Kultura Maroka

[mini|desno|180px|[Zellige, Mozaik iz Maroka]]

**Maroko** je multietnička zemlja s bogatom kulturom i civilizacijom. Kroz marokansku historiju, Maroko su naseljavali mnogi narodi, koji su dolazili sa istoka: Feničani, Jevreji i Arapi, s juga - južnoafrički narodi i sjevera Rimljani i Vandali, te starosjedioci Berberi. Svi oni čine socijalnu strukturu Maroka i učestvuju u razvoju različitih vjerskih pravaca, od paganstva, judaizma, kršćanstva do islama.

## Također pogledajte 
* Sport u Maroku

## Literatura 
Historija marokanske literature seže od ranog srednjeg vijeka. Najstarije forme literarnog stvaralaštva mogu se vidjeti još kod Berbera. U vrijeme berberskih dinastija razvija se i cvjeta Al-Andalus, kao središte marokanskih pisaca, naročito onih koji pišu o religiji i historiografiji, ali i pjesnika. Njihove tradicionalne bajke, legende i pjesme, prenosile su se sve do devetnaestog stoljeća usmenim putem. Tek krajem 19. stoljeća, evropski istraživači zapisuju tekstove. Još i danas su mnogi suvremeni autori nepismeni i koriste se diktiranjem, da bi zabilježili svoje tekstove. Utjecaj francuskog i engleskog jezika počinje u 30-tim godinama dvadesetog vijeka. Poznatiji književnici Tahar Ben Jelloun, Mohamed Choukri, Fatima Mernissi  koriste se francuskim jezikom.

## Etničke grupe i jezici 
[mini|desno|180px|Židovsko vjenčanje, [Eugène Delacroix, Louvre, Paris]]

Maroko je glavnim dijelom berbersko-arapska zemlja. Arapski jezik je uz francuski, službeni jezik Maroka, ali je maternji jezik tamošnjeg stanovništva berberski i ujedno jezik s najviše govornika. Lingvistički berberski jezik pripada afro-azijskoj grupi jezika, i ima više varijacija. Tri najviše korištene verzije su Shilha, Centralnoatlaski tamazight i Riff. Berberi najvećim dijelom prihvataju islam, napuštajući svoju nearapsku kulturu i lingvistički se distanciraju od Tifinagh jezika, prihvatajući arapsko-islamski utjecaj.  Od 1994. godine na državnoj televiziji RTM (sada *TVM*) emituju se dnevno desetominutne vijesti na sva tri berberska dijalekta.

## Narodna nošnja 
[mini|desno|180px|Marokanska narodna nošnja [kaftan]]

Tradicionalna ženska i muška narodna nošnja zove se dželaba. To je duga, široka nošnja sa kapuljačom i dugim rukavima. U posebnim prilikama, muškarci nose crvene kape zvana *bernousse* (fes). Ženska nošnja je ukrašena ornamentima. Gotovi svi muškarci i žene nose balge, mekane kožne papuče s otvorenom petom. Žene nose sandale s visokom potpeticom, ukrašene srebrom ili zlatom.

## Kinematografija 
* 1944: Osnivanje Marokanskog kinematografskog centra.  Studio je otvoren u Rabatu.
* 1958: Mohammed Ousfour snima prvi marokanski film  "Le fils maudit"
* 1982: Prvi nacionalni filmski festival u Rabatu.
* 1968: Prvi mediteranski filmski festival u Tangieru. 
* 2001: Prvi međunarodni filmski festival u Marrakech

### Filmovi 
Brojni režiseri, inspirirani Marokom, snimaju tamo. 1952. godine Orson Welles bira Essaouira kao mjesto za snimanje scena Shakespearovog "Othella", koji je dobio nagradu na Filmskom festivalu u Cannesu iste godine. 1955., Alfred Hitchcock režira film Čovjek koji je previše znao, a 1962. David Lean snima scene bitke u filmu Lawrence od Arabije. Aït Benhaddou je bio mjesto snimanja brojnih filmova. Film *Hideous Kinky* je snimljen u Marrakechu.

## Arhitektura 
## Muzika 
## Vanjski linkovi 
* Traditional Moroccan music from Morocco's Ministry of Communication 
* The Culture of Morocco
* Moroccan Culture Series 
* Moroccan Proverbs and Sayings

## Reference 
* Verner, Corince. (2004). *The villas and riads of Morocco*. New York: Harry N. Abrams, Inc., Publishers

Kategorija:Marokanska kultura