open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bjeloruski jezik

**Bjeloruski jezik** je istočnoslavenski jezik koji je maternji jezik oko 9 miliona Bjelorusa. 

## Historija 
### Srednjovjekovna historija 
Već od 12. vijeka na bjeloruskom području razvijala se crkvenoslavenska pismenost, čiji je najpoznatiji predstavnik biskup Ćiril iz Turova. Bjeloruskim crkvenoslavenskim pisana je "Biblija ruska", koju je u Pragu 1517–1519. izdao F. Skaryna (Skorina). Osim toga, u Litvanskom velikom vojvodstvu od 14. do 17. vijeka u upotrebi je bio i tadašnji narodni bjeloruski jezik, koji je u 16. vijeku stekao položaj i službenog jezika. U tom su vijeku starobjeloruskim književnim jezikom (*starabelaruskaja literaturnaja mova*) štampane različite protestantske knjige. S. Budny je izdao katehizam (1562) i prijevod Novog zavjeta (1574), a V. Cjapinski (Tjapinski) oko 1580. tiskao je evanđelistar. Službena je upotreba jezika zabranjena 1696.

### Bjeloruski u doba nacionalnih preporoda u Evropi 
U prvoj polovini 19. vijeka pojavljuju se prva književna djela na bjeloruskom narodnom jeziku, ali je tek nakon revolucije 1905. službeno dopuštena njegova upotreba. Naročito je važnu ulogu u razvoju savremenog bjeloruskog standardnog jezika odigrao časopis "Naša niva", oko kojeg su se okupili najpoznatiji pisci i publicisti bjeloruskog narodnog preporoda. 

### Bjeloruski u SSSR-u 
Od 1933. do 1990. bjeloruski je bio izložen snažnoj i sistematskoj rusifikaciji tako da danas velik broj Bjelorusa uopće ne govori maternji jezik. Prema popisu stanovništva 1989, od 7,9 miliona Bjelorusa u Bjelorusiji samo je 6,34 miliona (80,25%) navelo bjeloruski kao maternji jezik. 

## Bjeloruski u nezavisnoj Bjelorusiji 
Između 1990. i 1994. nastupilo je kratko razdoblje nacionalnog buđenja i preporoda. U januaru 1990. Vrhovni sovjet Bjelorusije proglasio je bjeloruski službenim jezikom. Međutim, 1995, poslije referenduma, službenim je jezikom proglašen i ruski, nakon čega je, u doba Lukašenkovog čvrstorukaškog režima, nastupilo ponovno razdoblje intenzivne rusifikacije i omalovažavanja bjeloruskog jezika, tako da mu je danas ugrožen ne samo položaj standardnog jezika već i samo postojanje. Od 16. vijeka do Drugog svjetskog rata bjeloruski tekstovi pisali su se i ćirilicom i latinicom, a danas se bjeloruski piše samo ćiriličnim pismom koje ima 32 znaka. 

## Klasifikacija i odnos prema drugim jezicima 
O pitanju jesu li savremeni bjeloruski i ruski (kao i ukrajinski i rusinski) jezik dijalekti jednog jezika ili različiti jezici ne odlučuju u potpunosti samo lingvistički faktori. To je zbog toga što postoji visok stepen međusobne razumljivosti. Kao članovi istočnoslavenske jezičke grupe svi oni vode porijeklo od zajedničkog pretka. U okviru ove grupe bjeloruski je najsrodniji s ukrajinskim.

## Također pogledajte 
* Trasjanka

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Калита И. В. Современная Беларусь: языки и национальная идентичность, Ústí nad Labem, 2010, str. 112–190; ISBN 978-80-7414-324-3

Kategorija:Bjelorusija
Kategorija:Slavenski jezici
Oče naš

**Oče naš** je osnovna kršćanska molitva a nazvana je još i Gospodinova molitva. Prema prijevodu Novog zavjeta s grčkog na bosanski jezik, Matej 6:9–13, ona glasi:

Oče naš,
koji jesi na nebesima,
sveti se ime tvoje,
dođi kraljevstvo tvoje,
budi volja tvoja,
kako na nebu tako i na zemlji.

Kruh naš svagdanji daj nam danas,
i otpusti nam duge naše,
kako i mi otpuštamo dužnicima našim,
i ne uvedi nas u napast,
nego izbavi nas od zla.
Amen.

## Na grčkom jeziku (i transliteracija) 
[mini|desno|300px|"Oče naš" na grčkom u kapeli u [Jerusalemu]]

Πάτερ ἡμῶν ὁ ἐν τοῖς οὐρανοῖς·
ἁγιασθήτω τὸ ὄνομά σου·
ἐλθέτω ἡ βασιλεία σου·
γεννηθήτω τὸ θέλημά σου,
ὡς ἐν οὐρανῷ καὶ ἐπὶ τῆς γῆς·
|τὸν ἄρτον ἡμῶν τὸν ἐπιούσιον δὸς ἡμῖν σήμερον·
καὶ ἄφες ἡμῖν τὰ ὀφειλήματα ἡμῶν,
ὡς καὶ ἡμεῖς ἀφίεμεν τοῖς ὀφειλέταις ἡμῶν·
καὶ μὴ εἰσενέγκῃς ἡμᾶς εἰς πειρασμόν,
ἀλλὰ ῥῦσαι ἡμᾶς ἀπὸ τοῦ πονηροῦ.
ἀμήν.

Pater hēmōn ho en tois ouranois,
hagiasthētō to onoma sou;
elthetō hē basileia sou;
genēthētō to thelēma sou,
hōs en ouranō, kai epi tēs gēs;
ton arton hēmōn ton epiousion dos hēmin sēmeron;
kai aphes hēmin ta opheilēmata hēmōn,
hōs kai hēmeis aphiemen tois opheiletais hēmōn;
kai mē eisenenkēis hēmas eis peirasmon,
alla rhusai hēmas apo tou ponērou.
Amēn.

## Na latinskom jeziku 

Pater noster,
qui es in caelis,

sanctificetur nomen tuum;
Adveniat regnum tuum.
Fiat voluntas tua, sicut in coelo et in terra.
Panem nostrum quotidianum da nobis hodie.
Et dimitte nobis debita nostra,
Sicut et nos dimittimus debitoribus nostris,
Et ne nos inducas in tentationem;
Sed libera nos a malo.
Amen.

## Također pogledajte 
* Pseudoapostolske zbirke
* Molitva

## Vanjski linkovi
**Tekst**
* The Lord's Prayer in 1,697 languages and dialects
* Pater Noster : a chirographic opus in one hundred and twenty-six languages, by Z. W. Wolkowski
* Matthew 6:9–13 in the English Standard Version Bible, set to music
* Matthew 6:9–13 in the King James Version Bible, set to music by Ralph Merrifield. New Hope Music, used by permission
* The Lord's Prayer Parsed : A unique interpretation of The Lord's Prayer

**Komentari**
* Vjeronauka katoličke crkve
* Jevrejska enciklopedija
* Max Heindel: Rosicrucian view
* gledište Jehovinih svjedoka
* predavanje Rudolfa Steinera
* The communal nature of The Lord's Prayer

Kategorija:Kršćanstvo
Molitva

mini|170px|Bolivijka u molitvi

**Molitva** je oblik obraćanja Bogu. Ona je uspostavljanje odnosa s Bogom ili kakvim (po drugim religijama) božanstvom, odnosno božici ili bogu. Katolici se obično mole i svecima, Mariji i anđelima čuvarima.

Moliti znači razgovarati sa Bogom i zadržavati se s njim, zahvaljivati mu se, klanjati se itd.
Čitava se vjera zasniva na molitvi. Ona je održava i utvrđuje u privatnom i javnom životu.
Među najpoznatijim pravoslavnim molitvama je Kyrie (*Isuse Kriste, Sin Božiji, Odrješenik, smiluj se mini gr(j)ešniku!*) a među islamskim namaz, a budističke mantre. Kršćansku molitvu Oče naš prvi je molio Isus Krist. Molitvu se obično završi sa "Amen" koji je znak potvrđivanja.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Religija
Starokatolička crkva

**Starokatolička crkva** je kršćanska vjerska zajednica, nastala iz opozicije nekih njemačkih teologa na Prvom vatikanskom koncilu 1870. Oni su se usprotivili definiciji o papinskoj nepogrešivosti i primatu, te su tražili da se katolicizam "vrati na svoje stare oblike". Odvojili su se od Rimokatoličke crkve na kongresu u Münchenu 1871. Prvog starokatoličkog biskupa J. H. Reinkensa zaredio je Heykamp, jansenistički holandski biskup iz Deventera. 

Starokatoličke crkve, otcjepljenjem od Rima, osnivane su na nacionalnom principu u Njemačkoj, Austriji, Poljskoj, Švicarskoj, SAD. U Njemačkoj, pomagale su ih vlasti u doba Kulturkampfa. Surađuju s Jansenističkom crkvom u Utrechtu (Utrrechtskaunija, 1889). 

Starokatolici odbacuju svećenički celibat, nerazrješivost braka, tajnu ispovijed. Uvode pričest pod dvije prilike i narodni jezik u liturgiju. Svećenike i biskupe biraju sami vjernici na skupštinama župa i crkvenim saborima. Svi starokatolički biskupi okupljali su se svake dvije godine na sabor u Utrechtu, koji je sjedište starokatoličkog nadbiskupa.

U doba Austro-Ugarske, starokatoličke crkve djelovale su na području Slovenije i Dalmacije. Nakon I. svjetskog rata neki katolički svećenici u Jugoslaviji, zahvaćeni reformnim pokretom, tražili su osnivanje samostalne crkvene pokrajine s primasom na čelu, autonomiju crkve na demokratskom načelu, ukidanje celibata i dr. 

Nadbiskup Alojzije Stepinac bio je nepomirljivi neprijatelj starokatolika, smatrajući je "truležom na našem narodnom organizmu". Nastojao je, apelima na vlasti u Kraljevini Jugoslaviji, Banovini Hrvatskoj i u NDH, da ona bude zabranjena.

Samostalne starokatoličke crkve bile su osnovane i u Sloveniji (1946.), Srbiji i Vojvodini (1954.) i Bosni i Hercegovini (1965). Jugoslavenske komunističke vlasti prožale su im određenu podršku, nastojeći suzbiti uticaj Rimokatoličke crkve.

## Vanjski linkovi 
* Slovačka starokatolička crkva
* Češka starokatolička crkva

Kategorija:Crkve
Elektronska cijev

**Elektronska cijev** aktivni je elektronički element čiji se rad zasniva na protoku slobodnih elektrona u vakuumu između dvije ili više elektroda.

Danas su u većini primjena elektronske cijevi zamijenjene manjim i jeftinijim tranzistorima u diskretnoj ili integrisanoj izvedbi, međutim, još uvijek se koriste u radioodašiljačima velikih snaga, pojačalima posebne namjene, a, također, i u posebnim izvedbama, kao što su magnetron u mikrovalnim pećnicama i katodna cijev za prikaz slike u televizorima i računarskim monitorima.

Elektronske cijevi bile su popularne za izradu uređaja sve do 1960-ih, tj. sve do pojave masovne proizvodnje tranzistora i poluprovodničkih dioda. 

Standardne elektronske cijevi dobijaju naziv prema broju elektroda:
* dioda – ima katodu koja emitira elektrone i anodu koja ih prikuplja, pa služi kao ispravljač
* trioda – ima još i upravljačku rešetku, koja omogućuje kontrolu protoka elektrona
* tetroda – dodatna zaštitna rešetka smanjuje utjecaj napona anode na protok elektrona
* pentoda – dodatna kočeća rešetka za sprečavanje djelovanja sekundarne emisije elektrona na anodi
* heksoda – ima dvije upravljačke i dvije zaštitne rešetke, omogućuje množenje signala
* heptoda – kao heksoda, ali ima i kočeću rešetku.

Slične elektronskim cijevima jesu i plinom punjene cijevi kod kojih, osim slobodnih elektrona, vodljivosti doprinose i slobodni ioni, npr., tiratron, koji je imao primjenu sličnu današnjem tiristoru.

## Također pogledajte 
* Prva generacija računara

Kategorija:Elektronske cijevi
Kategorija:Američki izumi
Kategorija:Engleski izumi
Kategorija:Električne komponente
Kategorija:Primjene stakla
Kategorija:Vakuum
Kontinentalna Francuska

lang=bs|mini|200p|Karta Francuske
Izraz **kontinentalna Francuska** označava onaj dio Francuske koji se nalazi u Evropi. U ovo spada kontinentalni dio države i bliska ostrva u Atlantiku, la Mancheu i Sredozemnom moru zajedno sa Korzikom.

U francuskom jeziku se izraz *France métropolitaine* ili *Métropole* koristi za ta područja, kao odvojeni dio od prekomorske Francuske u koju spadaju svi oni dijelovi koji nisu u Evropi.

Izraz *France continentale* se ponekad koristi kako bi se opisao evropski dio Francuske bez Korzike.

Kontinentalna Francuska se proteže na 543 965 km2, što čini 80 % ukupnog teritorija te zemlje. Početkom 2006. godine, na tom području je živjelo oko 61 044 700 stanovnika, što je 96 % stanovništva Francuske.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Geografija Francuske
Mostarski derbi

mini|250px|Red Army na derbiju
**Mostarski gradski derbi** je mostarski nogometni derbi između FK Velež i HŠK Zrinjski, koji se odigrava najčešće u sezonama Premijer lige BiH. Riječ je o derbiju visokog rizika, što je posljedica ratnih animoziteta nastalih tokom Bošnjačko-hrvatskog rata (1992–1994).To je najstariji veliki derbi u Bosni i Hercegovini, a također jedan od najstarijih derbija u regiji.

## Historija
* 1. mart 2000. Velež-Zrinjski 2:2 (prijateljska utakmica, Stadion "Koševo")
* 13. august 2000. Zrinjski-Velež 2:0 (Premijer liga, Gradski stadion)
* 24. februar 2001. Velež-Zrinjski 2:0 (Premijer liga, Stadion u Vrapčićima)
* 25. novembar 2001. Zrinjski-Velež 1:0 (Premijer liga, Gradski stadion)
* 25. maj 2002. Velež-Zrinjski 2:0 (Premijer liga, Stadion u Vrapčićima)
* 24. novembar 2002. Zrinjski-Velež 1:0 (Premijer liga, Gradski stadion)
* 24. maj 2003. Velež-Zrinjski 4:1 (Premijer liga, Stadion u Vrapčićima)
* 28. oktobar 2006. Velež-Zrinjski 2:1 (Premijer liga, Stadion u Vrapčićima)
* 6. maj 2007. Zrinjski-Velež 2:1 (Premijer liga, Gradski stadion)
* 11. novembar 2007. Zrinjski-Velež 2:0 (Premijer liga, Gradski stadion)
* 17. maj 2008. Velež-Zrinjski 1:0 (Premijer liga, Stadion u Vrapčićima)
* 13. septembar 2008. Velež-Zrinjski 0:2 (Premijer liga, Stadion u Vrapčićima)

Popratni derbi koji prati samu utakmicu jest onaj na tribinama između dvije mostarske navijačke grupe:
* Navijači FK Veleža: Red Army
* Navijači HŠK Zrinjskog: Ultras Zrinjski

Navijačku grupu Ultras čine Hrvati, pretežno desne orijentacije, što se manifestira povremenim veličanjem ustaštva na utakmicama, dok je Red Army navijačka grupa u kojoj većinu čine Bošnjaci, uz određen broj Srba i mali broj Hrvata, te ostalih građana, većinom prijeratnih navijača Veleža. Na utakmicama dolazi do izražaja međuetničko ili političko sukobljavanje navijača. Jedan od najvećih problema jeste neriješeno pitanje vraćanja Veleža na Gradski stadion pod Bijelim brijegom, što je spriječeno političkim odlukama hrvatskih općinskih vlasti, koje su stadion dale na upotrebu Zrinjskom.

## Vanjski linkovi
* Mostarski derbi na *footballderbies.com*
* Novinar Saša Ibrulj o mostarskom derbiju na *telesport.telegram.hr*

Kategorija:Nogomet u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Sport u Mostaru
Kategorija:Bosanskohercegovački nogometni derbiji
Aerodrom

mini|Raspored aerodroma u svijetu
mini|Aerodrom

**Aerodrom** je određena površina na kopnu ili moru namijenjena uzlijetanju, slijetanju i kretanju aviona, a obuhvata zgrade, instalacije i opremu za tu svrhu potrebna ili je prostor otvoren za javni zračni saobraćaj, a čime ju određena područja s operativnim površinama, objektima, uređajima, postrojenjima, instalacijama i opremom, namijenjenima za kretanje, uzlijetanje, slijetanje i boravak zrakoplova, te prihvat i opremu aviona, putnika, prtljage, robe, stvari i pošte. Visina aerodroma je visina izmjerena na najvišoj tački USS aerodroma.
Rulna staza je staza na aerodromu uređena za kretanje aviona po zemlji, namijenjena povezivanju raznih aerodromskih površina međusobno.
U Bosni i Hercegovini postoje četiri međunarodna aerodroma: Sarajevo, Banja Luka, Tuzla i Mostar.

Infrastruktura aerodroma se sastoji od;

* manevarskih površina,
* prelaznih i bočnih pojaseva sigurnosti,
* pretpolja i prilaznih pojaseva sigurnosti,
* prilaznih (odlaznih) sektora,
* mjesta za smještaj aviona,
* objekata, uređaj i opreme za rukovođenje letenjem,
* mjesta i objekata za specijalne potrebe.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Database with extended seach functionality 

Kategorija:Aerodromi
Kategorija:Avijacija
Tamazight

mini|350px|TAMAZIGHT
**Tamazight** je jezik berberskog naroda centralnog Maroka, susjednih područja Alžira, te useljenika u Francusku.

Od 2,5 do 3 miliona govornika njih 60 posto govori i arapskim i/ili francuski. Tamazight je od 2001. do 2002. drugi nacionalni jezik u Alžiru, što ga ipak ne izjednačava sa službenim arapskim. Ovaj jezik se piše ili arapskim pismom ili modificiranom latinicom, nešto manje i u starom berberskom pismu Tifinagh.

*Kolektivni jezički kod* je prema *ISO 639-2 ber*.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Ekspermentalna Wikipedia na tamazight jeziku: 
* https://web.archive.org/web/20070117110638/http://tamazirght.org/arif/amazigh/index.php?title=Accueil
* Ethnologue

Kategorija:Jezici u Španiji
Kategorija:Jezici u Maroku
Kategorija:Jezici u Alžiru
Barkod printer

mini|250px|A barcode printer
Barkod printeri su posebna vrsta printera koja služi za ispis barkodova, grafike i drugih informacija. Po tehnologiji ispisa, to su najčešće termalni printeri. Hardver u njima omogućava da računar pošalje printeru veoma male količine informacija, koje se u printeru prevode u kompleksne barkodove i grafike. Zbog toga su ovi printeri veoma brzi. Najpopularnija rezolucija barkod printera je 203dpi, no često se nalaze i 300, 400 pa čak i 600 dpi printeri.

Barkod printeri se često dijele u tri kategorije. To su: *industrijski*, *desktop* i *prijenosni* barkod printeri.

## Industrijski barkod printeri 
Industrijski barkod printeri su primarno dizajnirani za dugotrajan i neprekidan rad. Da bi printer svrstali u kategoriju industrijskih, on mora biti otporan, robusne konstrukcije kućišta i mehanizma. Kućište je najčešće metalno da bi bilo otporno na habanje i oštećenja kakva su uvijek moguća u industrijskom okruženju. Kapacitet potrošnog materijala je relativno velik, vanjski dijametar koluta medija na koji se printa je 20 cm (8") ili više, također i dužina termalne trake s bojom treba biti što veća kako bi se potrošni materijal kod tiska velikih serija etiketa što rjeđe mijenjao. Poželjna je mogućnost izbora različitih sučelja uključujući i Ethernet i WiFi.
Brzina tiska je također značajna - budući da se industrijski barkod printeri koriste za veće produkcije, redovito su i najbrži.

## Desktop barkod printeri 
Desktop barkod printeri su generalno manji od industrijskih. Koriste se u uvjetima kakvi ne zahtijevaju posebnu zaštitu odnosno otpornost, a namijenjeni su ispisu manjih serija naljepnica. Brzina tiska je također manja u odnosu na industrijske, najčešće 4"/sek. Zbog manjih dimenzija kućišta, mogu prihvatiti manji kolut naljepnica nego industrijski i nisu dizajnirani za neprekidan rad. Cijena im je mnogo manja nego industrijskim.

## Prijenosni barkod printeri 
Prijenosni barkod printeri su gotovo uvijek manji od desktop barkod printera, moraju biti lagani i dovoljno mali da se mogu nositi u torbici, preko ramena ili obješeni o pojas. Rade na baterije, i zahtijevaju punjenje. Bolji modeli imaju i mogućnost punjenja u vozilu. Kapacitet im se bitno razlikuje od desktop barkod printera, zbog manjeg kućišta. U tipičnom mobilnom printeru se koristi rolica papira vanjskog dijametra do 50 mm (ovisno o debljini papira, to je otprilike 25 - 30 metara dužine).
Zbog praktičnosti, najčešća je termo metoda ispisa - termo printer ne treba dodatni potrošni materijal (boju) već koristi samo termo-osjetljivi papir. To također omogućava da kućište bude još manje jer mehanizam može biti jednostavniji a nije potreban ni dodatni prostor u kućištu za smještanje trake s bojom.

## Proizvođači barkod printera (abecedni poredak) 
*Argox
*Citizen
*Datamax
*Intermec
*Oneil Product Development
*Paxar
*Sato
*Sbarco
*Seiko
*Toshiba TEC
*TSC
*Zebra Technologies

## Također pogledajte 
*Printer
*Ploter
*Spooliranje
*PostScript
*Internet Printing Protocol (CUPS)
*Printerski drajver
*Multifunkcionalni printer

## Vanjski linkovi 
* Barkod printeri 
* Citizen barkod printeri 

Kategorija:Računarski štampači
Istočnoslavenski jezici

**Istočnoslavenski jezici** čine jednu od tri regionalne podgrupe slavenskih jezika, različite od zapadno i južnoslovenskih jezika. Istočnoslovenski jezici se trenutno govore kao izvorni u cijeloj Istočnoj Evropi, na istoku do Sibira i ruskog Dalekog istoka. Djelimično zbog velikog historijskog uticaja Ruskog Carstva i Sovjetskog Saveza, ruski jezik se također govori kao lingua franca u mnogim regionima Kavkaza i Centralne Azije. Od tri slavenska ogranka, istočnoslavenski je najzastupljeniji, sa brojem izvornih govornika većim od zapadnih i južnih zajedno. Zajednički konsenzus je da su bjeloruski, ruski i ukrajinski postojeći istočnoslavenski jezici; Rusinski se također uglavnom smatra zasebnim jezikom, ali ga neki klasifikuju kao dijalekt ukrajinskog.

Savremeni istočnoslovenski jezici potiču od zajedničkog prethodnika koji se govorio u Kijevskoj Rusiji od 9. do 13. vijeka, a koji je kasnije evoluirao u rusinski, kancelarijski jezik Balto-rusinskog Velikog vojvodstva Litvanije u dolini rijeke Dnjepar, i u srednjovekovni ruski u dolini rijeke Volge, na jeziku ruskih kneževina uključujući Veliku kneževinu Moskvu.

Svi ovi jezici koriste ćirilično pismo, ali sa posebnim modifikacijama. Bjeloruski i ukrajinski, koji su potomci rusinskog, imaju tradiciju korištenja latiničnog pisma — bjeloruskog lacinka i ukrajinskog latiničnog pisma (takođe Rusin koristi latinicu u nekim regijama).

Jedna od najuočljivijih specifičnosti razvoja istočnoslovenskih jezika nalazi se u činjenici da su se tri istočnoslovenska jezika kasnije od drugih slavenskih jezika razvila u posebne jezike. Između praslovenskog, sa jedne strane, i posebnih istočnoslovenskih jezika, sa druge, imamo period od nekoliko vijekova u kojem je na istočnoslovenskoj teritoriji postojao staroruski jezik (ruski: drevnerusskiй яzыk), koji se od drugih slovenskih jezika odvajao i mnogim strukturnim osobinama, i tipom književnojezičke norme, i mnogim dijalekatskim posebnostima, što je u različitom obimu i obliku odredilo specifičnosti potonja tri istočnoslovenska jezika. Drugim rečima, u istoriji istočnoslovenskih književnih jezika postoje dva glavna perioda: prvi, zajednički, kada je postojao samo jedan istočnoslovenski jezik (opšteistočnoslovenski), koji se danas u nauci naziva staroruskim, i drugi period, kada se iz tog jezika izdvajaju i u književnom i normativnom pogledu zasebno uobličavaju tri posebna jezička standarda.

**Istočnoslovenski jezici** su:

* Staroruski jezik
* Ruski jezik
* Rusinski jezik
* Bjeloruski jezik
* Ukrajinski jezik
* Istočnorusinski jezik

## Reference 
## Dodatna literatura 
*
*

*
Istočnoslavenski
Yoshiki

**Yoshiki** (Tateyama, 20. novembar 1965), pravo ime **Yoshiki Hayashi** bio je bubnjar u X Japan od 1982. do 1997. godine.
## Diskografija 
### Studijski singles 
*背徳の瞳 [Haitoku No Hitomi] ~Eyes Of Venus~ / Virginity * "V2" (1992.1.18)*
*Amethyst *(1993.11.3)*
*今を抱きしめて [Ima Wo Dakishimete] * "Noa" (1993.11.3)*
*Rain * "Glay" (1994.5.25)*
*Foreign Sand * "Roger Taylor" (1994.6.1)*
*Moment * "Hideki Saijo" (1997.8.6)*
*Begin * "Shoko Kitano" (1998.6.23)*
*薔薇と緑 [Bara To Midori] * "Shoko Kitano" (1998.10.28)*
*深紅の花 [Shinku No Hana] * "Shizuka Kudo" (2000.11.8)*
*Seize The Light * "Globe" (2002.11.27)*
*I'll Be Your Love * "Dahlia" (2003.10.29)*
*Scorpio * "The Trax" (2004.12.15)*
*Rhapsody * "The Trax" (2005.4.20)*
*Sex and Religion * "Violet UK" (2005.12.19)*

### Studijski albumi 
*Yoshiki Selection *(1991.12.12)*
*Eternal Melody I *(1993.4.21)*
*A Music Box For Fantasy *(1993.7.25)*
*Yoshiki Selection II *(1996.4.11)*
*Eternal Melody II *(2005.3.23)*

Kategorija:Bubnjari
Kategorija:Biografije, Tateyama
Kategorija:Rođeni 1965.
Kategorija:Članovi X Japan
Novi zavjet na bosanskom jeziku

Prvo izdanje Novog zavjeta na savremenom bosanskom jeziku objavljeno je 2001. u izdanju "Doma štampe" iz Zenice.

U podnaslovu prve cjelovite hrvatske Biblije, prema prijevodu slavonskog franjevca Petra Katančića (1750–1825) i izdane 1831. u Budimu, stoji da je ovo Sveto pismo "sada u jeziku slavno-illyricski izgovora bosanskog' prinesheno".

Godine 2001. izdan je prvi prijevod Svetog pisma sa grčkog na bosanski u prijevodu Rubena Kneževića, a jezičko-stilsku lekturu uradio je Senahid Halilović. Prijevod na bosanski je do sada doživio šest izdanja.

Vlastita i geografska imena transliterirana su u skladu s biblijskom tradicijom. Pa tako se u bosanskom jeziku koristi ime Isus, kada je u pitanju kršćanski kontekst, a Isa kada je u pitanju islamski, iako se radi o istoj historijskoj osobi. Isti slučaj je i sa geografskim imenima npr. zemlja midijanska naspram Medjen.

Na kraju je data i uporedna tabela vlastitih i drugih imena u Novom zavjetu naspram imena u Kur'anu.

Godine 2009. pojavljuje se novo izdanje Novog zavjeta na bosanskom jeziku, opet s grčkog izvornika, u izdanju Krstjanske zajednice u Bosni i Hercegovini.

## Također pogledajte 
*Biblija
*Stari zavjet
*Novi zavjet

## Vanjski linkovi 
*Novi zavjet na bosanskom jeziku 

Kategorija:Kršćanstvo
Ivo Komšić

**Ivo Komšić** (Kiseljak, 16. juna 1948) bosanskohercegovački je profesor, političar i bivši gradonačelnik Sarajeva.

## Biografija 
Po okončanju srednjoškolskog obrazovanja upisuje Filozofski fakultet Univerziteta u Sarajevu – Odsjek za filozofiju i sociologiju. Na Filozofskom fakultetu u Sarajevu magistrirao je 1977. sa temom „Pojam prirode i povijesti u Hegelovom i Marxovom djelu“. Na istom fakultetu doktorirao je u junu 1985. na temi „Dijalektika robnog oblika (Pretpostavke dijalektike diskontinuiteta u Marxovom Kapitalu).

Ivo Komšić radio je kao srednjoškolski profesor filozofije i sociologije do 1977, a zatim kao asistent na Mašinskom fakultetu Univerziteta u Sarajevu na predmetu *Osnovi marksizma* do 1979.

Nakon toga prelazi na Filozofski fakultet Univerziteta u Sarajevu gdje ponovo biva biran u zvanje asistenta na predmetu *Sociologija rada i politike*. U nastavničko zvanje docenta biran je 1986, u zvanje vanrednog profesora 1990, a u zvanje redovnog profesora 2000. godine. Za dekana Filozofskog fakulteta Univerziteta u Sarajevu izabran je 2010. godine.

Komšić je objavio pet knjiga: „Dijalektika robnog oblika“, „Automatizacija i humanizacija“, „Preživljena zemlja- Tko je kada i gdje dijelio BiH“ i „Socijalna moć uma“, "*Tuđmanov Haški profil - Udruženi zločinački poduhvat na BiH*".. Knjige “, „Preživljena zemlja - Tko je kada i gdje dijelio BiH“ i „Socijalna moć uma“ su prevedene na engleski jezik. Objavio je veliki broj naučnih i stručnih radova u domaćim i stranim časopisima. Bio je urednik časopisa za filozofiju i društvenu teoriju Dijalog, predsjednik Udruženja za sociologiju BiH.

Prema političkom uvjerenju je socijaldemokrat. Potpredsjednik je Unije socijaldemokrata-Unije za sve nas (USD).

Oženjen je i otac troje djece.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

  

Kategorija:Rođeni 1948.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Kiseljak
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Gradonačelnici Sarajeva
Kategorija:Političari Socijaldemokratske partije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Političari Hrvatske seljačke stranke Bosne i Hercegovine
Kategorija:Političari Socijaldemokratske unije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Dekani Filozofskog fakulteta u Sarajevu
Kategorija:Odsjek za sociologiju Filozofskog fakulteta u Sarajevu
Kategorija:Bosanskohercegovački sociolozi
Kategorija:Političari Unije socijaldemokrata (Bosna i Hercegovina)
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Nenad Kecmanović

**Nenad Kecmanović** (rođen 9. septembra 1947) je bosanskohercegovački i srpski političar i politolog, te je ratni član Predsjedništva Bosne i Hercegovine iz reda srpskog naroda, od juna do jula 1992. godine, kada je napustio politiku.  Također bio je profesor i dekan Fakulteta političkih nauka i rektor Univerziteta u Sarajevu.

Redovan je profesor na Katedri za političku teoriju i šef Odjeljenja za politikologiju na Fakultetu političkih nauka u Beogradu, te dekan Fakulteta političkih nauka Univerziteta u Banjoj Luci. Više od decenije angažovan je i na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Istočnom Sarajevu i na Učiteljskom fakultetu Univerziteta u Beogradu. 
Do 1992. godine živio je i radio u Sarajevu. Studirao je pravo i filozofiju, a diplomirao sociologiju 1971. godine i politikologiju 1973. godine. Godine 1975. dokotorirao je na temu o kraju ideologije i konvergenciji političkih sistema na Fakultetu političkuh nauka u Sarajevu, gdje je biran u sva zvanja, od asistenta do redovnog profesora (1984) na katedri za političku teoriju. U dva mandata biran je za dekana Fakulteta političkih nauka u Sarajevu (1985. i 1987. godine).

Predavao je na postdiplomskim studijama univerziteta u Beogradu, Zagrebu, Ljubljani, Skoplju, Novom Sadu i Sarajevu, te gostovao na univerzitetima u Austriji, Mađarskoj, Poljskoj, Sudanu, SAD... Bio je glavni urednik i urednik više časopisa za društvenu teoriju, te dugogodišnji politički komentator TV BK i NIN-a.
Pored velikog broja priloga u periodici, objavio je i više knjiga: *Ideologija i istina* (1977), *Politika u kritičkom ogledalu* (1986), *Izbor pojmova iz opće politikologije* (1987), *Demokratija i centralizam* (1988), *Dometi demokratije* (2005), *Nemoguća država* (2008), *Politika, država i moć* (2009), *Koncepti i problemi u političkoj teoriji* (2009)...Kecmanovićevi *Dometi demokratije* su objavljeni na engleskom: T*he Reaches of Democracy, Hummanity* Books, New York, 2008.

Za rektora sarajevskog Univerziteta Kecmanović je izabran 1988. godine. Godine 1991. dodijeljen mu je pocasni doktorat na Grand Vally State University u Mičigenu (SAD). Za eksperta (ECPD) imenovan je 1998. Od 2006. je član Ruske akademije političkih nauka u Moskvi. Bavio se i političkim radom. Bio je kandidat za člana predsjedništva SFRJ (1988), predsjednik Saveza reformskih snaga Jugoslavije za Bosnu i Hercegovinu (1990-1992), zatim član Predsjedništva Bosne i Hercegovine tokom juna i jula 1992, te član Glavnog odbora i Političkog saveta Demokratskog centra u Beogradu (2001-2004). Kecmanović je član Senata Republike Srpske od 199. godine.

Kecmanović umanjuje značaj cjelovite Bosne i Hercegovine i stavlja je iza konstitutivnih naroda.

## Članci
*"ZULFO I KARLOS ODLUčILI"" NIN novine broj 2491
## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1947.
Kategorija:Političari Demokratskog centra (Srbija)
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Sarajevu
Kategorija:Senatori Republike Srpske
Nijaz Duraković

**Nijaz Duraković** (Stolac, 1. januar 1949 – Sarajevo, 29. januar 2012) bio je bosanskohercegovački pisac, politolog, sociolog, profesor i političar koji je bio posljednji predsjednik Saveza komunista Bosne i Hercegovine od 1989. do 1991. Smatra se da je bio jedan od najutjecajnijih modernih autora o društveno-političkim pitanjima u regionu njegove generacije.

Duraković je bio bošnjački član Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine uz Aliju Izetbegovića od 1993. do 1996, većinom tokom rata u BiH. Bio je osnivač i prvi predsjednik Socijaldemokratske partije. Bio je i zastupnik u Predstavničkom domu Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine od 2002. do 2006.

## Biografija 
Rođen je 1. januara 1949 u Stocu gdje je stekao osnovno i gimnazijsko obrazovanje. Studij sociologije završio 1971, magistrirao 1975, doktorirao 1979. Bio je predsjednik SKBiH, predsjednik SKBiH - SDP, predsjednik SDPBiH, član ratnog Predsjedništva RBiH. Bivši je profesor na Fakultetu političkih nauka u Sarajevu na predmetima "Uporedni politički sistemi" i "Međunarodni odnosi".

Umro je 29. januara 2012, u Sarajevu, od srčanog udara.

## Bibliografija 
Objavio je 16 knjiga i preko 200 studija, istraživačkih radova, a neka od najpoznatijih su:

* *Prokletstvo Muslimana* (Sarajevo, 1993)
* *Savremeni politički sistemi* (Sarajevo, 1999)
* *Uporedni politički sistemi* (Sarajevo, 2007)
* *Međunarodni odnosi* (Sarajevo, 2009)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20160305061523/http://database.cin.ba/baza/biography.php?id=87
* https://books.google.ba/books/about/Uporedni_politi%C4%8Dki_sistemi.html?id=bukUAQAAIAAJ&redir_esc=yUporedni politički sistemi
* U Sarajevu preminuo Nijaz Duraković

Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Biografije, Stolac
Kategorija:Rođeni 1949.
Kategorija:Umrli 2012.
Kategorija:Političari Socijaldemokratske partije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Bošnjaci
Kategorija:Političari Socijaldemokratske unije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Sarajevu
Kategorija:Bošnjački političari
Octave Mirbeau

**Octave Mirbeau** (1848 – 1917) bio je francuski književnik, novinar, kritičar (*Combats esthétiques*), esejist (''L'Amour de la femme vénale*), romanopisac (*L'Abbé Jules*, 1888, *Le Jardin des supplices*, 1899, *Le Journal d'une femme de chambre*, 1900) i dramatičar, jedan od velikana humoristične satire (*Les affaires sont les affaires*, 1903): ideološki angažirane književnosti.

Godine 1870. sudjelovao je u Francusko-pruskom ratu. Godine 1898. upleten je u aferu Dreyfus.

Čitav njegov opus zasniva se na ideji o apsurdnosti ljudske sudbine i razvija svoj materijalistički pogled na svijet (*Sébastien Roch*, 1890 ; *Contes cruels*, 1990). Njegova proza prožeta je pesimističnim gledanjem na ljudsko društvo (*Le Journal d'une femme de chambre*). Kroz svoje djelo Mirbeau je nastojao istkati i pokazati veze između zla i ljepote, nasilja i naslade (*Le Jardin des supplices*).

Mirbeau je tvorac impresionističkog stila u književnosti. Bio je jedan od najistaknutijih književnika na prelazu vijekova i jedan je od istaknutijih predstavnika modernog pozorišta: *Farces et moralités* (1904).

## Djela 
* *Le Calvaire* (1886).
* *L'Abbé Jules* (1888).
* *Sébastien Roch* (1890).
* *Dans le ciel* (1893-1989).
* *Les Mauvais bergers* (1897).
* *Le Jardin des supplices* (1899).
* *Le Journal d'une femme de chambre* (1900).
* *Les 21 jours d'un neurasthénique* (1901).
* *Les affaires sont les affaires* (1903).
* *Farces et moralités* (1904).
* *La 628-E8* (1907).
* *Le Foyer* (1908).
* *Dingo* (1913).
* *Un gentilhomme* (1920).
* *Contes cruels* (1990).
* *L'Affaire Dreyfus* (1991).
* *Lettres de l'Inde* (1991).
* *Combats esthétiques* (1993).
* *L'Amour de la femme vénale* (1994).
* *Combats littéraires* (2006).
* *Correspondance générale*, I-II-III (2003 - 2005 - 2009).

## Vanjski linkovi 
* Société Octave Mirbeau.
* *Dictionnaire Octave Mirbeau*.
* Pierre Michel, *Bibliographie d’Octave Mirbeau'' .

## Reference 
Mirbeau, Octave
Nikola Koljević

**Nikola Koljević** (9. juni 1936 – 25. januar 1997) bio je srpski političar iz Bosne i Hercegovine i ratni zločinac.

Rođen je 1936. u Banjoj Luci u uglednoj trgovačkoj porodici. Univerzitetski profesor, prevodilac i esejista. Važio je za jednog od najcjenjenijih šekspirologa u bivšoj SFRJ. Na prvim višestranačkim izborima 1990. izabran je za srpskog člana Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine. U aprilu 1992. napustio je Predsjedništvo i za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini bio je potpredsjednik Republike Srpske. Nosilac je njenog najvišeg odlikovanja – ordena Republike sa lentom. Obavljao je dužnost prorektora Univerziteta u Istočnom Sarajevu. Dana 16. januara 1997. na Palama pucao je sebi u glavu i umro u bolnici u Beogradu.

Međunarodni krivični sud za bivšu Jugoslaviju ga je 2016. posthumno proglasio dijelom zločinačkog poduhvata čiji je cilj bio protjerivanje Bošnjaka i Hrvata iz Bosne i Hercegovine tokom rata u BiH.

## Djela 
*Teorijski osnovi nove kritike - 1967. monografska publikacija
*O uporednom i sporednom - 1977. monografska publikacija
*Ikonoborci i ikonobranitelji - 1978. monografska publikacija
*Šekspir, tragičar - 1981. monografska publikacija
*Pesnik iza pesme - 1984. monografska publikacija
*"Tajna" poznog Dučića: interpretacija - 1985. zbornik
*"Lamnet nad Beogradom" Miloša Crnjanskog - 1986. monografska publikacija
*Klasici srpskog pesništva - 1987. monografska publikacija
*Otadžbinske teme - 1995. monografska publikacija
*Andrićevo remek-delo - 1995.monografska publikacija
*Od Platona do Dejtona: (zapisi o državi našim povodom) - 1996  monografska publikacija
*Stvaranje Republike srpske - dnevnik 1993-1995. - 2008.  dnevnik

## Reference 
### Izvori 
*
*

Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Srbi
Kategorija:Biografije, Banja Luka
Kategorija:Odsjek za komparativnu književnost i bibliotekarstvo Filozofskog fakulteta u Sarajevu
Kategorija:Rođeni 1936.
Kategorija:Umrli 1997.
Kategorija:Srpski nacionalisti
Kategorija:Ratni zločinci u ratu u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Političari Srpske demokratske stranke
Kategorija:Dobitnici Ordena Republike Srpske
Vels

**Vels** (, ) jedna je od četiri države koje čine Ujedinjeno Kraljevstvo Velike Britanije i Sjeverne Irske. Nalazi se na jugozapadu Britanskog ostrva i ima izlaz na Irsko more.

## Etimologija 
Ime potječe od anglo-saksonske riječi *wealhas*, što znači "stranac", a korijen te riječi možemo naći i u još nekoliko evropskih regija gdje su germanski narodi došli u dodir s negermanskim kulturama (npr., Valonija u Belgiji ili Vlaška u Rumuniji).

## Historija 
Političku nezavisnost izgubio je 1282. To je keltska regija u kojoj se govori i velški jezik iako su keltski elementi u Engleskoj i Škotskoj gotovo iščezli.

## Geografija 
Smješten je na jugozapadnom dijelu Britanskog otoka. Na istoku graniči s Engleskom, a na zapadu su Atlantski okean i Irsko more. Površina iznosi 20.760 2.

U reljefu dominira Kambrijsko gorje (s najvišim vrhom Snowdonom – 1.085 m). Pretežno uravnjeno gorje presijecaju brojne riječne doline.

Glavni i najveći grad te najveća luka jest Cardiff, dok su ostala mjesta sa statusom grada Bangor, Newport, St. David's i Swansea.

U Velsu živi 2.903.085 stanovnika. 60% odraslih stanovnika Velsa izjašnjavaju se kao Velšani.

Službeni su jezici engleski i velški. Engleski govore svi stanovnici Velsa i to je dominantan jezik. Samo 20% stanovnika zna velški.

### Klima 
Najviša temperatura izmjerena je u Hawarden Bridgeu 2. augusta 1990, a iznosila je 35,2 °C, dok je najniža izmjerena u Rhayaderu 21. januara 1940, a iznosila je -23,3 °C.

## Reference 
Kategorija:Ujedinjeno Kraljevstvo
Kategorija:Vels
Kategorija:Ostrvske države
Kategorija:Države engleskog govornog područja
Kategorija:Velika Britanija
Tatjana Ljujić-Mijatović

**Tatjana Ljujić-Mijatović** (rođena 11. maja 1941.) je bosanskohercegovačka političarka. Po zanimanju je hortikulturist i dizajner pejzaža. Tokom rata u BiH, Ljujić-Mijatović je bila član Predsjedništva Bosne i Hercegovine.

## Biografija 
### Rani život 
Rođena je 11. maja 1941. u srpskoj porodici u Sarajevu. Njen otac je bio komandant Narodnooslobodilačke vojske Jugoslavije tokom Drugog svjetskog rata. Osnovnu školu, gimnaziju i fakultet pohađala je u Sarajevu.

Nakon što je 1964. diplomirala na Univerzitetu u Sarajevu kao inžinjer poljoprivrede, Ljujić-Mijatović je magistrirala pejzažni dizajn na Univerzitetu u Beogradu 1982, a potom doktorirala u Sarajevu 1986. Radila je kao pejzažni dizajner u Beču. od 1969. do 1971. i u Sarajevu od 1971. do 1979, a 1982. postala je univerzitetski profesor u Mostaru i Sarajevu. Postala je delegat u Narodnoj skupštini 1991. Uredno je zauzela mjesto u Predsjedništvu, kao jedina žena među sedam članova, u decembru 1992. Ljujić-Mijatović je 1993. u Beču dala intervju o životu u opkoljenom Sarajevu, zbog čega je Alois Mock, ministar vanjskih poslova Austrije, zatražio da ona bude imenovana bosanskohercegovačkim ambasadorom pri Ujedinjenim nacijama. Tokom dejtonskih pregovora odlučno se protivila podjeli Bosne i Hercegovine.

Nakon rata, Ljujić-Mijatović je ostala član Socijaldemokratske partije. Od 1998. do 2000. bila je zamjenica gradonačelnika Sarajeva, a potom je bila u Gradskom vijeću. Članica je Srpskog građanskog vijeća.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1941.
Kategorija:Političari Socijaldemokratske partije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Političari iz Sarajeva
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Sarajevu
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Beogradu
Tifinagh

**Tifinagh** (ili *Tifinar*) je naziv za pismo Berbera. To pismo posjeduju jedino Berberi, a nastalo je vjerovatno iz starolibijskog ili feničanskog alfabeta. Pismo ima, u zavisnosti od regije, 21 do 27 geometrijskih znakova. Kod Tuarega (jednog berberskog roda) vokali nedostaju, a ponekad nije strogo utvrđen smjer pisanja, tako da se može pisati odozgo prema dolje, s lijeva na desno ili s desna na lijevo. Kod njih, pismo uče djeca od njihovih majki, pa je tako analfabetizam nepoznanica.

Tifinagh je od verzije 4.1 unicoda kodiran u području U+2D30–U+2D7F.

Prema ISO 15924, cod **Tfng** se odnosi na Tifinagh.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Pisma
Doktor Dolittle

**Doctor Dolittle** je centralni lik dječijeg serijala knjiga Hugh Loftinga.

Knjiga je prvi puta ugledala svijetlo dana tokom Prog svjetskog rata, a radnja same priče je smještena u Viktorijansku Englesku, gdje pomenuti doktor živi i rad u fikcionalnom selu Puddleby-on-the-Marsh.

Doktor Dolittle je doktor medicine koji može da razgovara (komunicira) sa životinjama. Ima malo prijatelja (ljudi), a među njima se posebno ističe lik Matthew Mugg-a. Životinjsku škvadru sačinjavaju Polynesia (papagaj), Gub-Gub (svinja), Jip (pas), Dab-Dab (patka), Chee-Chee (majmun), Too-Too (sova), i drugi.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://publicliterature.org/books/story_of_doctor_dolittle/xaa.php
* http://www.gutenberg.org/ebooks/1154
* http://www.imdb.com/title/tt0145752/ Dr. Dolittle und seine Tiere
* http://www.imdb.com/title/tt0204086/ Doctor Dolittle
* http://www.imdb.com/title/tt0219462/  The Voyages of Dr. Dolittle

Kategorija:Literatura
Usmena književnost

**Usmena književnost** predstavlja najstariji oblik književnoumjetničkog rada. Na različitim prostorima razvijali su se različiti rodovi usmene književnosti. Osnovna podjela usmene književnosti na rodove i vrste može izgledati ovako:

-Poezija: lirska pjesma - sevdalinke,epska pjesma: - epovi i krajišnice; epsko-lirska pjesma: - balade i romanse.

-Proza: bajke, pripovijetke, priče, legende, predaje: - predaje o građevinama, grebljima, turbetima; predaje o evlijama i kerameti-sahibijama; predaje o značajnim historijskim događajima; predaje o značajnim historijskim ličnostima...

-Dramski radovi (djela)

NASTANAK NAŠE USMENE KNJIŽEVNOSTI:

-KOLEKTIVISTIČKA - ta teorija zastupa mišljenje da je naša usmena književnost plod kolektivnog(zajedničkog) stvaranja našeg naroda.

-INDIVIDUALISTIČKA - ta teorija zastupa stajalište po kojem je naša usmena književnost plod našeg(osobnog) stvaralačkog rada.

-KOMBINIRANA - ta teorija stoji između prve dvije. Istraživanja su pokazala da je naša usmena književnost nastala po principu "Najprije je bio događaj,pa oko njega je stvoren sažetak."

## Vanjski linkovi 
* http://www.timesonline.co.uk/tol/life_and_style/article6957668.ece 

Kategorija:Književnost
Mađarska revolucija 1956.

mini|Mihály Pálosi: Spomenik Mađarskoj revoluciji 1956. godine.
mini|Mađarska zastava iz 1956. godine sa uklonjenim komunističkim obilježjima postavljena ispred zgrade parlamenta kao znak sjećanja na žrtve revolucije.

**Mađarska revolucija** iz 1956. godine je bio spontani revolt protiv komunističke vlade Mađarske i njenih nametnutih Sovjetskih patrona, koja je trajala u periodu od 23 oktobra do 10 novembra.

Počela je kao studentska demonstracija pred zgradom parlamenta u Budimpešti, da bi u svom vrhuncu uključila i desetke hiljada ljudi iz cijele Mađarske od kojih su mnogi izgubili živote. Preko 200 000 mađarskih stanovnika su postali izbjeglice, 13 000 je bilo zatvoreno.

Revolucija je ugušena, tako da su Budimpešta i Mađarska ostale pod kontrolom Sovjetskog Saveza i komunističke vlade.

## Također pogledajte 
* Historija Mađarske
* Mađarska

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://socialhistoryportal.org/news/articles/109802

Kategorija:Historija Mađarske
Kategorija:Revolucije u Mađarskoj
Kategorija:1956. u Mađarskoj
Kategorija:Hladni rat
Kategorija:Sukobi u 1956.
Kategorija:Ratovi s učešćem Mađarske
Kategorija:Ratovi s učešćem Sovjetskog Saveza
Spisak muzičkih formi

Spisak muzičkih formi:
## Srednjovjekovne forme 
* Estampie
* Frotola
* Gregorijansko pjevanje
* Motet
* Organum
* Ričerkar
* Saltarello

## Renesansne forme 
* Balada
* Carol
* Šansona
* Galjarda
* Madrigal
* Motet
* Misa
* Opera
* Pavana
* Tokata

## Barokne forme 
* Allemande
* Kantata
* Concerto
** Concerto grosso
* Fuga
* Gavota
* Gigue
* Misa
* Minuet
* Opera
** Opera buffa
** Opera seria
* Oratorij
* Prelude
* Saraband
* Sinfonia
* Suita

## Klasične i romantične forme 
* Bagatela
* Balet
* Carol
* Koncert
** Clarinet concerto
** Concerto grosso
** Klavirski koncert
** Violinski koncert
* Etida
* Impromptu
* Intermeco
* Lied
* Misa
* Mazurka
* Nokturno
* Opera
** Ballad opera
** Opera buffa
** Komična opera
** Opera seria
** Opereta
** Uvertira
** Singspiel
** Zarzuela
* Oratorij
* Poloneza
* Preludij
* Kvartet
** Klavirski kvartet
** Gudački kvartet
* Kvintet
** Klavirski kvintet
** Gudački kvintet
* Rekvijem
* Rondo
* Scherzo
* Serenada
* Sonata
** Bassoon sonata
** Sonata za violončelo
** Klarinet sonata
** Klavirska sonata
** Violinska sonata
* Simfonija

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Muzičke forme
Biljana Plavšić

**Biljana Plavšić** (Tuzla, 7. juli 1930) bosanskohercegovačka je biologinja, političarka i jedna od političkih lidera Srba u Bosni i Hercegovini. Osuđena je na 11 godina zatvora za ratne zločine.

## Biografija 
Rođena je 1930. u Tuzli. U Sarajevu je stekla osnovno i srednjoškolsko obrazovanje. Nakon što je diplomirala biologiju u Zagrebu, ostvarila je zavidnu naučnu karijeru, predajući dugo godina na katedri za biologiju na Prirodnomatematičkom fakultetu Univerziteta u Sarajevu. Biljana Plavšić je bila član SDS-a od osnivanja 1990. godine, a iste godine je postala i član Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine. 7. aprila 1992. godine je napustila Predsjedništvo i priključila se političkom vodstvu Republike Srpske.

## Biografija
Biljana Plavšić je zajedno s Radovanom Karadžićem, Momčilom Krajišnikom i Ratkom Mladićem bila u samom vrhu vodstva Republike Srpske tokom rata u BiH. Od 1992. do 1996. bila je potpredsjednik Republike Srpske. Ostao je upamćen njen dolazak u Bijeljinu na samom početku rata u BiH, kada je izljubila Željka Ražnatovića Arkana čestitajući mu nakon operacija koje su završile masakrom. Nakon što je Karadžić početkom 1996. pod međunarodnim pritiskom morao napustiti političku scenu, naslijedila ga je na mjestu predsjednika Republike Srpske. Odmah nakon toga učinila je politički zaokret i okrenula leđa svojim dotadašnjim saradnicima i mentorima, pragmatično zaigravši na kartu umjerenosti i saradnje s međunarodnom zajednicom, zbog čega je uživala i međunarodnu podršku. Godine 1997. formirala je vlastitu stranku Srpski narodni savez, raspustila parlament RS-a i raspisala prijevremene izbore. U septembru 1996. godine potvrđena je za predsjednicu Republike Srpske, ovaj put na izborima.

Pred Međunarodnim sudom pravde osuđena je za ratne zločine 2005. godine na 11 godina zatvora, nakon priznanja krivice za planirane sistematske zločine nad Bošnjacima i Hrvatima. U tom periodu napisala je knjigu "Svedočim" u kojoj je otkrila politiku vodstva Republike Srpske prema Srbima, izostavivši zločine prema Bošnjacima i Hrvatima.

U septembru 2009. godine haški sud za ratne zločine je odobrio njeno oslobađanje prije isteka pune kazne, nakon čega je i švedska vlada odobrila oslobađanje iz zatvora.

## Također pogledajte 
* Genocid u Bosni i Hercegovini

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Osuđeni pred Haškim tribunalom
Kategorija:Ratni zločinci u ratu u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Političari Srpske demokratske stranke
Kategorija:Biografije, Tuzla
Kategorija:Predsjednici Republike Srpske
Kategorija:Rođeni 1930.
Kategorija:Srpski nacionalisti
Kategorija:Prirodno-matematički fakultet u Sarajevu
Kategorija:Političari Srpskog narodnog saveza Republike Srpske
Kategorija:Dobitnici Ordena Republike Srpske
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Političari Republike Srpske
Kategorija:Srbi iz Bosne i Hercegovine osuđeni za ratne zločine
Kategorija:Srbi iz Bosne i Hercegovine osuđeni za zločine protiv čovječnosti
Put mlijeka

**Put mlijeka** je izuzetno značajni projekt za siromašno područje istočne Bosne. Riječ je o programu koji postavlja osnove ekonomskog sistema kroz konkretnu pomoć izraženu u 1.700.000 američkih dolara od strane UNDP-a, kako bi se pomoglo 119 porodica sa područja Srebrenice, Bratunca i Milića, kojima je obnovljen stočni fond - 400 stočnih junica, nabavljena oprema za farme, te uspostavljeno deset otkupnih stanica za mlijeko i sistem kontrole mlijeka. Također, svim proizvođačima obezbijeđen je otkup do mljekare u Tuzli - Mljekare Tuzla, kroz osnovanu zadrugu proizvođača mlijeka.

Zato je *Srebrenički put mlijeka* projekat vrijedan svake pohvale, jer je ovo primjer konkretne borbe protiv siromaštva, uz saradnju međunarodnog faktora, općinskih vlasti, privrednih subjekata i građana. Srebreničko mlijeko, prema standardima Evropske unije, po prvim analizama, u mikrobiološkom i prehrambenom smislu, blizu je nivoa i standarda koji vladaju u EU.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Bosna i Hercegovina