Osteosarkom

**Osteosarkom** (**OS**) ili **osteogeni sarkom** (**OGS**) (ili jednostavno rak kostiju) je kancerogeni tumor u kosti. Konkretno, radi se o agresivnoj malignoj neoplazmi koja nastaje iz primitivnih transformiranih ćelija mezenhimskog porijekla (a time je i sarkom), diferencijacijom osteoblasta u maligni osteoid.

Osteosarkom je najčešći histološki oblik primarnog koštanog sarkoma. It is most prevalent in teenagers and young adults.

## Znakovi i simptomi
Mnogi pacijenti se prvo žale na bol koji može biti jači noću, može biti povremen i različitog intenziteta i može se javljati duže vrijeme. Tinejdžeri koji se aktivno bave sportom često se žale na bolove u donjem dijelu butne kosti ili neposredno ispod koljena. Ako je tumor velik, može se pokazati kao očigledna lokalizirana oteklina. Ponekad je iznenadni prijelom prvi simptom jer zahvaćena kost nije tako jaka kao normalna kost i može nenormalno frakturirati s manjom traumom. U slučajevima dublje usađenih tumora koji nisu tako blizu kože, kao što su oni koji potiču iz karlice, lokalizirani otok možda neće biti očigledan.

## Uzroci
Nekoliko istraživačkih grupa proučava matične ćelije raka i njihov potencijal da izazovu tumore zajedno s genima i proteinima koji su uzročnici različitih fenotipova. Radiotherapy for unrelated conditions may be a rare cause.
* Mali prekobrojni markerski hromosom ili džinovski štapićasti hromosom prisutan je u tumorskim ćelijama niskog stepena OS, uključujući centralni OS niskog stepena i paraostealni OS (videti ispod odeljak varijante), nose različite potencijalno prokancerogene gene i smatra se da doprinoserazvoju istih OS.
* Porodični slučajevi u kojima hromosomska delecija regije 13q14 inaktivira retinoblastomski gen povezani su sa visokim rizikom od razvoja osteosarkoma.
* Displazije kostiju, uključujući Pagetovu bolest kostiju, fibroznu displaziju, enhondromatozu i nasljedne multiple egzostoze, povećavaju rizik od osteosarkoma.
* Li-Fraumenijev sindrom (mutacija zametne linije TP53) je predisponirajući faktor za razvoj osteosarkoma.
* Rothmund-Thomsonov sindrom (tj. autosomno recesivna povezanost urođenih koštanih defekata, displazija kose i kože, hipogonadizam i katarakti) povezan je s povećanim rizikom od ove bolesti.
* Velike doze Sr-90, zvanog tragač kostiju, povećavaju rizik od raka kostiju i leukemije kod životinja, a pretpostavlja se da to čine i kod ljudi.

Ne postoji jasna povezanost između fluoridacije vode i karcinoma ili smrti zbog raka, kako za rak općenito, tako i posebno za rak kostiju i osteosarkom. U seriji istraživanja zaključeno je da koncentracija fluora u vodi nije povezana s osteosarkomom. Uvjerenja o povezanosti izlaganja fluoru i osteosarkoma potiču iz studije Nacionalnog toksikološkog programa SAD iz 1990. godine, koja je pokazala nesigurne dokaze o povezanosti fluorida i osteosarkoma kod mužjaka pacova. Ali još uvijek nema čvrstih dokaza o sklonosti fluorida kod miševa da uzrokuje rak. Fluorizacija vode se prakticira širom svijeta, kako bi se poboljšalo zdravlje zuba građana. Takođe se smatra velikim zdravstvenim uspehom. Nivoi koncentracije fluorida u zalihama vode su regulisani, kao što Agencija za zaštitu životne sredine Sjedinjenih Država reguliše nivoe fluorida da ne budu veći od četiri miligrama po litru. Zapravo, zalihe vode već sadrže fluor koji se prirodno pojavljuje, ali mnoge zajednice su odlučile dodati više fluora do te mjere da može smanjiti karijes. Fluorid je također poznat po svojoj sposobnosti da izazove stvaranje nove kosti.  Ipak, daljnja istraživanja pokazuju da nema rizika od osteosarkoma od fluorirane vode kod ljudi. Većina istraživanja uključivala je prebrojavanje broja oboljelih od osteosarkoma u određenim područjima koja imaju različite koncentracije fluora u vodi za piće. Statistička analiza podataka ne pokazuje značajnu razliku u pojavljivanju slučajeva osteosarkoma u različitim fluoriranim regijama. Drugo važno istraživanje uključivalo je prikupljanje uzoraka kostiju pacijenata sa osteosarkomom, kako bi se izmjerila koncentracija fluora i uporedila sa uzorcima kostiju novodijagnostikovanih malignih tumora kostiju. Rezultat je da se srednja koncentracija fluora u uzorcima kostiju pacijenata sa osteosarkomom i kontrolama tumora ne razlikuje značajno. To se ne odnosi samo na koncentraciju fluora u kostima, nego je dokazano da se i izloženost fluoru kod pacijenata sa osteosarkomom ne razlikuje značajno od zdravih ljudi.

## Mehanizam 
Osteosarkomi se obično javljaju na mjestima rasta kostiju, vjerovatno zato što proliferacija čini osteoblastne ćelije u ovoj regiji sklone nakupljanju mutacija koje bi mogle dovesti do transformacije ćelija (su obično uključeni geni RB i p53). Tumor može biti lokaliziran na kraju duge kosti (obično u metafizama). Najčešće zahvata proksimalni kraj tibija ili humerusa, ili distalni kraj femura. Osteosarkom ima tendenciju da zahvati regione oko koljena u 60% slučajeva, 15% oko kuka, 10% na ramenima i 8% u vilicama. Tumor je čvrst, tvrd, nepravilan (na rendgenskom pregledu, izgled "jelke", "moljaca" ili "sunčevih zraka") zbog tumorskih spikula kalcifikovane kosti koje zrače pod pravim uglom. Ovi pravi uglovi formiraju ono što je poznato kao Codmanov trougao, koji je karakterističan, ali nije dijagnostički za osteosarkom.
)
Mikroskopski: Karakteristično obilježje osteosarkoma je prisustvo osteoida (formacije kosti) unutar tumora. Tumorske ćelije su veoma pleomorfne (anaplazijske), neke su ogromne, brojne atipske mitoze. Ove ćelije proizvode osteoid koji opisuje nepravilne trabekule (amorfne, eozinofilne/ružičaste) sa ili bez centralne kalcifikacije (hematoksilinofilni/plavi, granulasti) – tumor kosti. Tumorske ćelije su uključene u osteoidni matriks. U zavisnosti od karakteristika prisutnih tumorskih ćelija (bilo da liče na koštane ćelije, ćelije hrskavice ili ćelije fibroblasta), tumor se može podeliti na potklasifikovane ćelije. Osteosarkomi mogu pokazivati višejedarne gigantske ćelije slične osteoklastima.

## Dijagnoza
 slikaosteosarkoma, koja pokazuje tumorske ćelije sa visokim jedarnim pleomorfizmom, ali relativno manje u ćelijama zarobljenim u neoplazijskom koštanom matriksu (na ovom slajdu je ružičast, boja H&E).]]  Ljekari i ortopedi rijetko vide zloćudni tumor kosti (većina tumora kostiju je benigna). Put do dijagnoze osteosarkoma obično počinje redgenskim snimanjem, nastavlja se kombinacijom skeniranja (CT–, PET-skeniranje kostiju, MRI) i završava se hirurškom biopsijom. Karakteristika koja se često vidi na rendgenskom snimku je Codmanov trokut, koji je u osnovi subperikoštana lezija, nastala kada se periosteum podigne zbog tumora. Snimci su sugestivni, ali koštana biopsija je jedini konačni metod za određivanje je li tumor maligni ili benigni.

U većini slučajeva, rani znaci osteosarkoma su uhvaćeni na rendgenskim snimcima napravljenim tokom rutinskih stomatoloških pregleda. Osteosarkom se često razvija u mandibuli (donja vilica); shodno tome, stomatolozi su obučeni da traže znakove koji mogu ukazivati na osteosarkom. Iako se radiografski nalazi za ovaj karcinom uveliko razlikuju, obično se vidi simetrično proširenje prostora parozubnog ligamenta. Stomatolog koji ima razloga posumnjati na osteosarkom ili neki drugi osnovni poremećaj tada upućuje pacijenta oralnom i maksilofacijalnom hirurgu na biopsiju. Biopsiju sumnjivog osteosarkoma izvan regije lica treba da obavi kvalifikovani ortopedski onkolog. *American Cancer Society* navodi: "Vjerovatno ni kod jednog drugog karcinoma nije toliko važno da se ova procedura pravilno izvede. Nepravilno obavljena biopsija može otežati spašavanje zahvaćenog ekstremiteta od amputacije". Također može metastazirati u pluća, uglavnom se pojavljuju na rendgenskom snimku grudnog koša kao pojedinačni ili višestruki okrugli čvorovi koji su najčešći u donjim regijama

### Varijante
* Konvencionalni: osteoblastni, hondroblastni, fibroblastni OS
* Teleangiektazijski OS
* OS malih ćelija
* Niskokvalitetni centralni OS
* Periosteumski OS
* Paraosteumski OS
* Sekundarni OS
* Površinski operativni sistem visokog kvaliteta
* Vanskeletni OS

## Tretman
Potpuna radikalna, hirurška, *en bloc* resekcija raka, je tretman izbora kod osteosarkoma.

Pacijente sa osteosarkomom najbolje liječe onkolozi i ortopedski onkolozi sa iskustvom u liječenju sarkoma. Postojeći standardni tretman je korištenje neoadjuvantne hemoterapije (hemoterapija koja se daje prije operacije), nakon čega slijedi hirurška resekcija. Postotak tumorskih nekrotskih ćelija (ćelijske smrti) uočenih u tumoru nakon operacije daje predstavu o prognozi i također daje do znanja onkologu da li treba promijeniti režim hemoterapije nakon operacije.

Standardna terapija je kombinacija ortopedske operacije spašavanja udova kada je to moguće (ili amputacije u nekim slučajevima) i kombinacije visokih doza metotreksata s leucovorinom spašavanja, intraarterijski cisplatin, adriamicin, ifosfamid sa ksrnitinom, BCD (bleomicin, ciklofosfamid, daktinomicin), etopozid i muramil tripeptid.

Unatoč uspjehu hemoterapije za osteosarkom, ona ima jednu od najnižih stopa preživljavanja kod pedijatrijskog karcinoma. Najbolja prijavljena stopa 10-godišnjeg preživljavanja je 92%; protokol koji se koristi je agresivni intraarterijski režim koji individualizira terapiju na osnovu arteriografskog odgovora. Trogodišnje preživljavanje bez događaja kreće se od 50% do 75%, a petogodišnje preživljavanje od 60% do 85+% u nekim studijama. Sve u svemu, 65–70% pacijenata liječenih prije pet godina danas bi bilo živo.

Filgrastim ili pegfilgrastim pomažu kod korekcije broja bijelih krvnih zrnaca i broja neutrofila. Transfuzije krvi i epoetin alfa pomažu kod anemija. Računarska analiza na panelu ćelijskih linija osteosarkoma identificirala je nove zajedničke i specifične terapijske mete (protasomske i genetičke) u osteosarkomu, dok su fenotipovi pokazali povećanu ulogu tumorskog mikrookruženja. ili Her2-pozitivne su takođe važne, jer su povezane sa udaljenim metastazama u plućima. Prognoza za pacijente s metastatskim osteosarkomom se poboljšava s dužim vremenom do metastaza (više od 12 mjeseci do 4 mjeseca), manjim brojem metastaza i njihovom resektabilnošću. Bolje je imati manje metastaza nego duže vrijeme do metastaza. Najbolju prognozu imaju oni sa dužim vremenskim trajanjem (više od 24 mjeseca) i malo čvorova (dva ili manje), s dvogodišnjim preživljavanjem nakon metastaza od 50%, petogodišnjim od 40% i 10-godišnjim od 20%. Ako su metastaze i lokalne i regionalne, prognoza je lošija.
* Inicijalna prezentacija osteosarkoma **III** sa metastazama u plućima zavisi od resektabilnosti primarnog tumora i pluća čvorova, stepena nekroze primarnog tumora, a možda i broja metastaze. Ukupna prognoza preživljavanja je oko 30%.

Smrti zbog malignih neoplazmi kostiju i zglobova predstavljaju nepoznati broj smrtnih slučajeva od raka u djetinjstvu. Stope mortaliteta od osteosarkoma opadaju za oko 1,3% godišnje. Dugoročne vjerovatnoće preživljavanja od osteosarkoma dramatično su se poboljšale tokom kasnog 20. stoljeća i iznosile su približno 68% u 2009.

## Epidemiologija
Osteosarkom je osmi najčešći oblik raka u djetinjstvu, koji čini 2,4% svih malignih bolesti pedijatrijskih pacijenata i oko 20% svih primarnih karcinoma kostiju.

Stope incidencije osteosarkoma kod pacijenata mlađih od 20 godina u SAD procjenjuju se na 5,0 na milion godišnje u općoj populaciji, sa malim varijacijama između osoba crne, hispanoameričke i kavkazoidne pipadnosti (6,8, odnosno 6,5 i 4,6 na milion godišnje). Nešto je češći kod muškaraca (5,4 na milion godišnje) nego kod žena (4,0 na milion godišnje).

Češće nastaje u metafiznoj regiji cjevastih dugih kostiju, pri čemu se 42% javlja u femuru, 19% u tibiji i 10% u humerusu. Oko 8% svih slučajeva javlja se u lobanji i vilici, a još 8% u karlici.

Oko 300 od 900 ljudi s dijagnozom u Sjedinjenim Državama umrijet će svake godine. Drugi vrhunac incidencije javlja se kod starijih osoba, obično povezan sa osnovnom patološkom promjenom kostiju kao što je Pagetova bolest kostiju, npr.

## Reference
## Dopunska literatura
*   Osteosarcoma research: past, present and future.

## Vanjski linkovi 
* National Cancer Institute—patient information on osteosarcoma
* Osteosarcoma – An Introduction 
* What is osteosarcoma? 

Kategorija:Rak kod mačaka
Kategorija:Rak kod pasa
Kategorija:Koštane i hrskavične neoplazije
Kategorija:Kanceri kod djece
Kategorija:Sarkom
Kategorija:Onkologija