open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tekbir

**Tekbir** () arapska je fraza izraza *Allahu ekber* () što bi u prijevodu na bosanski značilo *Allah je najveći*.

## Upotreba 
Osim što je to uzvik kojim se slavi ili veliča Allah, tekbir je uobičajeni islamski izraz koji muslimani koriste u različitim prilikama tokom namaza, poziva na namaz i sl. 
Tekbir se neformalno upotrebljava i u mnogim drugim prilikama. Tekbir znaju zloupotrebljavati islamski radikalisti i teroristi gdje ga koriste kao bojni krik prilikom izvršavanja ekstremističkih i terorističkih ciljeva što u nemuslimanskom svijetu, pogotovo u zapadnim zemljama, stvara pogrešnu predodžbu o islamu i muslimanima.

### U namazu 
thumb|Vjernik podiže ruke i izgovara tekbir na samom početku obavljanja namaza|left
Prilikom klanjanja tj. obavljanja namaza tekbir se donosi (izgovara) na početku kao početni tekbir (u svim mezhebima) ali i u toku namaza pri svakoj radnji (u nekim mezhebima). Tekbir se izgovara i kao dio poziva na namaz (ezana koji se obično uči s minareta džamije) kao i prilikom učenja ikameta od strane mujezina koji prethodi obavljanju farz dijela namaza.

## Na zastavama 
### Zastava Iraka 
Za vrijeme Zalivskog rata u januaru 1991. godine, Sadam Husein, tadašnji predsjednik Iraka, održao je sastanak s najvišim vojnim komandantima, gdje je odlučeno da se riječi *Allahu ekber* dodaju iračkoj zastavi kako bi se pojačala vjerska odrednica njegovog inače sekularnog režima pri tome promoviravši se kao vođa islamske vojske. Husein je zastavu opisao kao "bajrak džihada i monoteizma".

Izabrano Upravno vijeće Iraka, pod američkom kontrolom, odobrilo je 2004. novu iračku zastavu na kojoj se nije nalazio ovaj simbol iz Huseinovog režima. Međutim, u januaru 2008. irački parlament donio je zakon o izmjeni zastave tako što je fraza ponovo vraćena na zastavu, ali s promijenjenom kaligrafijom pri čemu su riječi *Allahu ekber*, napisane kufskim stilom. Iračka zastava iz perioda režima Huseina imala je svaku od dvije riječi napisane u jednom od razmaka između tri zvijezde koje su se nalazile na centralnom dijelu zastave. Na zastavi iz 2008. godine nalazi se spomenuta fraza dok su zvijezde izostavljene.

### Zastava Irana 
Izraz *Allahu ekber* nalazi se i na zastavi Irana, kako to zahtijeva član 18. Ustava Islamske Republike Iran. Tekbir je na zastavi napisan 22 puta, u dva nivoa po 11 puta.

## Galerija 
Neke od zastava na kojima se pojavljuje tekbir:

Flag of Afghanistan (2013–2021).svg|Zastava Afganistana, sa tekbirom koji se nalazi ispod izraza za šehadet
Flag of Iraq.svg|Zastava Iraka sa kufskim pismom u upotrebi od 2008.
Flag of Iran.svg|Zastava Irana
Flag of Waziristan resistance (1930s).svg|Zastava Vaziristanskog pokreta otpora iz 1930-ih godina

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Islam
Kategorija:Islamska terminologija
Kategorija:Religijski superlativi
HD DVD

desno|200p
mini|desno|HD DVD player i mediji
**HD DVD** () je optički format diska najnovije generacije napravljen za pohranu velikih podataka ili filmova visoke rezolucije. HD DVD standard je razvijen od strane nekoliko kompanija koje se bave elektronikom i računarstvom, a koje je predvodila Toshiba. HD DVD na jednom sloju ima kapacitet od 15 GB, dok je kapacitet na dvoslojnom mediju 30 GB, a naknadno je Toshiba objavila da će postojati i troslojni HD DVD mediji sa kapacitetom od 45 GB. HD DVD koristi plavo-ljubičasti 404&nbsp;nm laser za čitanje informacija sa diska.

Prvi uređaj za čitanje ovih medija je predstavljen 18. aprila 2006. godina kojeg je izradila Toshiba. Kompanije koje su prihvatile ovaj standard i otvoreno ga zagovaraju su: Toshiba, NEC, Sanyo, Microsoft, Hewlett Packard, i Intel.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Često postavljena pitanja - Hugh Bennett
* DVD Forum 
* Često Postavljena Pitanja
* CDfreaks članak vezan za rivalitet Blu-ray i HD DVD formata 
* Vlasništvo u HD DVD-u

### Novosti 
* BBC: DVD borba nove generacije
* Prvi utisci ProjectorCentral-a o HD DVD-u

Kategorija:Pohranjivački medij
Kategorija:Film
PS/2 konektor

mini|200px|Bojom obilježeni konektori; Ljubičasta - tastatura; Zelena - miš
**PS/2 konektor** se koristi za spajanje tastature i miša na PC računare. Ime dolazi od IBM Personal System/2 serije računara proizvedene 1987. godine. PS/2 je bio namijenjen kao zamjena za DB-9 RS-232 serijski konektor za miševe, dok je kod tastatura zamijenjen 5-nožični DIN korišten u IBM-ovim PC/AT dizajnima.

## Utikač 
Broj nožica (gledajući na ležište):

140p|PS/2 raspored nožica

&nbsp;*Na nekim laptopima podaci sa miša za razdjelni kabal.

&nbsp;**Na nekim laptopima podaci sa miša za razdjelni kabal.

## Također pogledajte 
* USB

## Vanjski linkovi 
* Informacije o PC mišu
* Raspored nožica kod tastatura i miševa na PS/2 konektoru
* PS/2 Iscrpne informacije o PS/2

Kategorija:Sabirnica
Kategorija:Pokazni uređaji
Puške augusta

**Puške augusta** ili *The Guns of August* (August 1914) je poznata američka historijska knjiga o Prvom svjetskom ratu. Autor knjige je Barbara Tuchman, koja je bila nepoznata sve do izdanja ove knjige. Svrha knjige je da opiše Evropu prije rata i u prvom mjesecu rata. Isto tako, Tuchman je pokušala da izbjegne moralne zaključke. Njen cilj je bio da pokaže direktne historijske podatke. Predsjednik Kennedy je pohvalio njen rad i savjetao knjigu svima.

## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Prvi svjetski rat
Kategorija:Barbara Tuchman
Makedonija (Grčka)

**Makedonija** (), odnosno **Grčka Makedonija**, jest historijski i geografski region Grčke. Grčka Makedonija obuhvata 51% geografske oblasti Makedonija.

## Političke podjele 
Makedonija je podijeljena na 3 regije koje se zovu periferije. Periferije su podijeljenje na 13 manjih administrativnih jedinica koje se nazivaju prefekture ( grč. *nomoi*). Te 3 periferije su: 
# Zapadna Makedonija
# Srednja Makedonija 
# Istočna Makedonija i Trakija

## Historija 
* Antička Grčka
* Uspon Makedonaca
* Osvajanja Aleksandra Velikoga
* Aleksandar Veliki
* Filip II Makedonski
* Ćirilo i Metodije

## Geografija 
Grčka Makedonija je region na jugu Balkanskog poluotoka. U Grčkoj živi oko 2,6 milona stanovnika, a površina je 34 231&nbsp;km2. Glavni grad je Solun. Neka od ostrva su: Thasos, Samothraki, Amouliani i dr. Najveći dio države je pod planinama, najviši vrh je Olimp sa 2 911 metara nadomrske visine.

mini|desno|lijevo|300p|Bijela toranj (White Tower) -Solun.

## Stanovništvo 
U Makedoniji živi približno 2,6 miliona stanovnika. 98% su autonomni Grci Makedonci.
Najdominantnija religija u Makedoniji je pravoslavlje, sa islamskom manjinom (oko 1%).
Skoro cijelo stanovništvo govori grčkim jezikom.

## Također pogledajte 
* Makedonija (regija)

## Vanjski linkovi 
* Sajt Makedonija 
* Historija Makedonija

Kategorija:Geografija Grčke
Kategorija:Geografija Sjeverne Makedonije
Feniks

mini|desno|200px|*Rinasce piu gloriosa* ("On nastane nov u većem sjaju")
**Feniks** je po egipatskoj mitologiji sveto mitološko biće koje ima oblik vatrene ptice. 

## Opis 
Prema legendi, živi 500, 1461 ili 12594 godina (ovisi o izvoru). Feniks je dvospolna ptica crveno-zlatne boje. Nakon kraja životnog kruga feniks izgori, a iz pepela nastane mladi feniks. Mladi feniks pepeo pretvori u jaje i šalje ga u grad Heliopolis (grčki: *Grad sunca*) u Egiptu. Feniks se sam zaliječi kad je ozljeđen, a to dokazuje njegovu besmrtnost - simbol vatre. 

Još jedna osobina mu je da pomoću suza može izlječiti bilo kakvu ranu.

Egipatski feniks se zove Bennu, te ga treba razlikovati od kineskog feniksa.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Mitologija
Jednorog

mini|Jednorozi su nemirna bića i jedino ih djevica može umiriti.
**Jednorog** je mitsko biće iz legendi. Prema legendi, jednorozi su bijeli konji koji imaju rog na čelu, a njihovim tijelom teče krv srebrne boje koja čisti od grijeha i smrtnosti. Nemirna su i veličanstvena bića. Smatra se da će onaj ko ubije jednoroga i popije njegovu krv zauvijek biti proklet. Iako se vjerovalo da to mitsko biće zaista i postoji, nema materijalnih dokaza o njegovom postojanju.

Prirodnjaci su jednoroge zamišljali kao konje bijelog ili zagasito žutog krzna, vitkog mišićastog tijela, kratke razigrane grive, brzine pokreta, te bijelog i velikog uvrnutog roga koji raste iznad njihovih očiju.

Godine 1905. slovački radnici su, prekopavajući okno u jednom rudniku, otkrili životinjske kosture, a smatralo se da su to ostaci jednoroga. Istraživanja su se nastavila, ali postojanja jednoroga nisu dokazana. Danas se jednorozi povezuju sa nekoliko stvarnih životinja, najčešće antilopom oriks i rijetkim morskim sisarem narvalem.

## Također pogledajte 
* Okapi

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20101123184137/http://www.amnh.org/exhibitions/mythiccreatures/land/unicorns.php
* http://www.summagallicana.it/unicorno/Zur%20Rezeptionsgeschichte%20des%20Einhorns.pdf
* http://bestiary.ca/beasts/beast140.htm

Kategorija:Mitologija
Silmarili

**Silmarili** *(kvenijski Silmarilli)*, iz J. R. R. Tolkienove mitologije, su fiktivni sveti artifakti u obliku brilijantnih dragulja zvjezdastog oblika, koji su sadržavali neokaljanu svjetlost Dva Drveta. Silmarile je, od kristalane supstance *silima*, napravio Feanor, noldorski Vilenjak, u Valinoru tokom Godina Drveća.

Silmarili nisu bili samo običan nakit koji je isijavao jakom svjetlošću. Tri Silmariliona su na određen način bila i *živa* i *sveta*. Nikada u potpunosti nije objašnjeno na koji ih je način Feanor stvorio. Čak ni Valari, uključujući i Aulea, nisu mogli iskopirati Silmarile. U stvari, čak ih ni Feanor nije mogao ponovo napraviti, jer je jedan dio njega nepovratno "nestao" dok ih je stvarao. Njihova vrijednosti, u Tolkienovom svijetu, je bila beskonačna (čak i za Valare), jer su bili jedinstveni i nezamjenjivi.

Kada je Ungoliant, zajedno sa Valarom Melkorom, uništila Dva Drveta, jedino u Silmarilima je  ostala neokaljana svjetlost Drveća. Zbog toga su Valari molili Feanora da im ih pokloni kako bi mogli da obnoviti Drveće, ali ih je on odbio. A onda su stigle vijesti: Melkor je ubio Feanorovog oca, Finwea, Vilinkralja Noldora, i ukrao Silmarile. Od tog dana, Silmarile je Melkor nosio na svojoj kruni.

Feanor je bio bijesan na Melkora kojeg je nazvao *Morgoth, "Mračni neprijatelj svijeta"*, kao i na Valare zbog toga što su htjeli da uzmu dragulje za svoje svrhe. Zajedno sa svojim sinovima zakleo se Kletvom Feanora, koja ih je uslovila da se bore sa bilo kim ko bude želio Silmarile za sebe. Ova stravična kletva je uzrokovala mnoge buduće nevolje, uključujući i masovna ubistva kao i rat među Vilenjacima. 

Feanor je poveo mnoge noldorske Vilenjake sa sobom u Međuzemlje. Njegov bijeg, koji je započeo Prvo Doba Međuzemlja, donjeo je mnogo jada prvo Vilenjacima a onda i Ljudima Međuzemlja. Pet velikih bitaka je vođeno u Beleriandu, ali na kraju svi oni koji su se zakleli nisu uspjeli Morgotu preoteti Silmarile.

Jedan od Silmarila su uspjeli preoteti Beren i Lutijena, uz mnoge opasnosti i gubitke. Taj Silmaril je kasnije Earendil predao Valarima kao znak pokajanja, a oni su dragulj postavili na nebo da sija kao zvijezda. Ostala dva Silmarila su ostala u Morgotovim rukama, sve dok mu nisu bila oduzeta na kraju *Rata Bijesa*. Uskoro nakon ovoga, zbog zakletve koju su položili prije mnogo godina, dva preostala Silmarila kradu dva Feanorova sina, Maedhros i Maglor. Ali dragulji, odbijajući da pređu u njihovo vlasništo, počinju im pržiti ruke, kao što su pržili i ruke Morgota. U agoniji, Maedhros se baca, zajedno sa svojim Silmarilom, u plamenu jamu, dok se Maglor sa svojim baca u more. I tako su Silmarili ostali u sva tri elementa - nebu, vodi i vatri.

Po Mandosovom proročanstvu, nakon Melkorovog posljednjeg pojavljivanja i poraza u Dagor Dogoratu (Bitka nad bitkama), svijet će se promijeniti i Valari će uzeti Silmarile nazad. A onda će Feanor biti oslobođen iz Dvorana Mandosa i dati Silmarile Yavanni koja će ih slomiti i njihovim svjetlom oživjeti Dva Drveta, a Pelorske planine će se izravnati i svjetlost Dva Drveta će ispuniti svijet vječitim blaženstvom.

## Također pogledajte 
* Prsten moći

Kategorija:Srednja zemlja
Zico

mini|desno|250px|Zico 2012.
**Arthur Antunes Coimbra** (Rio de Janeiro, Brazil, 3. mart 1953-), brazilski nogometaš i trener, poznatiji pod imenom *Zico* a u Brazilu zvan i *bijeli Pele*.

U svojoj igračkoj karijeri Zico je odigrao 1180 utakmica i postigao 826 golova, od kojih je 66 golova postigao u 88 utakmica igrajući za reprezentaciju Brazila. Igrao je na tri svjetska prvenstava (1978, 1982. i 1986), međutim nema niti jedno osvojeno svjetsko prvenstvo sa Brazilom. Trenutno je trener grčkog prvoligaša Olympiacosa.

### Klubovi 
* 1971-1983 - Clube de Regatas do Flamengo (637 utakmica, 478 golova)
* 1983-1985 - Udinese Calcio (79 utakmica, 56 golova)
* 1985-1989 - Clube de Regatas do Flamengo (94 utakmica, 30 golova)
* 1991-1994 - Kashima Antlers (88 utakmica, 54 gola)
### Reprezentacija 
* 1976-1989 - Reprezentacija Brazila (88 utakmica, 66 golova)
### Trener 
* 2002-2006 - Reprezentacija Japana
* 2006-2008 - Fenerbahçe SK
* 2008 - Bunyodkor
* 2009 - CSKA Moskva
* 2009- Olympiacos

## Vanjski linkovi 
*Zico  na FIFA.com

Kategorija:Rođeni 1953.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Rio de Janeiro
Kategorija:Brazilski nogometaši
Kategorija:Nogometaši Flamenga
Kategorija:Nogometaši Udinesea
Kategorija:Nogometaši Kashime Antlers
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 1978.
Kategorija:Igrači na Copa Américi 1979.
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 1982.
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 1986.
Kategorija:Brazilski nogometni treneri
Kategorija:Selektori nogometne reprezentacije Japana
Kategorija:Selektori nogometne reprezentacije Iraka
Kategorija:Treneri CSKA Moskva (nogomet)
Hakan Şükür

**Hakan Şükür** bivši je turski nogometni reprezentativac, koji je najveći dio karijere nastupao u turskom prvoligašu Galatasarayu. Za reprezentaciju Turske odigrao je 112 utakmica i postigao 51 gol.

Poznat je po rekordu za najbrže postignuti pogodak na svjetskim prvenstvima. U utakmici za 3. mjesto na SP 2002. protiv Južne Koreje iskoristio je grešku korejskog igrača odmah nakon početka utakmice i postigao gol u 11. sekundi.

## Karijera 
*1987–1990: Sakaryaspor
*1990–1992: Bursaspor
*1992–1995: Galatasaray
*1995–1995: Torino FC 
*1995–2000: Galatasaray 
*2000–2001: Inter 
*2001–2002: Parma FC 
*2002–2003: Blackburn Rovers
*2003–2008: Galatasaray

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Biografija na Galatasaray.org 
*
*
*
*

Kategorija:Rođeni 1971.
Kategorija:Turski nogometaši
Kategorija:Nogometaši Sakaryaspora
Kategorija:Nogometaši Bursaspora
Kategorija:Nogometaši Galatasaraya
Kategorija:Nogometaši Torina
Kategorija:Nogometaši Inter Milana
Kategorija:Nogometaši Parme
Kategorija:Nogometaši Blackburn Roversa
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 1996.
Kategorija:Igrači na Evropskom prvenstvu u nogometu 2000.
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 2002.
Kategorija:Živi ljudi
Pablo Neruda

**Pablo Neruda** (Parral, 12. juli 1904 – Santiago de Chile, 23. septembar 1973) bio je čileanski pjesnik, pravim imenom *Ricardo Eliezer Neftalí Reyes Basoalto*.

Kao diplomat proveo je više godina u Madridu gdje se sprijateljio s Lorcom i drugim španskim pjesnicima te pristupio antifašističkom pokretu, zbog čega je u svojoj domovini bio proganjan. U početku piše pretežno ljubavnu liriku, a kasnije prelazi na društveno i politički angažiranu poeziju koja govori protiv ratnih strahota i ustaje u odbranu potlačenih.

Objavio je 19 zbirki poezije, od kojih su značajnije "Španija u srcu" (1937, opisuje strahote građanskog rata) i "Sveopći spjev" (1950, epopeja o američkim narodima).

Godine 1971. dodijeljena mu je Nobelova nagrada za književnost.

Kategorija:Rođeni 1904.
Kategorija:Umrli 1973.
Kategorija:Čileanski pisci
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za književnost
Kategorija:Biografije, Parral
Njemačka književnost

**Njemačka književnost** obuhvata literarne tekstove napisane na njemačkom jeziku. Ona se ne ograničava na književnost stvorenu u Njemačkoj, već obuhvaća i onu nastalu u: Austriji, njemačkom govornom pofručju Švicarske, Belgiji, Lihtenštajnu, Južni Tirol u Italiji i u manjoj mjeri djela njemačke dijaspore. 
Njemačka književnost modernog perioda je uglavnom pisana standardnim nemačkim jezikom, ali postoje neke struje u ovoj književnosti koje su u većoj ili manjoj mjeri pod utjecajem dijalekata (naprimjer, Alemanski).
mini|Frankfurter Buchmesse

Srednjovjekovna njemačka književnost je književnost pisana u Njemačkoj, koja potječe još iz vremena dinastije Karolinga. Dati su različiti datumi za kraj njemačkog književnog Srednjeg Vijeka, a reformacija (1517) je posljednja moguća prekidna tačka ovog književnog perioda. Staronjemački period se računa do sredine 11. vijeka, a najpoznatija djela su Hildebrandslied (Hildebrandova pjesma) i herojski ep poznat pod nazivom Heliand. Srednjo visokonjemački počinje u 12. vijeku, a ključna djela iz ovog perioda su: *Der Ring* (Prsten) iz 1410. i pjesme Oswalda von Volkensteina i Johannesa von Tepla. Barokni period (1600. do 1720.) bio je jedno od najplodnijih književnih perioda u njemačkoj književnosti. Moderna književnost na njemačkom jeziku počinje s autorima prosvjetiteljstva (kao što je Johann Gottfried Herder). Pokret senzibiliteta iz 1750-ih i 1770-ih završio je Goetheovom najprodavanijom knjigom Jadi mladog Werthera (njemački: Die Leiden des jungen Werther) iz 1774. Umjetnički pokreti Sturm und Drang i Weimarski klasicizam predvodili su Johann Wolfgang von Goethe i Friedrich Schiller. Njemački romantizam bio je najviše zastupljen pokret krajem 18. i početkom 19. stoljeća.

Bidermajer se odnosi na književnost, muziku, vizuelnu umjetnost i dizajn interijera u periodu između 1815. godine (Bečki kongres), kraj Napoleonovih ratova i 1848., godine evropskih revolucija. Pod nacističkim režimom, neki autori su otišli u izgnanstvo (njemački: Exilliteratur), a drugi su bili podvrgnuti cenzuri ("unutrašnja emigracija", njem. Innere Emigration). Nobelova nagrada za književnost dodijeljena je autorima njemačkog jezika trinaest puta (od 2009. godine), ili treća najčešće nakon autora engleskog i francuskog jezika (sa 27 i 14 laureata, redom). Osvajači Nobelove nagrade za književnost su bili: Thomas Mann, Hermann Hesse, i Günter Grass.

## Djela 
## Reference 
## Literatura 
* Hilary Brown (2012). Luise Gottsched the Translator. Camden House. pp.&nbsp;27-. .
* Jo Catling (23 March 2000). A History of Women's Writing in Germany, Austria and Switzerland. Cambridge University Press. pp.&nbsp;42–. .
* Grimmelshausen, H. J. Chr. (1669). Der abentheurliche Simplicissimus [The adventurous Simplicissimus] (in German). Nuremberg: J. Fillion. OCLC 22567416.

*
1. vijek p. n. e.

mini|300px|Istočna hemisfera na početku 1. vijeka p. n. e.
mini|300px|Istočna hemisfera na kraju 1. vijeka p. n. e.

**1. vijek p. n. e.**, također poznat i kao posljednji vijek p. n. e. počeo je na prvi dan godine 100. p. n. e. i završio na posljednji dan godine 1. p. n. e.

Označavanje "novom erom" ne koristi nultu godinu; međutim, astronomsko brojanje godina koristi znak minus, pa "2. p. n. e." može biti "godina -1".

U holocenskom kalendaru je ovo 99. vijek; pokriva godine od 9901. do 10.000.

## Pregled 
Za 1. vijek p. n. e. na istočnoj hemisferi je karakterističan nastavak uspona dva svjetska carstva. Na krajnjem istoku je Kinesko Carstvo pod dinastijom Han poslije smrti kralja Wua svoju teritorijalnu ekspanziju usmjerila na zapad, prema Centralnoj Aziji, dok se na unutrašnjem planu pod konfucijanizmom kao državnom ideologijom stvorio prosperitet i razvila kultura. Na krajnjem zapadu je, pak, Rimska Republika prolazila kroz izuzetno buran period društvenih sukoba koji su se odrazili kako kroz građanske ratove i nastavak teritorijalne ekspanzije na okolne oblasti. Rim je tako direktno ili preko klijentskih država proširio svoju vlast na gotovo cijelu Malu Aziju, Levant i Egipat, uništivši pri tome ostatke nekadašnjih helenističkih carstava, a dalju ekspanziju na istok je zaustavio jedino otpor Partskog Carstva. Na zapadu su Rimljani pacificirali Hispaniju i pod Cezarom osvojili Galiju. Građanske ratove je okončao Oktavijan August, transformiravši Republiku u Carstvo i stvorivši tako preduslove za pax romana, dugi period relativnog mira i blagostanja, koji će dovesti do vrhunca antičke civilizacije.

## Važnije osobe 
* August, državnik, prvi rimski car
* Gaj Julije Cezar, rimski državnik, vojskovođa i pisac
* Kvint Horacije Flak, rimski pisac
* Marko Tulije Ciceron, rimski govornik i državnik
* Marko Vipsanije Agripa, rimski državnik i vojskovođa
* Pompej Veliki, rimski državnik i vojskovođa
* Publije Vergilije Maron, rimski pisac

## Izumi i otkrića 
* U Rimu postalo uobičajeno puhanje stakla.
* U Rimu sagrađena prva kupola.
* Antikitera mehanizam, prvi poznati (mehanički) računar.
* Najstariji majanski prikaz nule na američkom kontinentu nalazi se u južnoj meksičkoj državi Chiapas.

## Reference 
## Vanjski linkovi
Srpska književnost

Historija srpske književnosti počinje sa teološkim radovima iz 10. i 11. vijeka, razvija je Sveti Sava i njegovi učenici. Padom Srbije i susjednih zemalja u 15. vijeku, nastaje praznina u književnoj historiji, koja se nakratko vraća u 18. vijeku pojavom pisaca iz Vojvodine, pod austrougarskom vlašću. Srbija stiče nezavisnost u revolucijama od (1804-1815) i srpska književnost od tada prosperira.

## Srednji vijek 
### Nemanjići 
## Usmena književnost 
## Barok 
## Pre-romantizam 
## Moderna književnost 
## Književnici 
* Matija Bećković
* Miloš Crnjanski
* Ivo Ćipiko
* Oskar Davičo
* Jovan Dučić
* Antonije Isaković
* Đura Jakšić
* Danilo Kiš
* Laza Kostić
* Vuk Krnjević
* Laza Lazarević
* Desanka Maksimović
* Branko Miljković
* Branislav Nušić
* Milorad Pavić
* Borislav Pekić
* Vasko Popa
* Isidora Sekulić
* Stevan Sremac

## Djela 
## Također pogledajte 
* Dejan Ajdačić
* Ivana Kuzmanović
* Marko Vidojković
* Prvoslav Vujčić
* Sava Babić
* Slaviša Pavlović
* Željko Vuković

Kategorija:Srbija
Kategorija:Srpska književnost
Kineska književnost

**Kineska književnost** traje hiljadama godina, od najranijih zapisa dinastičkih sudskih arhiva, do zrelih romana koji nastaju u vrijeme Dinastije Ming u svrhu zabave velikog broja pismenih Kineza.

Uvod u široko rasprostranjeno korištenje drvenih blokova za štampanje tokom Dinastije Tang (618–907) i izum pokretne vrste štampanja od strane Bi Shenga (990–1051) tokom Dinastije Song (960–1279) ubrzano su širili pisano znanje s kraja na kraj Kine.

U moderna vremena, pisac Lu Xun (1881–1936) smatra se začetnikom baihua literature u Kini.

## Književnici 
* Ba Jin
* Gao Xingjian
* Guo Moruo
* Sima Qian

## Djela 
## Također pogledajte 
* Kineski jezik

*
Ruska književnost

**Ruska književnost** uključuje književnost Rusije i njenih emigranata, kao i književnost nezavisnih naroda koji su kroz historiju živjeli zajedno sa Rusima u istoj državnoj zajednici, poput Ruskog Carstva ili Sovjetskog Saveza, a napisana je na staroslavenskom, staroruskom ili savremenom ruskom jeziku. Ona započinje najranijim staroruskim djelima, već od 900. godine, a traje do danas. Ruska književnost obuhvata neke od najpopularnijih romana, drama i pjesama današnjice. Stručnjaci rusku književnost uglavnom dijele na 4 perioda:

# Staroruska književnost (od X. do XVII. vijeka)
# Moderna ruska književnost (od XVII. vijeka do 1917.)
# Ruska književnost tokom Sovjetskog Saveza (od 1917. do 1991.)
# Postsovjetska ruska književnost (od 1991. do danas)
## Književnici 
* Aleksandar Isajevič Solženicin
* Aleksandar Sergejevič Puškin
* Anton Pavlovič Čehov
* Boris Leonidovič Pasternak
* Daniil Harms
* Eduard Limonov
* Fjodor Dostojevski
* Ivan Sergejevič Turgenjev
* Lav Tolstoj
* Maksim Gorki
* Mihail Jurjevič Ljermontov
* Mihail Vasiljevič Lomonosov
* Nikolaj Vasiljevič Gogolj
* Sergej Jesenjin
* Vasilij Osipovič Ključevski
* Vladimir Nabokov
* Valentin Katajev

## Djela 
* *Očevi i djeca* (Ivan Sergejevič Turgenjev)
* *Tri sestre* (Anton Pavlovič Čehov)
* ''Zločin i kazna (Fjodor Dostojevski)

*
Italijanska književnost

mini|desno|200px|Balthazar Castiglione je renesansni pisac
Italijanska književnost je književnost napisana na italijanskom jeziku, posebno u Italiji. Također se može odnositi i na djela napisana od strane Italijana na drugim jezicima, koji se govore u Italiji, čest na jezicima koji su u bliskom odnosu prema modernom italijanskom.
## Književnici 
* Alberto Moravia
* Alessandro Manzoni
* Carlo Goldoni
* Curzio Malaparte
* Dante Alighieri
* Dario Fo
* Giacomo Casanova
* Giacomo Leopardi
* Giosuè Carducci
* Goffredo Mameli
* Leon Battista Alberti
* Luigi Pirandello
* Niccolò Machiavelli
* Salvatore Quasimodo
* Torquato Tasso
* Ugo Foscolo

## Djela 
* *Pakao (Božanstvena komedija)* (Dante Alighieri)
* *Vladar* (Niccolò Machiavelli)
* Pinocchio

*
Star Alliance

**Star Alliance** (*Zvjezdana Alijansa*) je osnovana 14. maja 1997. godine. Kompanija je najveća svjetska avionska alijansa, odnosno avionsko udruženje.

## Historija pokreta 
### Prve članice 
*1997 — Air Canada, United Airlines, Lufthansa, Scandinavian Airlines System i Thai Airways su osnovali Star Alliance. Varig je postao član.
*1999 — Ansett Australia, All Nippon Airways i Air New Zealand postale članice.
*2000 — Singapore Airlines, bmi (British Midland), Mexicanai  Austrian Airlines grupa postale članice.
*2001 — Ansett Australia je bankrotirala sa tim prekinula ugovor.
*2003 — Asiana Airlines, LOT Polish Airlines i Spanair postale članice.
*2004 — US Airways postala članica. Mexicana prekinula ugovor sa Star Alliance-om. Adria Airways, Croatia Airlines i Blue1 prve avionske kompanije da uđu u regionalni level.
*2005 — TAP Portugal postao član. US Airways se ujedinino sa America West Airlines, sa time American West je posato član.
*2006 — Swiss International Air Lines i South African Airways postale članice. Shanghai Airlines i Air China su doblie poziv da postanu članice.
mini|300p|South African Airways aircraft with Star Alliance livery, seen in 2006
### Članovi 
* Air Canada+ http://www.aircanada.com/
* Air New Zealand http://www.airnewzealand.co.nz
* All Nippon Airways (ANA) http://www.anaskyweb.com/ 
* Asiana Airlines http://us.flyasiana.com/ 
* Austrian Airlines http://www.aua.com/us 
* bmi https://web.archive.org/web/20080821100854/http://flybmi.com/
* LOT Polish Airlines http://www.lot.com/
* Lufthansa + http://www.lufthansa.com/ 
*   Scandinavian Airlines System + (SAS) http://www.scandinavian.net/ 
* Singapore Airlines http://www.singaporeair.com/
* South African Airways http://www.flysaa.com/ 
* Spanair http://www.spanair.com/ 
* Swiss International Air Lines http://www.swiss.com
* TAP Portugal https://web.archive.org/web/20061027030507/http://www.tap-airportugal.pt/eportal/v10/EN/jsp/index.jsp
* Thai Airways International+ http://www.thaiairways.com
* United Airlines+ http://www.united.com
* US Airways http://www.usairways.com
* Varig http://www.varig.com/

### Regionalne članice 
* Adria Airways https://web.archive.org/web/20060524173852/http://www.adria-airways.com/index.asp?l=en&p=qb&m=0 (sponzor Lufthansa)
* Blue1 http://www.blue1.com  (sponzor SAS)
* Croatia Airlines http://www.croatiaairlines.com (sponzor Lufthansa)

### Bivše članice 
* Ansett Australia &mdash; Propala 2001. godine
* Mexicana &mdash; ostavla alijansu 2004. godine iza kada nisu htjeli da produže ugovor za United Airlinesom i avionska kompanija je tražila da stvori ugovor sa **one**worldovim American Airlines.

Kategorija:Avijacija
Kategorija:Avionske alijanse
Leksikologija

**Leksikologija** je grana lingvistike koja proučava lekseme.

Osim leksikologije, lekseme proučavaju i druge grane lingvistike (gramatika, dijalektologija, semantika, stilistika, historija jezika) sa svojih stajališta, a leksikologija se koristi nekim pronalascima kako bi uspjela objasniti neki leksički problem. Za lekseme i leksik zanimaju se i brojne druge nejezične nauke (filozofija jezika, etnolingvistika, psiholingvistika, sociologija jezika). Leksikologija se kao nauka oblikovala u 20. stoljeću.

## Podjela leksikologije 
* Onomastika
* Frazeologija
* Leksikografija
* Tvorba riječi

## Reference 
## Vanjski linkovi 

Kategorija:Lingvistička terminologija
Grčka književnost

**Grčka književnost** se odnosi na djela napisana na područjima pod grčkim uticajem, tipično, ali ne nužno na jednom od dijalekata grčkog jezika, kroz cijeli period postojanja ljudi koji govore grčki jezik.

Grčka književnost se dijeli na periode:
* drevna grčka književnost (prije 350. p. n. e.)
** Preklasična
** klasična
** Helenistička
*** Rimsko doba
* Vizantija (290-1453 nove ere)
* moderna Grčka (poslije 1453.)
** današnja grčka književnost

## Književnici 
* Alkej
* Anakreont
* Aristofan
* Eshil
* Euripid
* Ezop
* Herodot
* Hesiod
* Homer
* Ksenofon
* Menandar
* Mimnermo
* Pindar
* Sapfa
* Sofokle
* Solon
* Teokrit
* Tirtej
* Tukidid

## Djela 
* *Antigona* (Sofokle)
* *Ilijada* (Homer)
* *Odiseja* (Homer)

## Današnja grčka književnost 
Važni grčki pisci današnjice su: Alexandros Papadimantis, Constantine Cavafis, Dionisios Solomos, Andreas Kalvos, Odyseas Elytis, George Seferis, Nikos Kazantzakis i George Vizyinos. Ostali veliki grčki pisci su:

* Manolis Anagnostakis
* Giorgos Heimonas
* Kiki Dimoula
* Maro Douka
* Andreas Embirikos
* Nikos Engonopoulos
* Rea Galanaki
* Nikos Gatsos
* Kostis Gimossoulis
* Kostas Karyotakis
* Nikos Kavvadias
* Yannis Kondos
* Dimitris P. Kraniotis
* Christoforos Liontakis
* Dimitris Lyacos
* Aris Marangopoulos
* Jenny Mastoraki
* Stratis Myrivilis
* Kostis Palamas
* Lefteris Poulios
* Yannis Ritsos
* Miltos Sahtouris
* Antonis Samarakis
* Angelos Sikelianos
* Takis Sinopoulos
* Vassilis Steriadis
* Kostas Varnalis
* Dimitris Varos
* Takis Varvitsiotis
* Vassilis Vassilikos
* Elias Venezis
* Nikephoros Vrettakos
* Marios Hakkas
* Gregorios Xenopoulos

## Također pogledajte 
* Antička književnost
* Rimska književnost

Grčka književnost
Kategorija:Grčka
Francuska književnost

**Francuska književnost** se smatra jednom od najbogatijih i najraznolikijih književnosti, najznačajnija zbog svog istraživanja ljudskog društva i pozicija individualca u društvu. Francuska književnost ne obuhvata frankofonijsku književnost – djela pisana na francuskom, ali u drugim zemljama, kao što su Kanada i Senegal.

Francuska književnost reflektira kulturnu i političku povijest Francuske. Do Francuske revolucije 1789., Francuska je imala društveno uređenje prema klasnom statusu, sa pravilima koja su određivala kako se pripadnici jedne klase trebaju odnositi prema članovima druge klase. Pogled kulture i društva slijedio je hijerarhijsku strukturu društva, uključujući i književne žanrove i stilove. Hijerarhija žanrova imala je epiku na vrhu, a prozne žanrove, kao romane, na dnu.

Francuska revolucija, koja je trajala od 1789. do 1799., bila je ključni period u francuskoj historiji, a označila je i temeljitu promjenu u francuskoj književnosti. Povedena u ime jednakosti i slobode, donijela je demokratski duh koji je izjednačio klase, privilegije i hijerarhijsku podjelu u vladi i svim drugim područjima društva. Ali, književnici iz ranih 1800-ih, koji su pisali pod periodom romantizma, tražili su razriješenje svih pravila koje je postavila Académie Française – vrhovno tijelo za postavljanje literarnih regulacija u to doba.

Od vremena revolucije, francuska književnost okarakterizirana je kao kreativno slobodna i inovativna. Te inovacije kulminirale su najviše u XX. vijeku, gdje su se razvili stilovi kao dadaizam, nadrealizam, egzistencijalizam, teatar apsurda, novi roman i postmodernizam. Paradoksalno, uprkos tim ekperimentima i inovacijama, francuske literarne tradicije opstale su, kao i stari poredak. No, buntovni i inovativni Albert Camus uspoređivao je sebe sa klasicističkom književnicom Marie Madeleine La Fayette, dok se glavni predstavnik francuskog egzistencijalizma Jean-Paul Sartre uspoređivao sa tragičarom Pierreom Corneilleom.
## Književnici 
* Alain de Benoist
* Alain Finkielkraut
* Albert Camus
* Alphonse de Lamartine
* Antoine de Rivarol
* Antoine de Saint-Exupéry
* Arthur Rimbaud
* Bernard-Henri Lévy
* Charles Baudelaire
* Comte de Lautréamont
* Denis Diderot
* Émil Cioran
* Émile Zola
* François Mauriac
* Gao Xingjian
* Gustave Flaubert
* Henri Bergson
* Honoré de Balzac
* Jacques Prévert
* Jean Arp
* Jean-Paul Sartre
* Louis Aragon
* Marcel Proust
* Pierre Carlet de Marivaux
* Sully Prudhomme
* Victor Hugo
* Abel Bonnard
* Alfred de Vigny
* Anne Desclos
* Catherine Clément
* Charles de Coster
* Leconte de Lisle
* Marguerite Yourcenar
* Paul Valéry
* Paul Verlaine
* Philippe Soupault
*Théophile de Viau	
## Djela 
* *Mučnina* (Jean-Paul Sartre)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.britannica.com/art/French-literature/The-mid-20th-century
* https://www.jstor.org/stable/2738889 Introduction: The French Revolution in Culture

Kategorija:Francuska književnost
Gajret

* Gajret (društvo), društvo osnovano 1903.
* *Gajret* (časopis), glasilo istoimenog društva koje je, s prekidima, izlazilo od 1907. do kraja marta 1941.
* Gajret (biblioteka), biblioteka istoimenog društva u kojoj su izdavani kalendari, spomenice, kao i književna djela
* Kulturno-umjetničko društvo "Gajret", osnovano 1993. u Sarajevu
Novi behar

**Novi behar**, časopis pokrenut 1927. godine i nastavak *Behara*, je list koji je izlazio dva puta mjesečno do aprila 1945, a donosio je priloge iz područja književnosti, historije, islamske nauke i dr. Vlasnik lista je bila "Islamska dionička štamparija" sve do 1944, a od početka 1944. vlasnik je bilo muslimansko kulturno društvo "Narodna uzdanica". Prvi urednik bio je književnik Husejn Đogo Dubravić, kojeg je 1930. godine u uredničkoj fotelji naslijedio Alija Nametak.

Prvi broj lista štampan je 1. maja 1927. Izlazio je neprekidno sve do 1943. godine, dakle punih 16 godišta, a od sedamnaeste godine postojanja izašlo je 6 brojeva. *Novi behar* odigrao je važnu ulogu u prosvjetnom i kulturnom životu muslimana Bosne i Hercegovine. Saradnici lista su bili: Safvet-beg Bašagić, Edhem Mulabdić, Ahmed Muradbegović, Hamid Dizdar, Alija Nametak, Husejn Đogo Dubravić, Ilijas Dobradžić, Tin Ujević, Muhamed Hadžijahić, Omer Čampara, Atif Ljubović, Hamza Humo, Hasan Kikić i dr.

## Također pogledajte 
* Behar

## Izvor 
* "Mali podsjetnik značajnih datuma islamske prošlosti Bošnjaka", hafiz Mahmud Traljić

Kategorija:Časopisi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Časopisi u Jugoslaviji
Kategorija:Bosanskohercegovačka kultura
Kategorija:Jugoslavenska kultura
Kategorija:Časopisi osnovani 1927.
Kategorija:Časopisi prestali sa izlaženjem 1945.
Kategorija:Mediji u Sarajevu
Prsten moći

Jedini Prsten je napravio Sauron tokom Drugog doba, da bi bio u stanju dominirati Vilenjacima Međuzemlja.
Prerušen kao Annatar ili Gospodar Poklona, pomogao je Vilenjačkim kovačima da naprave Prstene moći. Tada je sam napravio Jedini Prsten u vatri Klete gore. Pošto su ostali prstenovi bili izuzetno moćni, morao je staviti većinu svoje snage, života i volje u njeg da bi imao svoju pravu vrijednost. Dok god je Prsten prisutan, nemoguće je uništiti Saurona. 
Prsten je vjerovatno napravljen od čistog zlata, ali zbog količine moći u sebi, nemoguće ga je uništiti. Jedini način da se uništi je baciti ga u vatru Klete gore, odakle je i napravljen.
Nije imao nikakve dragulje, ali se mogao prepoznati malim testom: kada bi se zagrijao, na njemu su se pojavljivala slova, pisana u Crnom govoru Mordora:

*Ash nazg durbatulûk, ash nazg gimbatul,*

*ash nazg thrakatulûk, agh burzum-ishi krimpatul.* 

Ovo su zadnja dva stiha iz pjesme o Prstenima Moći:

*Tri Prstena za prste Kraljeva vilin-vrste pod nebesima što sjaju,*

*Sedam za vladare Patuljaka u dvoru njihovom kamnom,*

*Devet za Smrtne Ljude koje smrt čeka na kraju,*

*Jedan za Mračnog Gospodara na njegovom prijestolu tamnom*

*U Zemlji Mordor gdje Sjenke traju.*

*Jedan Prsten da svima gospodari, jedan za svima seže,*

*Jedan Prsten da sve okupi i u tami ih sveže.*

Prsten ima moć prije svega da nametne volju Nosioca Prstena iznad svake druge. Prsten moći posjeduje svoj um, i korist ga da se vrati svom gospodaru, kada smatra da mu Nosioc ne može više pomoći u cilju. Prsten također može nosiocu dati mogućnost da razumije druge jezike, također i da omogući čitati misli. Ipak, Prsten nije svemogućan, s ozbirom da je Sauron dok ga je nosio, bio uništen dva puta u Drugom dobu.

## Kada je ko u Gospodaru Prstenova nosio Prsten 
* Isildur stavlja Prsten blizu Gladdenskih polja da izbjegne Orke.
* Smeagol uzima prsten od svog rođaka, Deagola.
* Merry priča priču o Bilbu koji je koristio Prsten da bi izbjegao Sackville-Bagginsove.
* Bilbo, nakon oproštajnog govora na proslavi njegovog 111. rođendana.
* Tom Bombadil stavlja Prsten, ali Prsten na njega nema uticaja.
* Frodo proba prsten, da vidi da li "radi", ali ga Tom Bombadil još uvijek vidi.
* Frodo slučajno stavi Prsten u Breeju kada padne sa stola u krčmi.
* Frodo stavi Prsten na Vjetrovrhu, kada su ih napadali Nazguli.
* Frodo koristi Prsten da pobjegne Boromiru, na Amon Henu.
* Opet ga koristi da bi pobjegao preko rijeke, ali ga vidi Sam.
* Sam stavlja prsten da se sakrije od Orka u cirith ungolu.
* Sam stavlja ga, nakratko, opet blizu Cirith Ungola.
* Frodo stavlja Prsten na prst, u Ognjenim odajama, kada mu Golum odgrize prst.

Kategorija:Srednja zemlja
Behar (časopis)

**Behar** je časopis pokrenut 1900. namijenjen muslimanskoj porodici sa podnaslovom *List za pouku i zabavu*. Pokretači *Behara* su bili Edhem Mulabdić, Safvet-beg Bašagić i Osman Nuri Hadžić. Veletrgovac iz Tešnja Ademaga Mešić je osigurao finansijsku stranu izlaženja lista, te se smatrao i vlasnikom *Behara*. Behar je svojom pojavom otvorio razdoblje književnih listova u kojima se javlja čitav niz novih književnih imena. Zemaljska vlada je u martu te iste godine izdala dozvolu za izdavanje lista uz napomenu “da list treba isključivati politiku”. Pokretači Behara su svoje ideje temeljili na postojećem upravno-političkom stanju, tražeći u samom muslimanskom elementu uzroke njegove duhovne, moralne, društvene i historijske zaostalosti. 

*Beharovi* pokretači iznijeli su razlog i ciljeve lista, a središnje mjesto zauzeo je stav o afirmiranju bosanskog jezika. Ono po čemu je Behar posebno značajan, jest islamski duh sa svim značajkama bosansko-muslimanskog mentaliteta i duhovnog nasljeđa, običaja i tradicije.

U listu su surađivali mnogi bosanskohercegovački književnici: Safvet-beg Bašagić, Edhem Mulabdić, Hamid Šahinović, Muhamed Hivzi Muftić, Osman Nuri Hadžić i drugi. Kao prevoditelji s turske književnosti ističu se Safvet-beg Bašagić i Musa Ćazim Ćatić, a dosta su s turskog jezika prevodili i Fehim Spaho, Šemsudim Sarajlić i Muhamed Dizdar. Posebno treba spomenuti prevođenje *Hiljadu i jedne noći* što je objavljivano u nastavcima, a od drugog do petog broja IX godišta u prijevodu Osmana Nuri Hadžića i Fehima Spahe.

List Behar je stekao veliku popularnost među čitateljima muslimanima, pa su čak, kako kaže Osman Nuri Hadžić, “*i mlađe, i starije žene i djevojke, pregnule da što da što prije nauče latinicu da mogu čitati Behar”*. Behar je prestao izlaziti početkom 1911. Od 1993. časopis pod istim imenom Behar izdaje Kulturno društvo Bošnjaka Hrvatske Preporod

## Urednici lista 
* Safvet-beg Bašagić (1900.)
* Edhem Mulabdić (1901-06.)
* Džemaludin Čaušević (1907.)
* Musa Ćazim Ćatić (1908.)
* Ljudevit Dvorniković (1909-10.)

## Također pogledajte 
* Novi behar
* Behar

## Literatura 
* *Mali podsjetnik značajnih datuma islamske prošlosti Bošnjaka*, Mahmud Traljić, El Kalem 1996.
**Zaboravljena baština*, Muhamed Huković, Zagreb 1992

## Izvor 
Kategorija:Časopisi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Časopisi u Austro-Ugarskoj
Kategorija:Bosanskohercegovačka kultura
Kategorija:Kultura Austro-Ugarske
Kategorija:Časopisi osnovani 1900.
Kategorija:Časopisi prestali sa izlaženjem 1910.
Kategorija:Mediji u Sarajevu
Osman Đikić

[mini|desno|[Turbe Osmana Đikića u Mostaru]]
**Osman Đikić** (7. januar 1879 – 30. mart 1912) bio je bosanskohercegovački pjesnik, pisac, dramatičar, javni i društveni radnik.

## Biografija 
Rođen je 7. januara 1879. u Mostaru kao dijete Ahmeta (1858–1918) i Hane Đikić (djevojačko Kurt; umrla 1908). U Mostaru je završio osnovnu školu te pet godina gimnazije u Gimnaziji Mostar iz koje je izbačen zbog nacionalističkih aktivnosti. Kad je isključen iz gimnazije, seli se za Carigrad, gdje nastavlja školovanje. Iz Carigrada odlazi u Beograd, a onda u Beč, gdje završava trgovačku akademiju. Godine 1905. vjenčao se sa glumicom Zorom Topalović u Beču. Nakon što je završio Trgovačku akademiju u Beču, Đikić je službovao je kao bankovni činovnik u Zagrebu, Brčkom i Mostaru. Od 1907. uređivao je mostarski list *Musavat* i objavljivao tekstove u *Bosansko-hercegovačkom glasniku*. Godine 1909. seli se u Sarajevo, nakon što je izabran za sekretara muslimanskog kulturnog društva Gajret i za urednika lista *Gajret*, a već sljedeće godine, 1910, pokreće politički list *Samouprava*.

Poeziju je počeo pisati veoma mlad, a objavljivao ih je u listovima *Bosanska vila*, *Zora*, *Behar* i dr. Izdao je zbirke pjesama *Muslimanskoj mladeži*, *Ašiklije* i *Pobratimstvo*, a autor je i drame *Zlatija* koja se prikazivala na Gajretovim i drugim zabavama. Bio je i sakupljač narodnih umotvorina, ali ih nije objavio, već je sve skupljeno ustupio Srpskoj akademiji nauka u Beogradu.

Đikić je umro od tuberkuloze u Mostaru 30. marta 1912. u 33. godini života. Pokopan je u Velikom carinskom haremu. Njegova supruga, Zora, umrla je nedugo zatim, također od tuberkuloze i to 14. septembra 1912.

## U politici 
U vrijeme prvih saborskih izbora, 1910, bio je jedan od kandidata Socijaldemokratske stranke za treću kuriju.

## Djela 
### Zbirke pjesama 
* *Pobratimstvo*, 1900.
* *Muslimanskoj mladeži*, 1902.
* *Ašiklije*, 1903.
* *Đaurko lijepa*, 1905.

### Folklorne drame 
* *Zlatija*, 1906.
* *Stana*, 1906.
* *Muhadžir*, 1909.

## Reference 
## Literatura 
* "Mali podsjetnik značajnih datuma islamske prošlosti Bošnjaka", hafiz Mahmud Traljić

Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Biografije, Mostar
Kategorija:Rođeni 1879.
Kategorija:Umrli 1912.
Alma Čardžić

**Alma Čardžić** (rođena 10. marta 1968. u Maglaju) jeste bosanskohercegovačka pop i pop-folk pjevačica.

Prvi veći rezultat je postigla sa petnaest godina kada je na najjačem amaterskom festivalu "Studentsko ljeto" odnijela pobjedu.
Godine 1992. nastupa na Jugoviziji s pjesmom "Ljubav će pobijediti" gdje osvaja deseto mjesto, a 1993. takmiči se na "Bosanskohercegovačkom takmičenju za pjesmu Evrovizije" gdje se plasirala na drugo mjesto s pjesmom "Svi na ulice". 
Godine 1994. Alma je izabrana da sa Dejanom Lazarevićem u duetu predstavlja Bosnu i Hercegovinu na "Eurosongu 1994." u Dublinu. Zauzeli su 15. mjesto sa 39 osvojenih bodova. Dvije godine kasnije izlazi njen prvi samostalni album pod nazivom "Plavo oko”. Godine 1997. po drugi puta predstavlja Bosnu i Hercegovinu na "Eurosonguu" u Irskoj s pjesmom Milića Vukašinovića "Goodbye". Iako je naziv pjesme na engleskom, tekst je na bosanskom jeziku. Zauzela je 18. mjesto sa 22 boda. Naredne godine Alma objavljuje svoj drugi samostalni album pod nazivom "Duša".
Godine 2001. izlazi njen treći samostalni album pod nazivom "Malo po malo" .
Na dodjeli drugog BH Oscara održanog 22. januara 2004. godine, Alma je osvojila dvije prestižne nagrade i to: "Pjevačica decenije" i "Singl godine" (za pjesmu "Dva dana").

## Diskografija 
* 1991 - "Mi hoćemo mir", sa Antom Jankovićem
* 1992 - "Ne daj se Bosno", sa Selverom Brdarićem
* 1994 - "Ostani kraj mene", sa Dejanom Lazarevićem (Eurosong Contest 1994)”
* 1996 - "Plavo oko”
* 1997 - "Goodbye", (Eurosong Contest 1997 )”
* 1998 - "Duša"
* 2001 - "Malo po malo"
* 2004 - "Moje pjesme" (kompilacija)

## Nagrade 
* 2004 – BH muzički Oscar, "Pjevačica decenije"
* 2004 – BH muzički Oscar, "Singl godine" ("Dva dana")

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1968.
Kategorija:Biografije, Maglaj
Kategorija:Bosanskohercegovačke pjevačice
Kategorija:Bosanskohercegovački predstavnici na Euroviziji
Kategorija:Predstavnici na Eurosongu 1994.
Kategorija:Predstavnici na Eurosongu 1997.
Kategorija:Živi ljudi
Prvi ples

**Prvi ples (Osmijeh jutru)** je muzička grupa nastala u Maglaju negdje u vrijeme kada su u Sarajevu bile popularne grupe "Bijelo dugme" i "Kod" (dakle oko 1975. godine). 

U periodu od nekih desetak godina, grupa Prvi ples je muzički dozrijevala i stasavala u ozbiljnog interpretatora pop muzike, svirajući i pjevajući najveće hitove svjetski popularnih grupa i pjevača. Grupa Prvi ples je gajila pop pjesme, posebno one koje su se mogle pjevati višeglasno. U grupi je bilo tri do četiri prva glasa tako da je grupa mogla interpretirati pjesme koje su zahtjevale visoke standarde i umijeće za njihovo izvođenje. Grupa iza sebe ima snimljen i jedan studijski album u saradnji sa izdavačkom kućom Sarajevo Disk. 

## Članovi grupe 
* Svjetlana Matuh - vokalni solista; 
* Nerminka Islamagić - vokalni solista; 
* Alma Čardžić (Kuko) - vokalni solista; 
* Ekrem Softić - vokalni solista i ritam gitarista; 
* Žarko Bebić - prateći vokal, bubnjevi i udaraljke; 
* Enver Softić - prateći vokal i bas-gitarista; 
* Zdravko Ocvirk - vokalni solista i solo gitarista; 
* Zoran Samardžija - klavijature; 
* Azzahari Omersoftić - klavijature; 
* Muhidin Mačković - prateći vokal i solo gitarista; 
* Goran Topić - vokalni solista i klavijaturista;
* Emir Softić - bubnjevi.

## Prva postava 
* Svjetlana Matuh - vokalni solista;
* Ekrem Softić - vokalni solista i ritam gitarista;
* Žarko Bebić - prateći vokal, bubnjevi i udaraljke;
* Enver Softić - prateći vokal i bas-gitarista;
* Zdravko Ocvirk - vokalni solista i solo gitarista;

## Sadašnja postava, 2009.g. (Srž Festivalskog orkestra festivala "Studentsko ljeto") 
* Goran Topić - klavijature, prateći vokal, (muzička uprava);
* Enver Softić, bas-gitara, (tehničko vođstvo orkestra);
* Sejad Omić, bubnjevi.

## Postava benda u 2012. godini 
*Enver Softić (bas-gitara,prateći vokal);
*Ekrem Softić (vokal,akustična gitara);
*Zdravko Ocvirk (solo-gitara, prateći vokal);
*Jelena Pavlić (vokal);
*Azahari Ako Omersoftić (klavijature,prateći vokal);
*Sejad Omić (bubnjevi);
Kategorija:Bosanskohercegovačke muzičke grupe
Božidar Stanišić (pisac)

**Božidar Stanišić**, bosanskohercegovački pisac, rodio se 1956. u Visokom, diplomirao jugoslavenske književnosti u Sarajevu, a zatim radio kao profesor srpskohrvatskog jezika i književnosti u Maglaju. Od 1992. živi s porodicom u Furlaniji, u Zuglianu kod Udina.

Aktivno sarađuje s Udruženjem/Centrom ”E. Balducci”, u čijem je izdanju objavio tri zbirke pjesama: ”Primavera a Zugliano” (1993), ”Non-Poesie” (1996) i ”Metamorfosi, di finestre” (1998). Objavio je i tri zbirke priča: ”I buchi neri di Sarajevo” (1993), ”Tre racconti” (1998) i ”Bon voyage” (2003). Sva Stanišićeva djela našla su u prvom izdanju u italijanskom prevodu, a neka su prevedena na francuski, engleski, albanski i slovenski jezik. Ako izostavimo pjesme objavljene u dvojezičnoj italijanskoj ediciji, nijedna od navedenih Stanišićevih knjiga nije do sada objavljena u originalu, iako autor stvara na svom maternjem jeziku.

## Djela 
**Zbirke pjesama:**
* ”Primavera a Zugliano” (1993), 
* ”Non-Poesie” (1996)
* ”Metamorfosi, di finestre” (1998).
**Zbirke priča:**
* ”I buchi neri di Sarajevo” (1993), 
* ”Tre racconti” (1998) 
* ”Bon voyage” (2003).

## Reference 
*Sebilj – Elektronski časopis Zajednice građana Bosne i Hercegovine u Italiji, broj 13, strana 27

## Vanjski linkovi
*Biografija Božidara Stanišića 
*https://www.balcanicaucaso.org/bhs/Autori/(offset)/40/(author)/Bo%C5%BEidar%20Stani%C5%A1i%C4%87

Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Biografije, Visoko
Kategorija:Rođeni 1956.
Vjekoslav Bojat

**Vjekoslav Bojat**, akademski slikar, karikaturista, dizajner, koji trenutno radi i živi u Podgorici, živio je dugi niz godina u Maglaju.

Vjekoslav Bojat trenutno je aktivan kao art-direktor podgoričke Pobjede, gdje se javlja veoma uspješnim fotografijama i prikazima. Vjekoslav je također učesnik čitavog niza izložbi karikatura i fotografija. Dobitnik je priznanja za originalan dizajn.

Maglajlijama će ostati u sjećanju kao autor veoma uspjjlih idejnih grafičkih rješenja za proizvode tvornice Natron kao i kulturnu manifestaciju "Studentsko ljeto".

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://books.google.com/books/about/Crno_na_bijelo.html?id=yqbWLwAACAAJ
*http://books.google.com/books/about/%C4%86iri_bu_%C4%87iri_ba.html?id=Jnz1JgAACAAJ
* http://www.gligorijedijak.com/index.php?option=com_content&task=view&id=17&Itemid=37 

Kategorija:Slikari