Šengenska zona

**Šengenska zona**, ili samo **Šengen**, jeste područje koje obuhvata 29 evropskih zemalja koje su službeno ukinule granične kontrole na međusobnim granicama. Zona uglavnom funkcionira kao jedinstvena jurisdikcija za međunarodna putovanja, sa zajedničkom viznom politikom. Područje je dobilo ime po Šengenskom sporazumu 1985. potpisanom u Schengenu, Luksemburg.

Od 27 država članica Evropske unije, 25 su u Šengenskoj zoni. Od dvije članice EU koje nisu potpuno dio Šengena, jedna članica - Kipar - zakonski je obvezna pridružiti se u budućnosti; Irska je zadržala mogućnost odbijanja i umjesto toga vodi vlastitu politiku viza. Dana 31. marta 2024. Bugarska i Rumunija pridružile su se Šengenu, ali samo vazdušnom i pomorskom granicom, a 1. januara 2025. pridružile su se i kopnenim granicama. Četiri države članice Evropske asocijacije za slobodnu trgovinu (EFTA): Island, Lihtenštajn, Norveška i Švicarska, nisu članice EU, ali su potpisale sporazume u vezi sa Šengenskim sporazumom. *De facto*, šengenska zona uključuje i četiri evropske mikro države - Monako, Andoru, San Marino i Vatikan - koje održavaju otvorene granice za putnički promet s drugim zemljama članicama Šengena.

Šengensko područje ima gotovo 420 miliona ljudi i površinu od 4.312.099&nbsp;km2. Oko 1,7 miliona ljudi svakodnevno putuje na posao preko interne evropske granice, a u nekim regijama ti ljudi čine do trećinu radne snage. Svake godine ukupno pređe 1,3 milijarde šengenskih granica. Oko 57 miliona tereta treba da bude prevezeno cestovnim prevozom robe, u vrijednosti od 2,8 milijardi eura svake godine. Smanjenje troškova trgovine zbog Šengena varira od 0,42% do 1,59%, ovisno o geografskom položaju, trgovinskim partnerima i drugim faktorima. Zemlje izvan Šengena također imaju koristi. Države u Šengenu pojačale su graničnu kontrolu sa zemljama koje nisu u zoni.

## Historija 
Šengenski sporazum potpisalo je 14. juna 1985. godine 5 od 10 država članica EK u gradu Schengen, Luksemburg. Šengensko područje uspostavljeno je odvojeno od Evropskih zajednica, kada se nije mogao postići konsenzus među svim državama članicama EK o ukidanju granične kontrole.

Sporazum je dopunjen 1990. godine Šengenskom konvencijom, koja je predložila ukidanje kontrole na unutrašnjim granicama i zajedničku viznu politiku. Sporazumi i pravila usvojena na osnovu njih bili su u potpunosti odvojeni od struktura EK i doveli su do stvaranja Šengenske zone 26. marta 1995. Glavni među njima je Šengenski informativni sistem (SIS), Oko 1 milion prijava odnosi se na osobe, od kojih 72% nije smjelo ući i boraviti u šengenskoj zoni. Samo 7% osoba navedenih u SIS bazi podataka su nestale osobe.

Velika većina unosa podataka u SIS, oko 49 miliona, odnosi se na izgubljene ili ukradene predmete. Evropsko vijeće izvještava da su vlasti u 2013. godini otkrile prosječno 43 ukradena vozila dnevno koristeći SIS bazu podataka. SIS bazom podataka operativno upravlja EU-LISA.

Šengenski sporazum također omogućava policajcima iz jedne države učesnice da prate osumnjičene preko granica kako u žustroj potrazi, i da nastave sa posmatračkim operacijama, kao i za pojačanu međusobnu pomoć u krivičnim stvarima.

Šengenska konvencija sadržavala je i mjere kojima je cilj pojednostaviti izručenje između zemalja učesnica, ali one su sada uvrštene u sistem evropskog naloga za hapšenje.

## Pravne osnove 
### Odredbe u ugovorima o Evropskoj uniji 
Pravna osnova za Šengen u ugovorima o Europskoj uniji ubačena je u Rimskom ugovoru, članom 2. tačkom 15. Ugovora iz Amsterdama. Ovim je umetnut novi naslov pod nazivom "Vize, azil, imigracija i druge politike povezane sa slobodnim kretanjem osoba" u ugovor, koji je trenutno numeriran kao naslov IV, i koji sadrži članove 61 do 69. Lisabonski ugovor bitno mijenja odredbe članova iz naslova, preimenuje naslov u "Područje slobode, sigurnosti i pravde" i dijeli ga na pet poglavlja, nazvanih "Opće odredbe", "Politike granične kontrole, azila i imigracije". "," Pravosudna saradnja u građanskim stvarima "," Pravosudna saradnja u krivičnim stvarima "i" Policijska saradnja".

### Šengenski sporazum i Šengenska konvencija 
Šengenska zona prvobitno je imalo pravnu osnovu izvan tadašnje Evropske ekonomske zajednice, uspostavivši ga kao podskup država članica Zajednice koristeći dva međunarodna sporazuma:

* **Šengenski sporazum** iz 1985. - Sporazum između vlada država Ekonomske unije Beneluksa, Zapadne Njemačke i Francuske o postupnom ukidanju provjera na njihovim zajedničkim granicama.
* '''''' iz 1990. - Konvencija o primjeni Šengenskog sporazuma od 14. juna 1985. između vlada država Ekonomske unije Beneluksa, Njemačke i Francuske o postupnom ukidanju provjera na njihovim zajedničkim granicama.

Nakon što su Ugovorom iz Amsterdama ugrađeni u glavno tijelo Zakona Evropske unije, Šengenski sporazum i Konvencija objavljeni su u Službenom listu Europskih zajednica odlukom Vijeća. Kao rezultat, Sporazum i Konvencija mogu se izmijeniti i dopuniti po propisima EU.

## Također pogledajte 
* Šengenski sporazum
* Otvoreni Balkan
* Evropska unija
* CEFTA
* Zajednička putna zona
* Transportna zajednica jugoistočne Evrope

## Napomene 
## Reference 
*
*
Kategorija:Evropska unija
Kategorija:1995. u Evropi
Kategorija:Transport u Evropi
Kategorija:Granični prijelazi
Kategorija:Članci sa hAudio mikroformatima
*