija:Energetika
Alfred Wegener

**Alfred Lothar Wegener** (1. novembar 1880 – novembar 1930) bio je njemački klimatolog, geolog, geofizičar i istraživač polarnih regija. Tokom života je prvenstveno bio poznat po svojim dostignućima u meteorologiji i kao pionir polarnih istraživanja, ali danas je najviše upamćen kao začetnik hipoteze o pomjeranju kontinenata jer je 1912. godine sugerirao da se kontinenti polako kreću oko Zemlje (njemački: *Kontinentalverschiebung*). Njegova hipoteza bila je kontroverzna i naširoko odbačena od geologa sve do 1950-ih, kada su brojna otkrića poput paleomagnetizma pružila snažnu podršku za pomicanje kontinenta, a time i značajnu osnovu za današnji model tektonike ploča. Wegener je bio uključen u nekoliko ekspedicija na Grenlandu gdje je proučavao polarnu cirkulaciju zraka prije nego što je dokazano postojanje mlaznog toka. 

## Reference 
Kategorija:Njemački naučnici
Kategorija:Njemački meteorolozi
Kategorija:Njemački geofizičari
Kategorija:Biografije, Berlin
Kategorija:Rođeni 1880.
Kategorija:Umrli 1930.
Jonsko more

**Jonsko more** (grčki: *Ιόνιο Πέλαγος*, latinski: *Mare Ionium*, italijanski: *Mare Ionio*, albanski: *Deti Jon*), dio Sredozemnog mora koji se nalazi između Grčke na istoku, Sicilije na jugozapadu i Italije na zapadu i sjeverozapadu. Iako su ga stariji autori smatrali dijelom Jadranskog mora, Jonsko more se sada smatra posebnom morskom površinom. U Jonskom moru, južno od Grčke, izmjerena je najveća dubina u Sredozemlju (4.900 m).

Jonsko more je povezano s Tirenskim morem Mesinskim vratima, a s Jadranskim morem Otrantskim vratima. Najveća ostrva u ovom moru su Krf, Zakintos, Kefalonija, Itaka, i Lefkas, tj. Jonska ostrva.

Najvažnije trajektne veze su između Patrasa u Grčkoj i Brindisija i Ancone u Italiji.

Kategorija:Geografija Albanije
Kategorija:Geografija Grčke
Kategorija:Geografija Italije
Kategorija:Grčka mora
Kategorija:Italijanska mora
Kategorija:Mora
Kategorija:Mediteran
Kategorija:Sredozemno more
Pacifički vatreni prsten

**Pacifički vatreni prsten**, koga zovu i **Pacifički vatreni pojas** a najpoznatiji je pod engleskim imenom **Ring of Fire**, jeste imaginarni "pojas" vulkana koji okružuje Tihi okean. Tu se nalazi 40% svih aktivnih vulkana koji su uz to, kao stratovulkani ili sivi vulkani, imaju ogromnu eksplozivnu snagu.

Oko ruba Tihog okeana smješten je lanac vulkana i mjesta koja su najsklonija seizmičkim aktivnostima. Ovaj pojas čini 75% aktivnih vulkana na Zemlji i tamo se događa oko 90% svih zemljotresa. Nema potpuno kružni oblik, podsjeća na potkovicu obima 40 000&nbsp;km. Niz od 452 vulkana proteže se od južnog vrha Južne Amerike, uzduž obale Sjeverne Amerike, preko Beringovog moreuza, te kroz Japan i do Novog Zelanda. Nekoliko aktivnih i uspavanih vulkana na Antarktiku, međutim, "zatvara" prsten. Uzrok nastanka ovog, geološki najaktivnijeg područja na planeti su upravo pomijeranja tektonskih ploča koje se, kao komadi slagalice uklapaju jedna uz drugu. Plašt, odnosno sloj čvrste, rastopljene stijene se nalazi na vrhu pokretnih ploča koje nisu učvršćene. Pacifički vatreni prsten se najvećim dijelom sastoji od niza otočnih lukova kao što su Aleuti, Kurili ili japanska Ryūkyū ostrva. Samo na nekoliko zapadnopacifičkih otočnih lukova otpada 45% svih vulkana na svijetu.

Taj pojas živih vulkanskih aktivnosti obuhvata gotovo cijelu pacifičku tektonsku ploču. Duž njenih rubova uslijed tektonike ploča dolazi do subdukcije koje stvaraju slaba područja u litosferi koja pogoduju izlasku tekuće magme. mini|lijevo|180px|Erupcija vulkana Pinatubo, 1991.

## Također pogledajte 
* Cunami
* Potres i cunami u Sendaiju, Japan, 2011.

## Reference 
Kategorija:Tektonika ploča
Kategorija:Vulkanologija
Kategorija:Geografska područja od seizmološkog interesa
Kategorija:Geografija Okeanije
Kategorija:Vulkani u Tihom okeanu
Kategorija:Krajnje tačke na Zemlji
Predsjednik vlade

**Predsjednik vlade** ili **premijer vlade** je naziv za šefa vlade ili izvršnog dijela vlade u parlamentarnom sistemu u određenoj državi, provinciji ili teritoriji. Premijerom se također u nekim zemljama naziva i predsjednik ministarstva.

## Bosanskohercegovački premijer 
**Premijerka BiH** je trenutno Borjana Krišto. Ustavni naziv za premijera u BiH je **Predsjedavajući Vijeća ministara**

## Također pogledajte 
* Monarh (titula)
* Predsjednik

Kategorija:Premijeri
Kategorija:Titule
Kategorija:Ministri
Kategorija:Pozicije autoriteta
Kategorija:Šefovi država
Pentagram (grupa)

mini|desno|350px|Pentagram, 2008, İstanbul

**Pentagram** je turska heavy metal/power metal muzička grupa. 

## Članovi grupe 
* Murat İlkan (pjesnik), 
* Hakan Utangaç (gitara), 
* Tarkan Gözübüyük (bas), 
* Metin Türkcan (gitara) 
* Cenk Ünnü (bubanj)

## Diskografija 

**Godina**
**Album**

1990
*Pentagram*

1992
*Trail Blazer*

1997
*Anatolia*

1998
*Popçular Dışarı* *(Live)*

2001
*Unspoken*

2002
*Bir*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Web stranica

Kategorija:Turske heavy metal grupe
APA stil

mini|"The Publication Manual of the American Psychological Association" (peto izdanje)
**APA stil** () jest stil pisanja i format akademskih dokumenata kao što su naučni članci i knjige. Citiranja se koriste uz pomoć referenci pri dokazivanju teze za neki esej ili rad. Koristi se za naučne radove na poljima poput (biologije, hemije, matematike, a manje za kategorije kao historija, jezici itd. Stil je poznat po knjizi *The Publication Manual of the American Psychological Association* u kojoj je detaljno opisan ovaj stil pisanja i formatiranja. Drugi poznati stil je MLA stil.

## Korištenje 
Iako ima jedan broj ljudi koji se protive ovom stilu citiranja, većina smatra da ovaj stil pisanja i formatiranja daje dobar doprinos kod citiranja. APA stil nudi jednak stil citiranja što olakšava piscu brži i efikasniji rad kod citiranja. Pisci koji imaju probleme pri pisanju knjige, pomoću priručnika za upotrebu APA stila mogu mnogo lakše da riješe probleme kod citiranja naučnih izvora.

## Naslovi 
Iza APA stila dolaze naslovi sa kojima se uvodi red u referencama.

*Nivo 5: CENTRIRAN, VELIKA SLOVA, NASLOV
*Nivo 4: *Uvučen, kurzivan tekst, manja slova, naslov o paragrafu sa tačkom na kraju.* 
*Nivo 3: 
*Nivo 2: 
*Nivo 1:

## Također pogledajte 
* Citati

## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20130327002726/http://www.apastyle.org/

## Reference 
Kategorija:Akademski vodiči za stilove
Kategorija:Radovi o psihologiji
Kategorija:Stilski vodiči za američki engleski jezik
Ilija Crijević

**Ilija Crijević** (1463–1520) bio je dubrovački pisac i humanist, posebno poznat po svojim ljubavnim elegijama.

Rođen je u staroj dubrovačkoj plemićkoj porodici Crijević (latinski *Cerva*). U 22. godini života postaje član akademije na Kvirnalu. Svoje glavne radove napisao je u Rimu, a to su: *"Rasprava o Vergiliju"*, *"Latinski enciklopedijski rječnik"* (LEXICON), te niz erotskih pjesama koje je nadahnula ljubav prema rimljanki Flaviji. Osim erotskih pjesama sačuvane su i ode, elegije, himne, epigrami i epistole.

1484. godine ovjenčan je lovorovim vjencem, a 1487. godine vraća se u Dubrovnik, te vrši manje građanske službe.

## Također pogledajte 
* Dubrovačka republika
* Dubrovnik
* Dalmacija

Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Rođeni 1463.
Kategorija:Umrli 1520.
Kategorija:Biografije, Dubrovnik
Kategorija:Dubrovačko plemstvo
Fonologija

**Fonologija** je nauka koja proučava kako jezik iskorištava razlikovnu funkciju fonema radi komunikacije 
(od grč. φωνή, phone = glas, λόγος, lógos = riječ, govor, nauka). Ovo je disciplina koja proučava jezičku funkciju i ponašanje govornih jedinica. Najmanje jedinice koje imaju razlikovnu funkciju jesu fonemi (centralni pojam u fonologiji). Fonologija proučava sistem govornih jedinica (glasova) u jeziku, dok se fonetika bavi proučavanjem artikulacijskih i akustičnih obilježja glasova i govora.
Uobičajeno je označiti fonološku transkripciju kosim zagradama / /.

## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20121023004253/http://www.dmoz.org/Science/Social_Sciences/Linguistics/Phonetics_and_Phonology/


Kategorija:Lingvistička terminologija
Kad jaganjci utihnu

* *Kad jaganjci utihnu* (film), film američkog režisera Jonathana Demme
* *Kad jaganjci utihnu* (roman), roman američkog pisca Thomasa Harrisa
Zastava Republike Srpske

mini|250px|Zastava Republike Srpske
**Zastava Republike Srpske** jest tradicionalna crveno-plavo-bijela trobojka. Sadržava panslavenske boje crvenu, plavu i bijelu. Kao srpska zastava u upotrebi je od 1835. godine. Na tlu Bosne i Hercegovine počela se koristiti od 9. januara 1992. godine. Po rasporedu boja slična je zastavi Srbije, od koje se razlikuje uglavnom u odsustvu grba. U Republici Srpskoj često se mogu vidjeti različite varijacije zastave, pa i u službenim prilikama, trobojnica na koju je dodan neki amblem, krst s četiri ocila, grb ili slični simboli. Zvanično je u upotrebi od potpisivanja Dejtonskog sporazuma, kada je Republika Srpska priznata kao entitet u sastavu Bosne i Hercegovine.

## Također pogledajte 
* Amblem Republike Srpske

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Zastave Bosne i Hercegovine
Kategorija:Republika Srpska
Miloš Obilić

**Miloš Obilić** bio je vazal srpskog kneza Lazara Hrebeljanovića. Nedostaju savremeni historijski izvori o njemu. Rekonstrukcija njegove pojavnosti najčešće se izvodi iz tradicije srpskih narodnih pjesama. Tako je, po tradiciji čuveni Miloš Obilić koji je ubio sultana Murata na Kosovu polju juna 1389. godine iz vrela XVIII stoljeća ustvari Miloš Kobilić, Kobilović u sličnim izvorima 16. vijeka (Mavar Orbin, Benedikt Kuripešić, anonimni Dukin prevodilac i dr.). Prema jednom viđenju u epskom ciklusu djelo koje je Miloš izvršio na Kosovu toliko je smatrano velikim, punim srca i snage, da se počelo vjerovati da takav junak i ne može biti običan čovjek nego da ga je kobila zadojila. Prema Konstantinu Jirečeku u XVIII stoljeću se smatralo da je nepristojno ime koje potječe od kobile, pa je tada prezime Kobilić preinačeno u Obilić (Miloin > Biliš Kobila > Miloš Kobilić ili Kobilović > Miloš Obilić). 

## Također pogledajte 
* Kosovska bitka
* Lazar Hrebeljanović

## Literatura 
* Јован Ђорђевић, Милош Обилић – војвода кнеза Лазара, Књижара Здравка Спасојевића, Београд 1924.
* Константин Јиречек, Историја Срба, Књига 1, Слово љубве, Београд 1978, 325.
* Benedikt Kuripešić, Putopis kroz Bosnu, Srbiju, Bugarsku i Rumeliju 1530, Beograd 2001, 39-41.
* Петар Томац, Косовска битка, Војноисторијски гласник 1, Београд 1950, 128. 
* Михаило Динић, Дукин преводилац о боју на Косову, Зборник радова Византолошког института 8, Београд 1964, 64.
## Vanjski linkovi
* Miloš Obilić, RTS Obrazovno - naučni kanal - Zvanični kanal
Kategorija:Historija Srbije
Marko Antonije

[thumb|desno|180px|Kip Marka Antonija, [Vatikanski muzeji|Vatikanski muzej]]
**Marko Antonije** (lat: *Marcus Antonius*, rođ. 14. 1. 83.- 53. god.- umro 1. 8. 30. god. p. n. e.) bio je rimski državnik i vojskovođa. Antonije je ostao upamćen prije svega kao jedna od vodećih ličnosti u vrijeme posljednje faze građanskih ratova u Rimu koja se završila upravo njegovim porazom u bitki kod Akcija i uspostavljanjem Avgustovog principata. Antonijeva ljubavna veza sa kraljicom Egipta, Kleopatrom kasnije će postati predmet inspiracije za brojne umjetnike.

## Također pogledajte 
* Gaj Vibije Pansa Cetronijan

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rimsko Carstvo
Kategorija:Biografije
Hedwiga

**Hedwiga** je ime imaginarne sove Harry Pottera iz romana i filmova o *Harryju Potteru* spisateljice J. K. Rowling.

Hedwigu je Harry dobio kao dar od Rubeusa Hagrida u prvoj knjizi iz serije. Kupljena je u Zakutnoj ulici dok su Harry i Hagrid tražili potrepštine za Harryjevu prvu godinu u Hogwartsu. U romanima o Harry Potteru vještice i čarobnjaci koriste sove za slanje pisama i raznih paketa što sove čini korisnijima od drugih kućnih ljubimaca. Držanje Hedwige kod kuće tokom ljetnih praznika ostaje jedno od područja sukoba između Harryja i njegovih bezjačkih skrbnika, Vernona i Petunie Dursley.

Harry je, kao i gotovo svaki vlasnik kućnog ljubimca, posebno povezan s Hedwigom. Zapravo, tokom pete knjige iz serije, Harry žali zato što se loše odnosio prema njoj i boravi s njom kad je usamljen.

Tokom iste knjige Hedwiga je ozlijeđena dok je prenosila poruku između Harryja i Siriusa Blacka. Nikad nije tačno objašnjeno ko je odgovoran za napad na Hedwigu, ali je kasnije sumnja pala na Dolores Umbridge koja je počela pregledavati svu dolaznu i odlaznu poštu.

Hedwiga bi se mogla smatrati sovom "konzervativne" osobnosti koja na neki način ne podnosi Praskavkovu hiperaktivnost i šarene tropske ptice po kojima je poštu svojevremeno slao Sirius Black. Zbog njenog odnosa prema Harryju čak bi se moglo reći da ima razvijene majčinske instinkte za Harryja, upkos tome što je životinja. Ponekad izražava i povrijeđenost i ljutnju zbog Harryjevih nenamjernih postupaka i riječi koje joj ne odgovaraju. Hedwiga u potpunosti može razumjeti Harryja, a čini se i da Harry u velikoj mjeri razumije Hedwigu.

J. K. Rowling rekla je da je ime "Hedwiga" pronašla u knjizi o srednjovjekovnim svecima; sveta Hedwiga zaštitnica je siročadi i napuštene djece.

## Ostalo 
*Ljubimci i ostale magične zvijeri u Harryju Potteru

Kategorija:Životinje u djelima o Harryju Potteru
Praskavko

**Praskavko** ili **Prasac** je imaginarni kućni ljubimac Rona Weasleya u seriji romana o *Harry Potteru* britanske spisateljiceJ. K. Rowling. 

Praskavko se prvi put pojavljuje u *Zatočeniku Azkabana* kada donosi Harryju, Ronu i Hermioni pismo od Siriusa Blacka u kojem Sirius kaže da poklanja Ronu Praskavka jer mu je žao što je Ron izgubio svog prethodnog ljubimca Šugonju.

U *Plamenom peharu* Ginny Weasley daje sovi ime Praskavko jer se pojavljuje iznenada. Pošto se Praskavko odbija odazvati na bilo koje drugo ime, Ron mu je od milja dao nadimak Prasac. 

Sova je opisana kao mala, brza i vesela sova koja brzo leta i skakuće okolo. Takvo njeno ponašanje rasrđuje Hedwigu. Rowlingova je potvrdila na svojoj internet stranici da Praskavko pripada otus vrsti sova. Harry je opisuje kao iznimnu sičušnu sovu kojoj je pismo koje nosi preveliko. Također je vrlo zadovoljna sobom kad isporuči pismo.

Ron često viče na Praskavka i naziva ga svakakvim uvredljivim imenima, ali mu je jako stalo do te sove. Tako se odnosio i prema Šugonji pa kad je mislio da mu se nešto desilo bio je izvan sebe od brige. 

Engleski izvornik imena ove sove je *pigwidgeon*. Ovo ime označava nešto malo ili sičušno. Pretpostavlja se da je izvedeno od *pigwidgin* što je u početku označavalo vilu, a kasnije sve što je malo. 

U filmskoj adaptaciji *Zatočenika Azkabana* Praskavko se ne pojavljuje, a pretpostavlja se da se neće pojaviti ni u petom ili šestom filmu (osim ako ne dobije značajniju ulogu u sedmoj knjizi)

## Ostalo 
*Ljubimci i ostale magične zvijeri u Harry Potteru

## Vanjski linkovi 
*Službena stranica J.K. Rowling: Sove
*Praskavko je otus sova

Kategorija:Životinje u djelima o Harryju Potteru
Emil Adolf von Behring

**Emil von Behring** (Hansdorf, 15. mart 1854. - Marburg, 31. mart 1917.), njemački liječnik, jedan od osnivača imunologije.

Bio je profesor u Berlinu, Halleu i Marburgu, gdje je osnovao institut i tvornicu seruma. Pronašao je serume protiv difterije i tetanusa, a 1901. dobio je Nobelovu nagradu za medicinu.

## Reference 
Kategorija:Njemački biolozi
Kategorija:Njemački ljekari
Kategorija:Rođeni 1854.
Kategorija:Umrli 1917.
Kategorija:Biografije, Hansdorf
Nagini

**Nagini** je fiktivna zmija iz serije romana o *Harry Potteru* britanske spisateljice J. K. Rowling. Ona je divovska, 3,5 metara duga zmija odana Lordu Voldemortu, koje pomoću parselskog jezika, razgovara sa njom.

Nagini je zla suprotnost feniksa Albusa Dumbledorea, Fawkesa. Izgleda da je Nagini često bila opsjednuta od Voldemorta. *Nagini* je žensko ime za za kobru na Hindi i drugim indijskim jezicima. Na Hindiju, riječ *Nagini* se izgovara /nαːginiː/.

U četvrtoj knjizi, *Harry Potter i Plameni pehar* Nagini muze Peter Pettigrew, a mlijeko uzima Voldemort, te ga miješa sa krvlju jednoroga što ga održava u životu. Nakon povratka Lord Voldemorta u tijelo, a samim tim i na vlast, Nagini mu ostaje služiti.

Nagini se prvi put pojavljuje u prvom poglavlju *Plamenog pehara*. U tom poglavlju Voldemort, Nagini i Crvorep žive u napuštenoj kući Tom Riddlea u Little Hangletonu. Kada je Frank Bryce, čuvar kuće, čuo kako Crvorep i Voldemort planiraju Harryjevo ubistvo i planirao zvati policiju, Nagini ga je uhvatila i na parselskom jeziku rekla Voldemortu za *bezjaka pred vratima*. Nakon toga je Bryce ubijen od Voldemorta.

U *Redu feniksa*, Harry je bio svjedok kako Nagini napada Arthura Weasleya u svom snu. Tu scenu je gledao kroz Naginine oči, jer je Harry ušao u Voldemortov um, a Voldemort ili dio Voldemortove duše je bio u Nagini (odatle sumnja da je Nagini Voldemortov horkruks), ali je Harry mislio da je on bio zmija.

U *Princu miješane krvi*, Albus Dumbledore pretpostavlja da je Nagini Voldemortov šesti horkruks zbog kojeg je Voldemort dostigao besmrtnost.

Nije poznata Naginina vrsta, ali se pretpostavlja da je otrovna jer je bilo iznimno teško izliječiti otrovnu ranu Arthura Weasleya poslije Nagininog ugriza. Također je Voldemort za svoj napitak koristio njeno *mlijeko* odnosno njen otrov. Na osnovu njenog opisa se zaključuje da je kobra, a po veličini bi mogla biti Kralj kobri. Njene magične sposobnosti navode na sumnju da je začarana ili da je magična vrsta zmije. U filmu *Harry Potter i Plameni pehar* nagini je prikazana kao piton.

## Također pogledajte 
*Lord Voldemort
*Horkruks

Kategorija:Životinje u djelima o Harryju Potteru