Ambrogio Lorenzetti

**Ambrogio Lorenzetti** (oko 1290. – 1348.) bio je italijanski slikar iz perioda kasne gotike, aktivan između 1317. i 1348. Zajedno sa starijim bratom Pietrom uveo je dramatični emocionalizam, naturalizam i realizam u sijensku umjetnost koja je u to vrijeme ostvarila svoj najveći procvat. U svojoj umjetnosti i eksperimentima s trodimenzionalnim i prostornim aranžmanima, braća su nagovijestila umjetnost rane renesanse. Spada među najznačajnije predstavnike sijenske škole, zajedno sa starijim bratom Pietrom, Ducciom di Buoninsegnom i Simoneom Martinijem.

## Historijski okvir 
Prije smrti Simonea Martinija, u sijenskoj umjetnosti počelo je dolaziti do promjena. Nova strujanja u Italiji bila su previše jaka da bi je ignorisala čak i najkonzervativnija sijenska škola. Stari bizantijski ideali blijedili su, a iako ih se Siena pridržavala, mijenjala ih je i približila modernom italijanskom ukusu. Naturalizam, realizam, dramatičan emocionalizam zahtijevalo je tadašnje savremeno doba i Siena je morala popustiti pred novim zahtjevima.

Aristokratija je bila manje cijenjena, a buržoazija je došla do izražaja. Doba "novog životnog stila" ("dolce stil nuovo") Dantea popuštalo je dobu Boccacciovog "romana" ("novelle"). Italijanska umjetnost svih vrsta spustila se na manje uzvišenu razinu i u svom spuštanju postala humanizirana. Ova tendencija uočljiva je u kasnijem stilu Simonea Martinija, ali umjetnici koji su zaista izvršili revoluciju (u odnosu na raniju sijensku umjetnost) u Sieni bili su braća Pietro i Ambrogio Lorenzetti.

Sijenska škola nije izgubila svoj bizantijski osjećaj ni za vrijeme 15. vijeka (quattrocenta). a inovacije u slikarstvu koje su uvela braċa Lorenzetti sigurno su se činile epohalnim za građane Siene.

## Biografija i karijera 
### Madona di Vico l'Abate 
[thumb|200px|desno|"Madona s djetetom", Crkva Sant'Angelo di Vico l'Abate u blizini [San Casciano u Val di Pesi|San Casciana u Val di Pesi, provincija Firenca, 1319.]]

Prvo potpisano djelo ovog umjetnika je "Madona s djetetom", urađeno za Crkvu Sant'Angelo di Vico l'Abate u blizini San Casciana u Val di Pesi. Urađeno je 1319. a sada je izloženo u Muzeju San Casciana i smatra se najranijim djelom koje se pripisuje Ambrogiju Lorenzettiju. 
Prikazuje sve komponente njegove umjetnosti: bizantijska umjetnost, plastičnost sijenskog ducento reljefa i dinamizam Giovannija Pisana. Slika posjeduje veliku monumentalnost, a iako je stil u potpunosti sijenski, dizajn ukazuje na veliku pažnju prema djelima firentinskih savremenika.

Slika na panelu potpuno se razlikuje od ranijeg djela "Maestà" (na istu temu "Madona s djetetom") Duccia di Buoninsegne, toliko da sugerira da za razliku od svog brata Pietra Lorenzettija i Simonea Martinija, Ambrogio se nije školovao u Ducciovoj radionici. Prisutnost ovog djela u selu blizu Firence i kasniji dokazi da je Ambrogio živio u okolini ovog grada barem do 1332. također sugeriraju da je Ambrogio Lorenzetti, iako rodom iz Siene, dobio obuku bližu onoj Giotta i firentinskog kipara Arnolfa di Cambija, što je vidljivo u čvrstoći figura. Udaljenost od slikarskog stila Giotta i njegovih sljedbenika ostaje znatna, što umjetnika još više udaljava od firentinske škole slikarstva i doprinosi pojavi zaista originalnih stilskih osobina u umjetnosti Ambrogia Lorenzettija od njegovih najranijih dana.

U ovom djelu, crte lica Madone i djeteta nisu baš mekane, dok figure imaju statuarno i snažno prisustvo,  odražavajući statue Arnolfa di Cambija. Prikaz Madone je frontalan, urađen na bizantijski način, te podsjeća na djela iz druge polovine 13. vijeka. Neki stručnjaci čak su iznijeli hipotezu da je mecena eksplicitno tražio od umjetnika da se pozove na stil tog vremena. Madonin ogrtač prikazan je u punoj boji i s malo detalja u naborima draperije. Lica imaju slab kjaroskuro (raspored sjene i svjetlosti na slici), a prijestolje je jednostavna, ugaona drvena stolica s geometrijskim ukrasima, ali je arhitektura svedena na minimum. To su vjerovatno bila početna stilska ograničenja mladog slikara koji će kasnije doživjeti veliku evoluciju.

Već na ovom ranom panelu uočljivo je ono što će postati jedan od najvećih doprinosa Ambrogia Lorenzettija historiji umjetnosti, a to je njegov živopisni naturalizam u prikazivanju figura. Madonine ruke drže malog Isusa umjesto da ga okružuju. Njena desna ruka je nagnuta u odnosu na podlakticu, podupirući Isusovu desnu nogu. Prsti obje ruke nisu paralelni, već su raspoređeni kako bi bolje poduprli dijete. Kažiprst desne ruke se posebno ističe, s dotad neviđenim funkcionalnim naturalizmom. Dijete gleda svoju majku, a njegovi zglobovi i pogled na lijevo stopalo pokazuju dijete koje maše rukama i nogama kao pravo dojenče.. Djelo je restaurirano 1936. dok je okvir originalan.

### Firenca, Siena 
Godine od 1320. do 1332. predstavljaju najmaglovitiji period slikarevog umjetničkog života, budući da djela iz ovog perioda nemaju precizno određene datume izrade ili dokumentaciju. Međutim, čini se vjerovatnim da je slikar tokom ovog vremena djelovao na relaciji između Firence i Siene. Dokument datiran 1321. iz Državnog arhiva Firence, koji potvrđuje da je umjetnik napravio novčani dug kod izvjesnoa Mea di Lape. U svrhu naknade duga, umjetniku je u mjestu Nudo di Vermiglio zaplijenjen ogrtač "guarnacca", napravljen od visokokvalitetne tkanine od brokata, podstavljen krznom, koji je u to vrijeme predstavljao simbol bogatstva i visokog društvenog statusa. Drugi dokument svjedoči da je umjetnik od 1328. do 1330. bio član Ceha ljekara i apotekara (kojem su se u to vrijeme mogli pridružiti i slikari), a Lorenzo Ghiberti citira neke od njegovih freski u firentinskom augustinskom samostanu, vjerovatno oslikane između 1327. i 1332. Godine 1324. Lorenzetti je prodao mali komad zemlje kako bi kupio kuću u Sieni i platio pripadajuće poreze, a drugi dokument iz 1331. svjedoči o proviziji koju je Gradsko vijeće Siene ("Podestà") preko kolateralnog sudije isplatilo Lorenzettiju.

Vjerovatno namijenjeno privatnoj pobožnosti, ovo djelo primjer je vrlo istančanog ukusa i vješte tehnike izrade. Na zlatnoj podlozi dva velika oreola su označena finom, urezanom linijom; pravougaonost panela izmijenjena je motivom pletenog luka i cvijećem u gornjim uglovima. Dvije figure povezane su u sistemu valovitih ritmova i spiralnih pokreta. Šire se ili sužavaju sporim valovima u dubini. Nijedna bora ne narušava kompaktnu boju slonovače lica i duge, naizgled bez kostiju ruke Madone.
Slika je pretrpjela oštećenja, tako da je vidljiva boja temeljnog sloja tokom pripreme, a to se posebno odnosi na lice Madone. Iako oštećena, "Madona s djetetom" iz pinakoteke Brera predstavlja jedno od remek-djela italijanskog slikarstva iz prve polovine 14. vijeka.

## Galerija 

Datoteka:Ambrogio Lorenzetti Madonna mit dem Kinde.tif|"Madona s djetetom", dimenzije 85&nbsp;cm x 58&nbsp;cm, Muzej likovne umjetnosti u Budimpešti 1319 - 1348
Datoteka:Ambrogio lorenzetti, san michele vittorioso sul demonio, vetrata, 1325-30 ca. (siena, palazzo pubblico).jpg|"Sveti Mihajlo pobjeđuje demona", vitraj, Palazzo Pubblico, Siena, 1325 - 1330
Datoteka:Ambrogio Lorenzetti - Saint Elizabeth of Hungary - P15n10 - Isabella Stewart Gardner Museum.jpg|"Sveta Elizabeta Mađarska", dimenzije 36,5&nbsp;cm - 25&nbsp;cm, Isabella Stewart Gardner Muzej, Boston, 1319 - 1347
Datoteka:Madonna and Child MET ep41.190.26.bw.R.jpg|"Madona s djetetom", tempera na drvu sa pozlaćenom pozadinom, dimenzije 94&nbsp;cm - 56,2&nbsp;cm, Metropolitan muzej, 1319 - 1347

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* "Cavallini to Veronese"

Kategorija:Rođeni 1290.
Kategorija:Umrli 1348.
Kategorija:Biografije, Siena
Kategorija:Italijanski slikari
Kategorija:Slikari gotike