Omer ibn Abdulaziz

**Omer ibn Abdulaziz** (arapski: **عمر بن عبد العزيز**) sin je Mervanov, a on sin El-Hakemov, a on sin Ebu-l'Asov, a on sin Umejjin, a on sin Abduššemsov, a on sin Abdu Menafov, imam i hafiz, halifa emevijskog halifata, iz Medine, a zatim iz Egipta. Opisan je kao skromni pravedni halifa, "Umejjević razbijene glave", jedan od prvaka idžtihada i pravednih halifa, lijepog ponašanja i izgleda, učenjak praktičar, elokventan i rječit.

## Porijeklo 
Omerov otac Abdulaziz, sin Mervanov, bio je jedan od najpobožnijih Umejjevića, hrabar i plemenit, namjesnik u Egiptu više od 20 godina. Oženio je Lejlu Ummu 'Asim, kćerku 'Asimovu, a on je sin Omera ibnul-Hattaba. Još kao mladić je bio poznat po lijepom ponašanju, posvećen stjecanju znanja, sa posebnom brigom prema hadisu. Čak i nakon preuzimanja položaja namjesnika Egipta nastavio je izučavanje hadisa tražeći od Kesira ibn Murrea iz Šama da mu pošalje sve što ima od hadisa osim onih koje prenosi Ebu Hurejre, jer ih već ima. Ez-Zehebi navodi da je Omer rođen u Medini za vrijeme Jezidove vladavine. Njegov otac Abdulaziz imao je desetoro djece: Omer, Ebu Bekr, Muhammed i 'Asim su sinovi koje mu je rodila Lejla, i još šestoro djece iz drugog braka: El-Asbag, Sehl, Suhejl, Ummu-l-Hakem, Zajjan i Ummu-l-Benin. Omer je imao 14 sinova: Abdulmelik, Abdulaziz, Abdullah, Ibrahim, Ishak, Ja'kub, Bekr, El-Velid, Musa, 'Asim, Jezid, Zajjan i Abdullah, i tri kćerke: Emina, Ummu 'Ammar i Ummu Abdullah.

Nakon što mu je umro otac, o Omeru se brinuo Abdulmelik ibn Mervan, halifa, koji ga je oženio sa svojom kćerkom Fatimom, čiji su djed, otac, brat i muž bili halife. Ona je rodila Omeru Ishaka, Ja'kuba i Musaa. Druga njegova žena zvala se Lumejs, kćerka Alije ibnu-l-Harisa i ona mu je rodila Abdullaha, Bekra i Ummu 'Ammar. Oženio je i Ummu Osman, kćerku Šu'ajba ibn Zajjan koja mu je rodila Ibrahima. Što se tiče ostale djece: Abdulmelik, El-Velid, 'Asim, Jezid, Abdullah, Abdulaziz, Zajjan, Emina i Ummu Abdullah - njih je rodila Ummu Veled.

### Medžlisu-šura: Vijeće desetorice fakiha Medine 
U početku svog namjesništva Omer formira Vijeće desetorice fakiha grada Medine, što će se ispostaviti jednim od najupečatljivijih poteza koje je uradio. Članovi Vijeća bili su:

* 'Urve ibn ez-Zubejr
* 'Ubejdullah ibn Abdullah ibn 'Utbe
* Ebu Bekr ibn Abdurrahman ibnu-l-Haris ibn Hišam
* Ebu Bekr ibn Sulejman ibn ebi Hejsem
* Sulejman ibn Jesar
* El-Kasim ibn Muhammed
* Salim ibn Abdillah ibn Omer
* Abdullah ibn Abdillah ibn Omer
* Abdullah ibn 'Amir ibn Rebi'i
* Haridže ibn Zejd ibn Sabit

Nakon što ih je Omer okupio oko sebe i obavijestio ih o svojoj odluci, obratio im se sljedećim riječima: "*Pozvao sam vas zbog nečega za što ćete imati nagradu kod Allaha, dželle šanuhu, i čime ćete pomoći pravdu. Neću izdati niti jedno naređenje prije nego čujem vaše mišljenje o tome ili mišljenje onih koji su u datom momentu prisutni. Ako vidite nekoga da čini nasilje i nepravdu ili saznate da je neko od mojih uposlenika učinio nepravdu, zabranjujem vam da to od mene sakrijete.*"

U traganju za drugim mišljenjem, Omer ibn Abdulaziz se nije ograničavao samo na članove Vijeća, a često se savjetovao sa medinskim učenjacima poput Se'ida ibnu-l-Musejjeba i Ez-Zuhrija.

Za vrijeme svog upravljanja Medinom, a po naredbi halife El-Velida ibn Abdulmelika, Omer je proširio i ukrasio džamiju Allahovog poslanika, tako da su njene dimenzije nakon proširenja bile 200 aršina dužine i 200 aršina širine. Iako Omer općenito nije volio ukrašavanje džamija, učinio je to u skladu sa naredbama i instrukcijama halife.

Godine 92. po Hidžri, halifa je ovlastio Hadždžadža ibn Jusufa da bude glavni zapovjednik i vođa hadža. Kada je Omer čuo za to, napisao je pismo halifi moleći ga da ovaj ne svraća u Medinu tom prilikom, što je halifa i naredio. Pored toga, Omer je pisao halifi o nepravdi koju je Hadždžadž činio nad stanovnicima Iraka. Hadždžadž, želeći se osvetiti Omeru zbog ovoga, piše halifi pismo: "*Veliki broj otpadnika i bjegunaca iz Iraka našao je sigurno utočište u Meki i Medini. To je vrlo opasno i dokaz slabe vladavine tamošnjeg namjesnika*", istovremeno tražeći od halife da imenuje Osmana ibn Hajjana i Halida el-Kasrija upraviteljima Meke i Medine. Halifa se priklonio mišljenju Hadždžadža i upotpunio ono iz njegovog pisma, a na taj način smijenjujući Omera sa njegove pozicije.

Omer je Medinu napustio u društvu sluge Muzahima i u konačnici se smjestio u Damasku, odakle je vršio savjetovanje halife. Jedna od njegovih važnijih intervencija bio je uticaj na halifinu naredbu da se ne smije izvršiti smrtna kazna bez prethodnog obaviještavanja halife i potvrde krivice osuđenog čime je ukinuo brojne nepravde i ishitrena suđenja. Kasnije je ova naredba povučena zbog protivljenja Hadždžadža ibn Jusufa. Za vrijeme Sulejmana smijenjeni su namjesnici Halid el-Kasri i Osman ibn Hajjan, kao i Hadžadž ibn Jusuf. Halifa Sulejman je napravio i svojesvrsni presedan kada je za svog nasljednika odredio upravo Omera ibn Abdulaziza, a sve to zbog savjeta poznatog učenjaka, tabiina i jednog od svojih savjetnika Redža' ibn Hajvea el-Kindija. U toku svoje bolesti napisao je sljedeće:

"*S imenom Allaha Milostivog, Samilosnog. Ovo je dokument od Allahovog roba Sulejmana, vođe pravovjernih, Omeru ibn Abdulazizu. Imenujem ga halifom nakon moje smrti, a nakon njega Jezida ibn Abdulmelika. Poslušajte i pokorite se. Allaha se bojte i ne razjedinjujte se pa da vas se domognu neprijatelji.*"

Zapečatio je ono što je napisao, naredio Ka'bu ibn Hamidu, zapovjedniku policije, da okupi halifinu rodbinu te zadužio el-Kindija da zatraži od okupljenih da se zakunu na lojalnost i daju prisegu onome koga je imenovao za halifu. Svi su prisutni dali zakletvu ne znajući šta piše u dokumentu. Nedugo nakon toga, tek nakon halifine smrti, okupljeni su svi u džamiji zvanoj Dabik da potvrde prisegu, a zatim im je pročitan sadržaj dokumenta.
* "*Prelistaj papire i potraži ima li ko da mu treba vratiti njegovo pravo bez obzira da li je musliman ili ne. Ako oni kojima je nepravda učinjena budu već mrtvi, potraži njihove nasljednike.*" (Omerovo pismo Ebu Bekru ibn Hazmu, namjesniku Medine)
* "*Dobro ispitaj stanje onih koji su dužni plaćati džizju. Ako među njima nađeš siromašne koji nemaju čime obrađivati zemlju, pomozi ih onim što će im koristiti u poslu. Oni nisu tu samo godinu ili dvije.*"  (Omerova naredba upravitelju Kufe o stanju pripadnika druge vjere)
* "''Odmah ukini naplaćivanje svih taksi. To nije ništa drugo do zakidanje: ... i ljudima prava njihova ne umanjujte i zlo na Zemlji, nered praveći, ne činite. (Kur'an, Eš-Šu'ara, 183) Onaj ko ti zekat donese uzmi od njega, a ko izostane neka mu Allah sudi.''" (Omerovo pismo 'Adijju ibn Erta')
* "*Ne rušite crkve, niti sinagoge, niti hramove vatropoklonika sa kojima ste potpisali dogovor i primirje.*"

mini|390x390piksel|Zlatni dinar u vrijeme halifata Omera ibn Abdulaziza, iskovan u Damasku 719/720. godine

Novac koji je kovao u njegovo vrijeme nosio je na sebi natpis: "*Allah je naredio poštenje i pravednost*."

### Učenjaci kao namjesnici i upravitelji 
Omer ibn Abdulaziz se nije ograničio samo na to da mu učenjaci budu prvi savjetnici i saradnici, a dokaz tome su sljedeći ljudi koji su postavljeni na veoma odgovorna mjesta:

* Abdulhamid ibn Abdurrahman ibn Zejd ibn el-Hattab - namjesnik Kufe
* Ebu Bekr ibn Omer ibn Hazm - namjesnik Medine
* Isma'il ibn ebi-l-Muhadžir - upravitelj nad Afrikom
* 'Adijj ibn 'Adijj el-Kindi - upravitelj Gornje Mezopotamije, Armenije i Azerbejdžana
* 'Ubade ibn Nusejj - namjesnik Jordana
* 'Urve ibn 'Atijje es-Sa'di - namjesnik Jemena
* Salim ibn Vabisa el-'Abdi - namjesnik Rakke
* Mejmun ibn Mihran - nadzornik poreza u Gornjoj Mezopotamiji
* Salih ibn Džubejr es-Sudai - glavni pisar za porez i vojsku
* Vehb ibn Munebbih i Ebu Zinad - nadzornici nad Bejtu-l-malom u Jemenu
* Omer ibn Mejmun - nadzornik pošte

### Sakupljanje hadisa 
Potvrđeno je da su ashabi dozvoljavali sakupljanje i zapisivanje hadisa i sami to radili. Prvo službeno sakupljanje i njegovo zapisivanje pod pokroviteljstvom i nadzorom islamske države bilo je od strane Abdulaziza ibn Mervana, oca halife Omera. Pristup Omera ibn Abdulaziza dao je prve ozbiljne rezultate. On je primjetio da mnogi tabiini zapisuju hadise, a bojeći se gubitka i nestanka onog što su oni postigli, kako pouzdani i sigurni čuvari hadisa nisu uvijek bili dostupni, kao i pojave lažnih hadisa među novim pravcima i političkim grupama unutar muslimanskog društva, Omer izdaje direktnu naredbu određenim učenjacima da sakupe i zapišu sve što pronađu od hadisa Allahovog poslanika. Na ovo ukazuje Ez-Zuhri: "*Da nam nisu počeli pristizati hadisi sa istoka koje nismo poznavali, ne bih zapisao niti jedan hadis niti bi dozvolio da se zapisuje.*" 
# Pismo Ibn Šihabu Ez-Zuhriju. Ibn Abdulberr prenosi od Ibn Šihaba da je rekao: "*Omer ibn Abdulaziz naredio nam je da popišemo hadise i popisivali smo ih u sveske.*" Poslao je halifa Omer u svako mjesto u kojem ima upravitelj ili državni službenik po jedan svezak za zapisivanje hadisa.
# Omerov poziv svim stanovnicima Medine da sakupljaju i pišu hadise Allahovog poslanika: "*Pogledajte, pa što nađete od hadisa Vjerovjesnika, sallallahu alejhi ve sellem, popišite, jer se bojim da ne pomru učeni ljudi.*" 
# Omerova naredba svim učenjacima u cijeloj islamskoj državi da popišu sve što imaju od hadisa i što su čuli od ashaba., da s njim pregovaraju i pozovu ga u islam. Drugi dan posjete dobili su poziv od cara, kojeg su zatekli kako je ustao sa svog prijestolja bez krune na glavi. Nakon što im je saopštio vijest o smrti halife, ljudi iz delegacije su zaplakali, pa ih upita: "*Plačete li za njim ili za svojom vjerom?*" Odgovoriše: "*Plačemo nad sobom, našom vjerom i za njim.*", "*Nemojte plakati za njim, a nad sobom plačite koliko želite. Ono čemu je on otišao je bolje od onog na čemu je bio. On se Boga bojao na ovom svijetu, pa ga je Bog sačuvao straha od onog svijeta. Upoznat sam sa njegovim dobročinstvom vrijednostima i istinoljubivošću. Da je iko poslije Isusa mogao mrtve oživjeti, bio bi to on. Vijesti o njemu, privatne i javne, redovno su mi stizale i bile su jednake. Čak je u osami bio više posvećen pokornosti svome Gospodaru. Ne iznenađuje me monah koji se svijeta odrekao u svojoj bogomolji, ali me iznenađuje čovjek koji je posjedovao čitav svijet pa ga se, poput monaha, odrekao i posvetio pokornosti Bogu. Zaista, dobri ljudi ne borave dugo među lošim.*" 

## Reference 
Kategorija:Rođeni 682.
Kategorija:Umrli 720.
Kategorija:Halife