open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Liplje (Kotor-Varoš)

**Liplje** je naseljeno mjesto u općini Kotor-Varoš, Bosna i Hercegovina.
Prema popisu stanovništva 1991. u Lipju su živjela 744 stanovnika.

## Geografija
Liplje se nalazi na prijevoju između Uzlomca i Borja, na nadmorsoj visin od oko 320 m. Kroz njega protiče rijeka Bistrica, jedna od sastavnica Velike Usore. Loknim putevima niz Bosanku i Hrvaćansku rijeku ima izlaz na magistralnu cestu M-4, kod Vrbanjaca, na relaciji Kotor-Varoš – Teslić.

## Historija
U Gornjem Liplju se nalazi srpski pravoslavni Manastir Liplje koji je u općini Teslić. Posvećen Blagovijestima, u najširem dijelu uskog klanca kroz koji protiče rijeka Bistrica. Najstariji spomen manastira se nalazi u hronici datiranoj u drugu polovinu 15. stoljeća. Tokom 17. stoljeća, monasi Liplja su bili aktivni u prepisivanju vjerskih knjigama. U toku Velikog turskog rata (1683.-1699.), manastir su spalile Osmanlije. Preživjeli monasi su pobjegli na sjever preko rijeke Save i našli utočište u manastiru Orahovica u Slavoniji, noseći sa sobom njihove brojne rukopise knjiga, koje su postala dio Orahovičke biblioteke. 
Za razliku od obližnjeg Manastira Stuplje, Lipljanski nije sravnjen sa zemljom. Njegova crkva je djelimično popravljena tako da može poslužiti kao župna crkva za okolno područje. Nakon osmanske vlasti, crkva je obnovljena između 1867. i 1879. Radove su uglavnom finansirani donacijama srpskog stanovništva tog područja. Ostaci crkvenih starih freski su 1922. pažljivo prikupljene i pokopane pored svog zida, a zvonik je dodan na svojoj zapadnoj strani. Gotovo tri stotine godina nakon što je monaška zajednica prestala da postoji u crkvi, manastir Liplje je ponovno uspostavljen 1965. Godine, a dodatno obnovljen 1980., kada je uklonjen zvonik.

Tokom Drugog svjetskog rata, Liplje je bilo na području djelovanja 14. srednjobosanske udarne brigade, jer je bilo jako četničko uporište. Druga četa 1. bataljona poslije odstupanja od Banja Luke nije se vratila u sastav Brigade, već je odstupala cestom preko Čelinca. Petog januara 1944. godine našla se u rejonu Tešića kuća, sjeverno od Kotor-Varoši. Tu se srela sa 4. bataljonom 12. slavonske brigade, negdje između selâ Tešići i Garići. Kako je komunikaciju Kotor-Varoš – Maslovare već bila pod kontrolom neprijatelja, ove dvije jedinice su odlučile da krenu na sjever. Prešle su Uzlomac i zaustavile se u lipljanskom zaseoku Kovačevići. Umorni i neispavani brzo su zaspali pa ih je neprijatelj iznenadio. Prema izvještaju štaba 12. slavonske, to se desilo 5. januara oko 15:00 sati. Neprijatelj se privukao dolinom Bistrice, iznenadio ih je i bataljonu 12. brigade, a naročito komori, nanio veće gubitke.

U Liplju je teško ranjen (u glavu) Mladen Stojanović, koga su suborci zatim sakrili u Jošavci. Međutim, četnici su ga otkrili i ubili na kosi iznad Mlinske rijeke.

## Stanovništvo
## Također pogledajte 
*Bosanka
*14. SNOUB

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Kotor-Varoš
Radiostanica

avijacije (*Luftwaffe*) u  WW II]]

**Radio-stanica** (skraćeno: **stanica**)  je  –  prema **članu 1.61**  Međunarodna telekomunikacijska unija (ITU).  ITU Radio regulacije|RR]] – definirana kao  "jedan ili vise  od transmitera ili prijemnika ili kombinacije transmitera i prijemnika, uključujući i dodatnu opremu, koja je neophodna na lokaciji radio-komuniciranja.  Svaka stanica bi trebalo da bude registrirana kod stalnog ili povremenog operatera. Mobilne  radio-stanice su, od otkrića do danas, na različitim talasnim dužinama, imale veoma važnu ulogu u komuniciranju u različitim špijunskim i ratnim  operacijama. Također su značajne i u koordinaciji djelovanja u slučaju elementarnih nepogoda , akcija spašavanja i u drugim situacijama. Radio-stanice relativno velike i široke moći, danas imaju i radioamateri, uz dozvolu ovlaštenih operatera i nadležnih državnih organa.

## Reference 
## Također pogledajte 
*Radio
*Televizija
*Telekomunikacije

Kategorija:Telekomunikacije
Kategorija:Radio
Düzce (pokrajina)

**Pokrajina Düzce** (turski: *Düzce ili*) je pokrajina koja se nalazi u sjeverozapadnom dijelu Turske.

Izlazi na obalu Crnog mora, a presjeca je glavna državna autocesta koja povezuje dva najveća turska grada, Istanbul i Ankaru.

Prostire se na površini od 3.641 km2 a prema podacima iz 2010. godine u ovoj provinciji je živjelo 338.188 stanovnika. Gustina naseljenosti iznosi 93 stanovnika/km2.

Glavni grad pokrajine je Düzce.

## Distrikti 
Pokrajina se sastoji od 8 distrikta:
*Akçakoca
*Çilimli
*Cumayeri
*Düzce
*Gölyaka
*Gümüşova
*Kaynaşlı
*Yığılca

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica pokrajine

Düzce
*
Hydra (satelit)

**Hydra** je krajnji poznati prirodni satelit Plutona. Otkriven je zajedno sa Nixom juna 2005, i posjetio ga je, kao i  Plutona, ''New Horizons u julu 2015. Slike bi trebale da imaju rezoluciju od 780&nbsp;m/px.
mini|Hydra, satelit Plutona
## Otkriće 
Hydru je otkrio "Pluto Companion Search Team" Hubble Space Telescopea , kojeg sačinjavaju Hal A. Weaver, Alan Stern, Max J. Mutchler, Andrew J. Steffl, Marc W. Buie, William J. Merline, John R. Spencer, Eliot F. Young, and Leslie A. Young. Slike otkrića su snimljene 15. maja 2005., i 18. maja 2005.; Nix i Hydra su nezavisno otkriveni od strane  Max J. Mutchler-a 15. juna 2005., i Andrew J. Steffl-a 15. augusta 2005.. Otkrića su objavljena 31. oktobra, 2005., nkon povrda predotkrića iz 2002. Oni su bili privremeno imenovani **S/2005 P 1** (Hydra) id **S/2005 P 2** (Nix).

## Orbitalne karakteristike 
lijevo|mini|Imenovanje Hydre nakon odobrenja od strane IAU

## Istraživanje 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Hydra Profile by NASA's Solar System Exploration
* NASA's Hubble Reveals Possible New Moons Around Pluto – Hubble press release
* Two More Moons Discovered Orbiting Pluto (SPACE.com)
* Pluto's Newest Moons Named Hydra and Nix (SPACE.com)
* Hydra at ESA/Hubble

Kategorija:Astronomski objekti otkriveni 2005.
Kırşehir (pokrajina)

**Pokrajina Kırşehir** (turski: *Kırşehir ili*) je pokrajina koja se nalazi u centralnom dijelu Turske.

Nalazi se na sjeveroanadolijskom rasjedu i trenutno u zoni upozorenja za zemljotres. Prosječna nadmorska visina pokrajine iznosi oko 985 metara nadmorske visine.

Pokrajina je nastala 1924. godine. 30. maja 1954. godine postaje distrikt pokrajine Nevşehir. Kasnije, gradovi Kırşehira su bili podijeljeni između Pokrajina Ankare, Yozgat i Nevşehir. Ponovo postaje Pokrajina 1957. godine.

Prostire se na površini od 6.570 km2 a prema podacima iz 2010. godine u ovoj pokrajini je živjelo 221.876 stanovnika. Gustina naseljenosti iznosi 34 stanovnika/km2.

Glavni grad pokrajine je Kırşehir.

## Distrikti
Pokrajina se sastoji od 7 distrikta:
*Akçakent
*Akpınar
*Boztepe
*Çiçekdağı
*Kaman
*Kırşehir
*Mucur

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica pokrajine

Kırşehir
*
Husein Redžić

**Husein Redžić**  (1914 - 1944.) je bio zamjenik komandanta 2. bataljona  Četrnaeste srednjobosanske udarne brigade  11. divizije Narodnooslobodilačke vojske Jugoslavije. Nosilac je Ordena za hrabrost.

## Biografija 
Husein Redžić je rođen 1914. godine  u Bosanskoj Krupi,  gdje je završio osnovno obrazovanja, a srednje (vjerovatno) u Bihaću. Prije Drugog svjetskog rata,  Redžić je službovao u žandarmeriji Kraljevine Jugoslavije. Nakon okupacije i komadanja Kraljevine Jugoslavije,  neko vrijeme je bio u oružanim snagama NDH, u Kotor-Varošu. 

Od nastanka  pokreta otpora u Bosni i Hercegovini, sarađivao je sa antifašističkim aktivistima i partizanskim pokretom. Kada je otkriven, krajem 1942, uz pomoć ranije ostvarenih veza, odlazi u NOVJ.

## Partizanski put 
Husein Redžić  je bio  borac 4. NOPO,  a zatim Banjalučkog odreda. Odatle se, sa 1. bataljonom  uključio u 14. srednjobosansku udarnu brigadu. Isticao se vojničkim znanjem i hrabrošću, pa je postao i komandir 2. čete 1. bataljona, a zatim i zamjenik komandanta 2. bataljona Brigade. 

Tokom Šeste neprijateljske ofanzive, na  grebenu Uzlomca sukobili su se njemački vojnici, pripadnici SS-a, i 2. čete 1. bataljona 14. brigade koju su predvodili komandir Husein Redžić i njegov zamjenik Jovica Trkulja.  Neprijatelj je nekoliko puta jurišao, ali je energično odbijan, čemu su doprinosili komandir Redžić, Jovica Trkulja i puškomitraljesci Petar Marić Veliki iz Imiljana, Siniša Batić iz Kruševa Brda i Salih Halilović iz Prnjavora, koji su njemačkim trupama zadavali najviše gubitaka.

Poginuo je  16. marta 1944, umro od zadobijenih rana u borbama oko Kotor-Varoši. Komandant Brigade je zabilježio:

## Reference 
## Također pogledajte 
*14. SNOUB
*Partizan

Kategorija:Rođeni 1914.
Kategorija:Umrli 1944.
Kategorija:Biografije, Bosanska Krupa
Kategorija:Bosanskohercegovački partizani
Kategorija:Borci 14. srednjobosanske udarne brigade
Kategorija:Nosioci Ordena za hrabrost
Kırıkkale (pokrajina)

**Pokrajina Kırıkkale** (turski: *Kırıkkale ili*) je pokrajina koja se nalazi u centralnom dijelu Turske.
Prostire se na površini od 4.365 km2 a prema podacima iz 2010. godine u ovoj pokrajini je živjelo 276.647 stanovnika. Gustina naseljenosti iznosi 63 stanovnika/km2.

Sa ubrzanim porastom broja stanovništva, Pokrajina postaje industrijski centar. 
Glavni grad pokrajine je Kırıkkale.

## Distrikti 
Pokrajina se sastoji od 9 distrikta:

* Bahşılı
* Balışeyh
* Çelebi
* Delice
* Karakeçili
* Keskin
* Kırıkkale
* Sulakyurt
* Yahşihan

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica pokrajine

Kırıkkale
*
Ambulantna njega

**Ambulantna njega** (lat. *ambulare* = šetati, putovati) se obavlja u ustanovama koje pružaju skup odgovarajućih medicinskih usluga koje su potrebne  pacijentu a ne zahtjevaju da prenoći u ustanovi koja provodi takvu vrstu njege. Treba razlikovati ambulantnu njegu od bolničke njege, gdje se pacijenti zadržavaju i preko noći, te imaju krevete, kuhinjsku službu i prateće sadržaje koja omogućava takvu vrstu boravka.

**Ambulantni bolesnik** je onaj koji dolazi u ljekarsku ordinaciju, a ne leži u bolnici, niti (stalno) kod kuće. Zdravstvena ustanova u kojoj se, obično besplatno, liječe bolesnici koji ne moraju ležati, označava se kao **ambulatorij**.
## Vrste ambulantnih ustanova 
* Privatne ordinacije: U mnogim zemljama ovo je mjesto gdje se pruža najveći dio ambulantne njege. Sljedeće specijalnosti su zastupljene: porodična medicina, interna medicina, akušerstvo, ginekologija, kardiologija, gastroenterologija, endokrinologija, oftalmologija i dermatologija
* Dom zdravlja
Dom zdravlja je vrsta javne zdravstvene ustanove u kojoj se pružaju usluge doktora specijalista, laboratorijske pretrage, timove porodične medicine, službu za radiološku dijagnostiku, službu za hitnu medicinsku pomoć, kao i službe u zajednici a može dodatno imati centar za fizikalnu rehabilitaciju, službu polivalentne zubozdravstvene zaštite te služba sestara u zajednici. Dom zdravlja pruža usluge stanovništvu jednog određenog područja, najčešće općine ili dijela općine. Dom zdravlja pripada primarnoj zdravstvenoj zaštiti.

* Ambulanta porodične medicine
Ambulanta porodične medicine u Bosni i Hercegovini i Srbiji je naziv za vrstu zdravstvene ustanove, koja je osnovana od strane države i u kojoj ordinira ljekar porodične ili opšte medicine u sklopu tima porodične medicine. Tim porodične medicine se sastoji od ljekara porodične medicine ili više njih, sa jednom patronažnom sestrom i sestrom u intervenciji. Oni opslužuju određen broj korisnika, najčešće 1500 do 2000, koji se nalaze u određenoj mjesnoj zajednici ili su odabrali tog ljekara.
Ambulanta  je tip zdravstvene ustanove u kojoj se liječe lakši bolesnici, a ponekad, po potrebi, pruža i hitna medicinska pomoć.

U vojnoj ambulanti  se  obavlja opći ljekarski pregled ambulanti primjereno  liječenje lakših bolesnika i povrijeđenih osoba. U određenim  slučajevima omogućeno je i ležanje u odjeljenju s ležajima, tj. u stacionaru.

U Bosni i Hercegovini, po pravilu, svaka mjesna zajednica ima svoju ambulantu porodične medicine za pomenute intervencije i pružanje zdravstvene zaštite lokalnom stanovništavu.

### Ustanova za hitnu medicinsku pomoć 
### Ustanova za zdravstvenu njegu u kući 
### Poliklinika 
### Centar za dijalizu 
## Također pogledajte
* Bolnica
*Zdravstvo

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Medicina
Kategorija:Zdravstvene ustanove
Kategorija:Latinizmi
Razvoj svjetskog rekorda na 400 m – muškarci

Prvi **svjetski rekord** u utrci na **400 metara** za muškarce priznat je od IAAF-a 1912. To je bilo vrijeme Charlesa Reidpatha s Olimpijskih igara u Stockholmu te godine (48.2 s), ali kao svjetski rekord priznato je i vrijeme 47.8 s, koje je 1900. godine postavio Maxie Long na 440 jardi (402,34 m). Zaključno sa 21. junom 2009. IAAF je ratificirao 23 svjetska rekorda u ovoj disciplini.

## Razvoj 
### 1912–1976. 
"+" – vrijeme postignuto u okviru duže utrke
"j" – vrijeme na 440 jardi, ratificirano kao rekord u ovoj disciplini
"A" – vrijeme postignuto na većoj nadmorskoj visini

### 1976–danas 
Od 1975. IAAF je prihvatio odvojeno automatsko elektroničko mjerenje vremena za discipline do 400 m. Od 1. januara 1977. IAAF zahtijeva potpuno automatsko mjerenje vremena do stotinke sekunde za ove discipline.

Evansovo vrijeme 43.86, kojim je osvojio zlatnu medalju na OI 1968, bilo je najbrže elektronički izmjereno vrijeme u ovoj disciplini dotad.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Vječna lista rezultata na 400 m na *IAAF.org*

Kategorija:Razvoji atletskih rekorda
Kategorija:Svjetski rekordi u atletici
Kategorija:400 metara
Elazığ (pokrajina)

**Pokrajina Elazığ** (turski: *Elazığ ili*) je pokrajina koja se nalazi u centralnom dijelu Turske.
Prostire se na površini od 8.455 km2 a prema podacima iz 2010. godine u ovoj provinciji je živjelo 568.753 stanovnika. Gustina naseljenosti iznosi 67 stanovnika/km2.

Glavni grad pokrajine je Elazığ.

## Distrikti 
Pokrajina se sastoji od slijedećih 11 distrikta:
*Ağın
*Alacakaya
*Arıcak
*Baskil
*Elâzığ
*Karakoçan
*Keban
*Kovancılar
*Maden
*Palu
*Sivrice
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica pokrajine

Elazığ
*
Razvoj svjetskog rekorda na 110 m s preponama

Prvi **svjetski rekord** u utrci na **110 m s preponama** priznat je od IAAF-a 1912. Kao inauguralni rekord prihvaćeno je vrijeme Forrest Smithson iz 1908. od tačno 15 sekundi.

## Razvoj 
### 1912-1976. 
### 1977-danas 
Od 1975. IAAF je prihvatio odvojeno automatsko elektroničko mjerenje vremena za discipline do 400 m. Od 1. januara 1977. IAAF zahtijeva potpuno automatsko mjerenje vremena do stotinke sekunde za ove discipline.

Milburnovo vrijeme 13.24, kojim je osvojio zlatnu medalju na OI 1972, bilo je najbrže dotad zabilježeno vrijeme u ovoj disciplini.

## Također pogledajte 
* Utrke s preponama

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Vječna lista rezultata na 110 m s preponama na IAAF.org

Kategorija:Razvoji atletskih rekorda
Kategorija:Svjetski rekordi u atletici
Kategorija:110 m s preponama
Clyde Tombaugh

mini|Clyde W. Tombaugh
**Clyde William Tombaugh** (4. februar 1906. &ndash; 17. januar 1997.) je bio američki astronom. Iako je najviše poznat po otkriću Plutona, koji je tada smatran planetom, kasnije reklasifikovanim kao patuljasta planeta— 1930., prvi objekat kojeg je otkrio se nalazi u onome što je kasnije nazvano Kuiperov pojas, Tombaugh je također otkrio mnoge asteroide; također je nazvan ozbiljnim naučnim istraživačem  neidentifikovanih letećih objekata, ili NLO-a.

## Otkriće Plutona 
[left|thumb|Tombaugh je kreirao svoje fotografske ploče korisreći ovaj 13-inčni [Astrograph|astrograf]]

## Reference 
## Izvori 
* Falk, Dan, "More than a one-hit wonder", *Astronomy*, February 2006, 40&ndash;45.
* David H. Levy *Clyde Tombaugh: Discoverer of the Planet Pluto* (Tucson, Ariz.: University of Arizona Press, 1991). ; also Sky Publishing Corporation, March 2006

## Vanjski linkovi 
* Many biographical articles on Clyde Tombaugh
* Biography, Interviews, Photo Gallery of Clyde Tombaugh, achievement.org
* Illinois proposes a Pluto Day and reinstate Pluto as a Planet in honor of C. Tombaugh: Illinois General Assembly, Senate Resolution SR0046 2/26/2009

Kategorija:Rođeni 1906.
Kategorija:Umrli 1997.
Kategorija:Američki astronomi
Kategorija:Pluton
Kategorija:Biografije, Streator (Illinois)
Manastir Liplje

[thumb|[Crkva Manastira Liplje]]

**Manastir Liplje** je srpski pravoslavni manastir sa crkvom. Nalazi se u Gornjem Liplju, sjeveroistočno od Liplja, Bosna i Hercegovina, Republika Srpska, općina Teslić, u najširem dijelu uskog klanca kroz koji protiče rijeka Bistrica.

Manastir je posvećen Blagovijestima. Najstariji spomen manastira se nalazi u hronici datiranoj u drugu polovinu 15. stoljeća. Tokom 17. stoljeća, monasi Liplja su bili aktivni u prepisivanju vjerskih knjigama. U toku Velikog turskog rata (1683.-1699.), manastir su spalile Osmanlije . Preživjeli monasi su pobjegli na sjever preko rijeke Save i našli utočište u manastiru Orahovica u Slavoniji, noseći sa sobom njihove brojne rukopise knjiga, koje su postala dio Orahovičke biblioteke.

Za razliku od obližnjeg Manastira Stuplje, Lipljanski nije sravnjen sa zemljom. Njegova crkva je djelimično popravljena tako da može poslužiti kao župna crkva za okolno područje. Nakon osmanske vlasti, crkva je obnovljena između 1867. i 1879. Radove su uglavnom finansirani donacijama srpskog stanovništva tog područja. Ostaci crkvenih starih freski su 1922. pažljivo prikupljene i pokopane pored svog zida, a zvonik je dodan na svojoj zapadnoj strani. Gotovo tri stotine godina nakon što je monaška zajednica prestala da postoji u crkvi, manastir Liplje je ponovno uspostavljen 1965. godine, a dodatno obnovljen 1980., kada je uklonjen zvonik.
## Reference
## Također pogledajte
*Liplje
*Manastir
*Srpska pravoslavna crkva

Kategorija:Manastiri u Tesliću
Kategorija:Manastiri Srpske pravoslavne crkve u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Manastiri Eparhije banjalučke
Razvoj evropskog rekorda na 200 m – muškarci

Sljedeća tabela prikazuje razvoj evropskog rekorda na 200 metara za muškarce onako kako je ratificirano od Evropske atletske asocijacije.

## Razvoj 
### Ručno mjerenje 
 – utrka na 220 jardi

## Automatsko mjerenje 
## Reference 
Kategorija:Razvoji atletskih rekorda
Kategorija:Evropski rekordi u atletici
Kategorija:200 metara
Nova Topola (Lebane)

**Nova Topola** je naselje u općini Lebane u Jablaničkom okrugu u Srbiji. Prema popisu stanovništva iz 2011. bilo je 102 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 175 stanovnika, dok je prema popisu iz popisu iz 2002. bilo 121 stanovnika).

## Stanovništvo 
**Etnički sastav**

## Također pogledajte 
* Popis stanovništva u Srbiji 2011 (Lebane)

## Reference
## Vanjski linkovi
* Mape, aerodromi i vremenska situacija na web stranici Fallingrain.
* Google Maps prikaz pomoću servisa Maplandia.
Vijačani Gornji

**Vijačani Gornji** su naseljeno mjesto u općini Čelinac, Bosna i Hercegovina. Prema popisu stanovništva 1991, u Vijačanima Gornjim su živjela 544 stanovnika.

## Geografija 
Vijačani Gornji se nalaze na brežuljkastom području između rijeka Manastirica (zapad)  i Šibovača (istok), na nadmorskoj visini od oko 285 m. Manastirica je dobila ime po Manastiru Stuplje, koji se nalazi u njenoj dolini. Lokalnim putevima selo ima ju izlaz na magistralnu cestu M-476a.

## Historija 
Za vrijeme Drugog svjetskog rata, Vijačani su bili na području vojnih operacija Četrnaeaste srednjobosanske udarne brigade.

## Stanovništvo 
## Također pogledajte 
*Donji Vijačani
*14. SNOUB

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Čelinac
Razvoj svjetskog rekorda na 1000 m

Sljedeća tabela prikazuje razvoj svjetskog rekorda na 1000 m onako kako je priznato od strane IAAF-a.

## Muškarci 
Prvi svjetski rekord na **1000 m** za muškarce priznat je od IAAF-a 1913. Dosad je ratificirano 27 svjetskih rekorda u ovoj disciplini.

## Žene 
Prvi svjetski rekord na **1000 m** za žene priznat je od IAAF-a 1922. Dosad je ratificirano 13 svjetskih rekorda u ovoj disciplini.

## Reference 
Kategorija:Razvoji atletskih rekorda
Kategorija:Svjetski rekordi u atletici
Kategorija:Srednjoprugaške utrke
Norio Taniguchi

(谷口 紀男 Taniguchi Norio?, 27. maj, 1912. – 15. novembar, 1999.) je bio profesor na Tokijskom  naučnom univerzitetu. On je skovao izraz *nanotehnologija* 1974. da opiše proces proizvodnje poluprovodnika kao što je uklanjanje tankog filma i glodanje ionskim snopom prikazujući karakterističnu kontrolu u redu veličine nanometra: "Nanotehnologija' se uglavnom sastoji od  procesa separacije, konsolidacije, i deformacije materijala jedan po jedan atom ili jedna molekula."

Studirao je razvoj u tehnikama struganja od  1940. sve do ranih 1970-tih i tačno je predvidio da će do kasnih 1980-tih, tehnike evoluirati do stepena kada će dimenzionalna tačnost bolja od 100&nbsp;nm biti dostižna.

## Priznanje 
Evropsko društvo preciznog inženjeringa i nanotehnologije je predstavilo profesora Taniguchi-ja sa 1. nagradom za doživotno dostignuće  u Bremenu, maja 1999.

## Reference 
* Nanotechnology: Integrated Processing Systems for Ultra-precision and Ultra-fine products, Edited by Norio Taniguchi. Associate Editors: Tsuguo Kohno, Kazuo Maruyama, Kiyoshi Iizuka, Iwao Miyamoto and Toshio Dohi. 0198562837, hardback,  424 pages, Sep 1996.

Kategorija:Rođeni 1912.
Kategorija:Umrli 1999.
Donja Vijaka

**Donja Vijaka** je naseljeno mjesto u sastavu općine Vareš, FBiH, Bosna i Hercegovina.

## Stanovništvo 
## Reference
Razvoj svjetskog rekorda na 80 m s preponama

Ovo je prikaz razvoja svjetskog rekorda na 80 m s preponama. U ovoj disciplini takmičile su se žene do OI 1972, kad je trajno zamijenjena disciplinom 100 m s preponama.

## Razvoj 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Osvajačice medalja na 80 m s preponama 

Kategorija:Razvoji atletskih rekorda
Kategorija:Svjetski rekordi u atletici
Kategorija:Utrke s preponama
Kategorija:80 m s preponama
Spisak narodnih heroja Jugoslavije: O

# Šefik Obad (1922-43.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
# Branislav Obradović Džambo (1920-42.), za narodnog heroja proglašen 7. jula 1953. godine.
# Dušan Obradović (1913-41.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
# Vlada Obradović Kameni (1920-44.), za narodnog heroja proglašen 5. jula 1951. godine.
# Franjo Ogulinac Seljo (1904-42.), za narodnog heroja proglašen 11. jula 1945. godine.
# Ljubica Odadžić (1913-42.), za narodnog heroja proglašena 26. septembra 1953. godine.
# Dobrila Ojdanić (1920-95.), Ordenom narodnog heroja odlikovana 10. jula 1953. godine.
# Mileta Okiljević (1921-44.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
# Anton Okrogar (1923-55.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 22. jula 1953. godine.
# Ivan Omerza Johan (1921-43.), za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.
# Sulejman Omerović (1923-45.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
# Stevo G. Opačić (1923–.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 23. jula 1953. godine.
# Stevo J. Opačić (1921–2005.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 20. decembra 1951. godine.
# Stevo S. Opačić (1923-43.), za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.
# Stanko Opsenica (1907-43.), za narodnog heroja proglašen 16. septembra 1945. godine.
# Stevan Opsenica (1913–2002.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 27. novembra 1953. godine.
# Marko Orešković (1896-1941.), za narodnog heroja proglašen 26. jula 1945. godine.
# Bogdan Oreščanin (1916-78.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 23. jula 1952. godine.
# Blažo Joka Orlandić (1914-43.), za narodnog heroja proglašen 15. jula 1949. godine.
# Blažo Joša Orlandić (1912-43.), za narodnog heroja proglašen 10. jula 1952. godine.
# Enes Orman (1921-44.), za narodnog heroja proglašen 24. jula 1953. godine.
# Pajo Orozović Brko (1914-43.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
# Jakov Ostojić (1878-1942.), za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.
# Jože Ožbolt (1922–.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 27. novembra 1953. godine.

## Literatura 
* 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://narodnooslobodenje.wordpress.com/wp-content/uploads/2014/07/narodni-heroji-jugoslavije.pdf

O
Spisak narodnih heroja Jugoslavije: U

# Janez Učakar (1918-95.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 27. novembra 1953. godine.
# Gojko Ujdurović (1918-43.), za narodnog heroja proglašen 14. decembra 1949. godine.
# Mate Ujević (1920–2002.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 20. decembra 1951. godine.
# Milorad Umjenović (1920-43.), za narodnog heroja proglašen 13. marta 1945. godine.
# Aleksandar Urdarevski (1920-43.), za narodnog heroja proglašen 20. jula 1951. godine.
# Miodrag Urošević Artem (1922-42.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
# Sredoje Urošević (1917–2007.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 27. novembra 1953. godine.
# Mile Uzelac (1913-87.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 27. novembra 1953. godine.
# Srđan Uzelac (1913-44.), za narodnog heroja proglašen 5. jula 1951. godine.

## Literatura 
* 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://narodnooslobodenje.wordpress.com/wp-content/uploads/2014/07/narodni-heroji-jugoslavije.pdf

U
Spisak narodnih heroja Jugoslavije: Ž

# Stane Žagar (1896-1942.), za narodnog heroja proglašen 5. jula 1951. godine.
# Miloš Ždero (1912-44.), za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.
# Tone Žerjal Tonček (1915-42.), za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.
# Milan Žeželj (1917-95.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 12. januara 1945. godine.
# Slobodan Žilnik (1919-44.), za narodnog heroja proglašen 6. jula 1953. godine.
# Živko Živković (1912-90.), Ordenom narodnog heroja odlikovan 5. jula 1952. godine.
# Ljubomir Živković Španac (1918-42.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
# Tomaš Žižić (1909-42.), za narodnog heroja proglašen 20. decembra 1951. godine.
# Batrić Žugić (1912-42.), za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.
# Komnen Žugić (1923-46.), za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.
# Boško Žunić (1920-43.), za narodnog heroja proglašen 23. jula 1952. godine.
# Andrej Žvan Boris (1915-45. za narodnog heroja proglašen 27. novembra 1953. godine.

## Literatura 
* 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://narodnooslobodenje.wordpress.com/wp-content/uploads/2014/07/narodni-heroji-jugoslavije.pdf

Ž
Orden za hrabrost

**Orden za hrabrost ** (; ) je bio odlikovanje Socijalističke federativne republike Jugoslavije, dvadeset treće po redoslijedu važnosti.

Ustanovio ga je Vrhovni komandant NOV i POJ Josip Broz Tito, 15. augusta 1943. godine *Ukazom o odlikovanjima u Narodnooslobodilačkoj vojsci Jugoslavije*, zajedno sa Medaljom za hrabrost.

## Dodjela 
Orden za hrabrost se dodjeljivao „*pripadnicima oružanih snaga SFRJ koji su u borbi protiv neprijatelja učinili djela u kojima je došla do snažnog izražaja njihova lična hrabrost ili koji su se na bojnom polju posebno istakli ličnom hrabrošću*“.

Iako je bilo vojno odlikovanje, dodeljivalo se i civilnim licima.

Prema sačuvanoj dokumentaciji, od 7. septembra 1944. do 31. decembra 1985. godine, državljanima Jugoslavije i stranim državljanima dodijeljeno je 120.636 Ordena za hrabrost. Njihov broj je zasigurno veći, jer je dio naredaba o odlikovanju izgubljen za vrijeme rata.

Poslije raspada SFRJ, odlikovanje se nije dodjeljivalo sve do 4. decembra 1998. godine, kada je donošenjem *Zakona o odlikovanjima SRJ*, ponovo uvršteno u odlikovanja Savezne republike Jugoslavije, a kasnije i Državne zajednice SCG.

## Literatura 
* *Vojna enciklopedija* (knjiga šesta). Beograd 1973. godina.
* *Opća enciklopedija JLZ*. Jugoslovenski leksikografski zavod, Zagreb, 1980. godina.
* Boris Prister, *Odlikovanja zbirke dr. Veljka Malinara*. Zagreb 2000. godina.

Kategorija:Odlikovanja SFRJ
*
Čečava

**Čečava** je naseljeno mjesto u općini Teslić, Bosna i Hercegovina. Prema popisu stanovništva 1991. u mjestu je živjelo 2.616 stanovnika.

## Geografija 
Čečava se nalazi na padinama Borja, na uzvisini nadmorske visine od oko 295 m. Iako relativno nisko, to je razvođe više rijeka, potoka i potoičića koji alternativno teku u slivove Vrbasa ili Bosne.

U vrbaskom slivu su istočna Rastušica, južni Planski potok, Bijela rijeka i zapadne Dacina rijeka i Kruševica. Kruševica nakon izvora pravi poluluk oko čečavske uzvisine, tj. teče jedan dio zapadno, a zatim prema jugozapadu, kroz Maslovare u Vrbanju (ušće je u Obodniku).

Prema sjeveru, u sliv Bosne, teku Borovica Vrletnica, Velika Borovica i Veliki potok.

Lokalnim putem Čečava je, između mjesta Pribinić i borjanskog prijevoja Klupe povezana sa regionalnom cestom R-473, koja ima izlaz na magistralu Kotor-Varoš – Teslić i dalje, prema M-17 (budućem koridoru V-C).

## Historija 
Na početku Drugog svjetskog rata u Čečavu su se vratili ostaci vojske Kraljevine Jugoslavije, koja je od aprila 1941. bila u rasulu. Domicilni vojnici su u mjestu formirali četnički Odred "Vojo Tankosić" koji se borio "za Kralja i Otadžbinu". U početku su sarađivali sa partizanima, ali kada su se odmetnuli (1943.) postali su ozloglašeni "bradati četnici iz Čečave". Nakon toga, mjesto je je više puta bilo u zoni operacija 14. Srednjobosanske narodnooslobodilačke udarne brigade.

Između ostalog, Čečavski četnički odred je sudjelovao i u borbama na Kozari, protiv partizana Mladena Stojanovića.

U Čečavi je već 19. i 20. novembra 1943. održano Divizijsko savjetovanje sekretara aktiva i bataljonskih biroa (11. SNOD). Prema sačuvanim zabilješkama Advana Hozića, prisutni su, pored ostalih, bili Braco Erceg, Braco Nemet, Pero Kulundžija i Mile Trnjaković, te SKOJ-evska rukovodstva 5. i 12. krajiške brigade.

## Stanovništvo 
## Također pogledajte 
*Kruševica
*14. SNOUB
*Bitka za Obodnički vis 1944.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Teslić
Garnizon

**Garnizon** (franc.*garrison*, *garnir* = opskrbiti, opremiti, posada) je  zajednički naziv skupa vojnih jedinica koje su stalno locirane na određenom prostoru, primarno za odbranu od potencijalnih napadača. U suvremenoj upotrebi se često koristi i kao oznaka matična baze takvih vojnih formacija. 

Sjedište  garnizona može biti grad, utvrđenje, zamak i sl. Garnizon ima  komandu, prateće službe i sopstvenog zapovednika. Po pravilima većine vojski, to je oficir, starješina sa najvišim činom u nekoj od jedinica u garnizonu.

Pojam garnizona se pojavio u 16. i 17. stoljeću, u definiciji stalno stacioniranih odbrambenih snaga u nekoj utvrdi ili  zamku.

U bivšoj Jugoslaviji, a danas u Izraelu, na primjer, garnizonska jedinica je regularna vojna jedinica koja brani određenu zonu kao što su grad, vojna ovlast / provincija, utvrđenje ili čak samo jedan objekat.
## Reference
## Također pogledajte
*Vojska
*Kasarna
Kategorija:Vojska
Kategorija:Kasarne
Kalenderovci Donji

**Kalenderovci Donji** su naseljeno mjesto u gradu Derventi, Bosna i Hercegovina.

Prema popisu stanovništva 1991. u selu su živjela 324 stanovnika.

## Geografija 
Kalenderovci Donji se nalaze u Bosanskoj Posavini, između rijeka Lupljanica i Bišnja, na nadmorskoj visini 180 do 190 m. Sastoje se od dva niza porodičnih kuća i imanja oko krakova lokalnog puta koji izlazi na Magistralni put M17.2.

Dvije pomenute rijeke teku prema sjeveru, a u Ukrinu se ulijevaju u blizini Dervente.

## Historija 
Za vrijeme Drugog svjetskog rata Kalenderovci Donji bili su na području više operacija Četrnaeste srednjobosanske narodnooslobodilačke udarne brigade.

## Stanovništvo 
### Mjesna zajednica (1991) 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt Općine Derventa
Razvoj svjetskog rekorda na 800 m

Sljedeća tabela prikazuje razvoj svjetskog rekorda na 800 m onako kako je priznato od strane IAAF-a.

## Razvoj 
### Muškarci 
Prvi svjetski rekord na **800 m** za muškarce priznat je od IAAF-a 1912. Do 21. juna 2011. ratificirana su 23 svjetska rekorda u ovoj disciplini.

j – vrijeme postignuto na 880 jardi i ratificirano kao rekord na 800 m 
+ – vrijeme izmjereno u okviru duže utrke

Od 1981. IAAF je prihvatio elektroničko mjerenje vremena do stotinke sekunde za sve discipline do 10.000 m (uključujući i nju). Ova federacija je 1936. ušla u sastav IAAF-a i prestala postojati kao samostalna organizacija.

Do 21. juna 2009. ratificirano je 29 svjetskih rekorda u ovoj disciplini.

j – vrijeme postignuto na 880 jardi i ratificirano kao rekord na 800 m 
+ – vrijeme izmjereno u okviru duže utrke

Od 1981. IAAF je prihvatio elektroničko mjerenje vremena do stotinke sekunde za sve discipline do 10.000 m (uključujući i nju). Stoga je rekord Nadežde Olizarenko 1:53.5 iz te godine prilagođen na 1:53.43.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Vječna lista rezultata na 800 m - muškarci
*Vječna lista rezultata na 800 m - žene

Kategorija:Razvoji atletskih rekorda
Kategorija:Svjetski rekordi u atletici
Kategorija:Srednjoprugaške utrke
Kategorija:800 metara
Johovac (Doboj)

**Johovac** je naseljeno mjesto u gradu Doboju, Bosna i Hercegovina. Prema  popisu stanovništva 1991. u ovom mjestu je živjelo 1.487 stanovnika.

## Geografija 
Johovac je selo na jugu Bosanske Posavine u blizini Doboja, na putu Derventa-Doboj, na nadmorskoj visini od oko 190 m.

Ime je dobio po bogatim šumama johe  kojih još uvijek ima u dolinama  lokalnih rijeka. Ovo mjesto se nalazi  na niskim brežuljkastim  obroncima planine Krnjin, koja se i razgranato spušta u dolinu rijeke Bosne, omeđenu riječicama Fočom i Lipicom. Ovo područje sa blagom klimom je bogato prirodnim ljepotama. Zemljište i ekspozicija terena su pogodni za bavljenje poljoprivredom, voćarstvom i stočarstvom.

Ovo mjesto ima priključak na magistralnu cestu M17 i željezničku stanicu na pruzi Bosanski Šamac – Sarajevo.

## Historija 
Tokom Drugog svjetskog rata, Johovac je bio na području nekoliko operacija 14. Srednjobosanske narodnooslobodilačke udarne brigade.

## Stanovništvo 
## Također pogledajte 
*14. SNOUB

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt grada Doboja
Veliko Očijevo

**Veliko Očijevo** je naseljeno mjesto u gradu Bihaću, Bosna i Hercegovina.

## Geografija 
Veliko Očijevo se nalazi iznad desne obale Unca koji je južna granica njegovog područja. Tamo gdje dolina Unca ima malo proširenje (Lùke), procjenjuje se da okolinski uvjeti i priroda imaju nizijska (župska) obilježja. Sve ostale pozicije su položaji brdsko-visinske, neke i planinske. Prema zapadu je Malo Očijevo, prema sjeveru i istoku su kose Osječenice. Selo je jako krševito s vrlo plitkim slojem plodne zemlje iznad matične podloge.

Prirodni i geografski položaj mjesta je orijentiran ka drvarskom području.

## Historija 
HIstorija Velikog Očijeva se ne razlikuje od one Malog Očijeva. Kao jedinstveno područje, pominju se u dokumentima kaptola u Kninu iz 14. i 15. vijeka, koji je morao u nekoliko navrata intervenirati u sukobima oko prava na Očijevo između porodice Mišljenović i ostalih porodica iz  plemena Kolunić.

U novijoj prošlosti je poznatije po tome što je u ovom selu rođen Narodni heroj Jugoslavije Ranko Šipka. Ovdje je poginuo Narodni heroj Jugoslavije Marko Orešković.

## Privreda 
Stanovništvo Očijevskog kraja je odvajkada opredjeljeno za razvoj poljoprivrede i stočarstva.

Mještani ovog sela kod Drvara su nakon dugog čekanja,  riješili snabdijevanje električnom energijom i pitkom vodom. Veliko Očijevo je prvo mjesto u Bosni i Hercegovini koje sve potrebe za električnom energijom i toplom vodom zadovoljava transformuranjem  solarne energije.

## Stanovništvo 
## Također pogledajte
*Drvar
*Bihać
*Ranko Šipka

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt grada Bihaća
Piʻikea

Princeza **Piʻikea** (havajski *piʻi* = "popeti se", *kea* = "bijela") (Maui, Havaji, oko 1626 — Havaji, Havaji, ?) bila je velika havajska plemkinja (*Aliʻi*), princeza ostrva Mauija i kraljica ostrva Havaji ("Veliko ostrvo").

Rođena je na Mauiju oko 1626.

Roditelji su joj bili kralj Piʻilani i njegova supruga, kraljica La’ieloheloheikawai. Piʻilani je dao sagraditi veliki hram. Prema mitu, bio je sin boga Kūa.
[mini|150px|desno|[Palma na Mauiju. Piʻikea je rođena na ostrvu Mauiju, te je prema legendi tamo izjavila svoju ljubav prema ʻUmiju, svom budućem mužu.]]
Nakon šta je Piʻilani umro, na vlast je došao njegov sin Lono. Piʻilani je imao još jednog sina, Kihu.

Piʻikea je otišla na Veliko ostrvo i tamo se udala za kralja Havaja ʻUmi-a-Līlou. Dobili su dvoje djece, sina Kumalaea i kćerku Aihākōkō.

Kiha je pobjegao sa Mauija k sestri; Piʻikea je zamolila ʻUmija da napadne Lona i na tron Mauija postavi Kihu. ʻUmi, Piʻikea i Kiha krenuli su na Maui s ratnicima te su tamo uništili kip boga Kawalakiʻija i Kiha je postao kralj.

Piʻikea je umrla na Havajima.

## Reference 
Kategorija: Rođeni 1626.
Kategorija: Havajske princeze
Kategorija: Havajske kraljice
Narodnooslobodilački pokret Jugoslavije

**Narodnooslobodilački pokret Jugoslavije** (**NOP**) je bio pokret otpora u okupiranoj Jugoslaviji tokom Drugog svetskog rata, pod rukovodstvom Komunističke partije Jugoslavije.

Oružane snage ovoga pokreta bili su narodnooslobodilački partizanski odredi, nastali tokom ljeta 1941, a 1942. su prerasli u Narodnooslobodilačku vojsku Jugoslavije. U urbanim centrima mrežu pokreta otpora i njihove veze sa partizanima, organizirali su istaknuti ilegalci.

Na slobodnim teritorijama odmah su formirani civilni organi narodnooslobodilačkog pokreta – Narodnooslobodilački odbori, koji su bili prvi organi „narodne vlasti“. Imali su zadatak da organiziraju pozadinsku logistiku i odatle pomažu oružanu narodnooslobodilačku borbu. Sa Narodnoosolobodilačkim odborima u okviru pokreta otpora umrežavane su i druge antifašističke organizacije, kao što su Antifašistički front žena (AFŽ), Ujedinjeni savez antifašističke omladine Jugoslavije (USAOJ) i Savez pionira Jugoslavije.

Za razliku od drugih pokreta otpora u okupiranoj Europi, Narodnooslobodilački pokret Jugoslavije je, u Drugom svetskom ratu uspio da masovno okupi pripadnike svih naroda: Srbe, Hrvate, Slovence, Muslimane, Crnogorce i Makedonce, kao i pripadnike svih nacionalnih manjina u Jugoslaviji: Mađare, Albance, Italijane, Slovake, pa čak i Nijemce.

Jedan od glavnih ciljeva ovog pokreta otpora bio je i stvaranje nove države: Nove Jugoslavije, koja bi počivala na nacionalnom i socijalnom jedinstvu i ravnopravnosti „svih naroda i narodnosti“. Tako se ostvariovao i pripadajući dio programa Komunističke partije Jugoslavije u socijalističkoj revoluciji. To se posebno odnosilo na oslobođene teritorije: „Partizanske republike", kao što su Užička republika, Drvarska republika, Bihaćka republika i dr., u kojima stanovništvu praktično demonstrirani djelotvosnost akticnosti Narodnooslobodilačkih odbora i principi socijalne pravde.

Narodnooslobodilački pokret se razvijao u cijeloj Jugoslaviji, iako su mu glavni protivnici bile moćne okupatorske i izdajničke snage: Nijemci, Italijani, Bugari i Mađari), Nezavisna Država Hrvatska (ustaše i domobrani), režim Milana Nedića u Srbiji (Srpska državna straža), četnici Draže Mihailovića, četnici Koste Pećanca, Balisti, Bela grada u Sloveniji, režim Sekule Drljevića u Crnoj Gori, Ljotićev „Zbor“ i ostali.

Shvativši njihov ogroman značaj, pokret je vodio energičnu i dosljednu borbu protiv pojava međunacionalne mržnje, masovnih progona i pokolja stanovništva, što mu je donijelo široku narodnu podršku i privuklo nove simpatizere.

Narodnooslobodilački pokret Jugoslavije je 1943. godine postigao priznanje Saveznika, koji su zatim prekinuli dotadašnju podršku četnicima. Potpisan je i Sporazum sa Jugoslavenskom vladom u izbeglištvu, na temelju kojih je, 7. marta 1945., priznata Demokratska Federativna Jugoslavija.

## Reference 
## Također pogledajte 
* USAOJ
* Antifašistički front žena

Kategorija:Drugi svjetski rat
Kategorija:Savez komunista Jugoslavije
Kategorija:Narodnooslobodilački pokret
Kategorija:Historija Jugoslavije
Razvoj svjetskog rekorda u bacanju kugle – žene

Prvi **svjetski rekord u bacanju kugle** za žene priznat je od Svjetske federacije ženskih sportova (FSFI) 1924. Ova federacija je 1936. ušla u sastav IAAF-a i prestala postojati kao samostalna organizacija.

Do 21. juna 2009. ratificirano je 50 svjetskih rekorda u ovoj disciplini.

## Razvoj 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Vječna lista rezultata

Kategorija:Razvoji atletskih rekorda
Kategorija:Svjetski rekordi u atletici
Kategorija:Bacanje kugle
Razvoj svjetskog rekorda u bacanju kugle – muškarci

Prvi **svjetski rekord u bacanju kugle** za muškarce priznat je od IAAF-a 1912. To je bio hitac Ralpha Rosea od 15,54 m iz 1909.

Do 21. juna 2009. ratificiran je 51 svjetski rekord u ovoj disciplini.

## Razvoj 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Vječna lista rezultata

Kategorija:Razvoji atletskih rekorda
Kategorija:Svjetski rekordi u atletici
Kategorija:Bacanje kugle
Piʻilani

Kralj **Piʻilani** ("uspon na nebo") bio je kralj havajskog ostrva Mauija.
## Biografija 
### Djetinjstvo 
Piʻilani je rođen na Mauiju oko 1577 kao princ.

Roditelji su mu bili kralj Kawaokaohele i kraljica Kepalaoa.

Budući da je Piʻilani slavan vladar, izmišljen je mit prema kojem je njegov otac bio bog Kū.

Kao dječak, Piʻilani je obrezan u skladu sa havajskom tradicijom. (Na drevnim Havajima, obrezivanje je bilo ritual kojim su dječaci postajali muškarci; obično bi baka pripremala dječaka za taj dan.)
### Vladavina 
mini|desno|190px|Piʻilanihale Heiau
Nakon šta je Kawaokaohele umro, Piʻilani ga je naslijedio.

Piʻilani je smatran velikim vladarem jer je njegova vladavina bila mirna.

On je dao sagraditi veliki hram — Piʻilanihale Heiau (slika desno). Nažalost, nije poznato kojem bogu je hram bio posvećen. Havajci su bili politeisti; u njihovoj religiji je važno mjesto imao bog Kū.
## Osobni život 
Kralj Piʻilani je oženio La’ieloheloheikawai; imali su djecu:
*Kiha (kralj)
*Lono (kralj)
*Piʻikea
*Kalaʻaiheana I
La’ieloheloheikawai je bila kraljica i glavna žena Piʻilanija, koji je oženio i Moku te Kunuʻunuiakapokiʻi.
## Reference 
Kategorija:Havajski vladari
Kategorija:Rođeni 1577.
Kumalae

[mini|desno|140px|Park kraljice [Liliuokalani, Hilo, Havaji. Kumalae je bio prvi poglavica Hila.]]
**Kumalae Nui-a-ʻUmi** ("Kumalae Veliki, sin ʻUmija") bio je havajski princ te poglavica Hila na ostrvu Havaji (Hawaiʻi).

Rođen je oko 1648 godine.

Bio je sin kralja ʻUmija i njegove supruge, princeze Mauija Piʻikee te unuk kralja Piʻilanija i nećak Lona i Kihe.

ʻUmi je Kumalaeu dao da vlada Hilom, a Kumalaeov polubrat Kealiʻiokaloa je postao kralj Havaja.

Kumalae je oženio ženu zvanu Kuanuʻupü’awalau. Njihov sin je bio princ Makuanui.
## Reference 
Kategorija:Rođeni 1648.
Kategorija:Havajski vladari
Kiha (kralj)

Poglavica **Kiha-a-Piʻilani** ("Kiha, sin Piʻilanija") bio je kralj havajskog ostrva Mauija (drevni Havaji).

Bio je sin velikog poglavice Piʻilanija, koji je dao sagraditi velik hram. Piʻilanijeva žena, kraljica La’ieloheloheikawai, bila je majka Kihe, Piʻikee i Lona. Prema mitu, Kiha je bio unuk boga Kūa.

Nakon šta je Piʻilani umro, naslijedio ga je Lono, a Kiha je pobjegao na ostrvo Havaji, kojim je vladao ʻUmi. ʻUmi ga je prihvatio, a Piʻikea, ʻUmijeva žena - Kihina sestra - nagovorila je muža da napadne Lona i na tron Mauija dovede Kihu. ʻUmi je to učinio te je uništio kip boga Kawalakiʻija.

Kiha je postao kralj Mauija, a oženio je Kumaku. Bio je otac Kamalalawalua.
## Izvori 
Kategorija:Havajski vladari
Kamalalawalu

**Kamalalawalu** ("sin osam grana") bio je kralj havajskog ostrva Mauija na drevnim Havajima. On je poznat iz starih legendi.
[160px|mini|desno|[Plaža Kahaluʻu; blizu drevnih hramova nalaze se petroglifi koji prikazuju kralja Kamalalawalua]]
Bio je sin i nasljednik kralja Kihe i kraljice Kumake te unuk velikog kralja Piʻilanija.

Oženio je ženu zvanu Piʻilaniwahine I te su imali djecu:
*Kalakauaʻehu (sin)
*Paikalakaua (sin)
*Piʻilani-Kapokulani (kćerka)
*Kekaikuihaiaokekuʻimanono (kćerka)
*Umikalakaua (sin)
*Kaunoho I (sin)
*Kauhiakama (sin i nasljednik) 

Kamalalawalua je porazio poglavica Lonoikamakahiki od Havaja. Postoje petroglifi koji prikazuju taj poraz, a nalaze se na plaži Kahaluʻu.
## Reference 
Kategorija:Havajski vladari
Baljvine

**Baljvine** su naseljeno mjesto u općini Mrkonjić Grad, Bosna i Hercegovina.
Prema popisu stanovništva 1991., u selu je živjelo 1.200 stanovnika; prema preliminarnim rezultatima popisa iz 2013. bilo ih je skoro tri puta manje: 437.

## Geografija
Donje Baljvine se nalaze na platou iznad desne obale Vrbasa, odnosno akumulacijskog jezera hidroelektrane "Bočac"",  na nadmorskoj visini od oko 495 m. Gornje Baljvine sa na nešto nešto višoj lokaciji − oko 545 m. Na tom području se završavaju jugoistočne padine Čemernice.

Lokalnom asfaltiranom cestom sa serpentinama povezano je sa magistralnom cestom M-16, odnosno E-661. Na  desetak kilometara puta, visinska razlika od raskrsnice do Baljvina, iznosi oko 190 m, a do Gornjih čak 240 m.

## Historija
Baljvine su veoma staro naselje, o čemu svjedoči stećak u zaseoku Kucelji i ostali okolni starobosanski nadgrobni spomenizi i obilježja. iz 14. ili 15. stoljeća. Maja  2003. godine proglašen je nacionalnim spomenikom kulture Bosne i Hercegovine.

O baljvanskim *mramorovima*,  Ivan Lovrenović je 2012., između ostalog, zapisao.

U ovom mjestu postoji stara tzv. Baljvanska džamija, jedina koja nije porušena u banjalučkoj regiji, tokom rata u Bosni i Hercegovini (1992–95.).

Tokom Drugog svjetskog rata, Baljvine su bile početak i kraj karavanske linije za snabdijevanje partizanskih jedinica u Srednjoj Bosni. Istom trasom su se kretale i mnoge delegacije „narodne vlasti“ i vojnih izaslanstava. To se posebno odnosi na komunikacije 14. Srednjobosanske narodnooslobodilačke udarne brigade, odnosno 11. Narodnooslobodilačke divizije.

Takozvanom Vrhovinom je prolazio partizanski karavanski put, od Prnjavora, preko Čečave – Klupa (Borja) – Maslovara i Skender-Vakufa, za Baljvine, a odatle za cijelu Bosansku Krajinu. Njime su se neprekidno, na tovarnim konjima transportirane životne namirnice ili živa stoka, koje je narod Župe davao za narod i jedinice NOVJ u Bosanskoj Krajini. U suprotnom pravcu, od Mrkonjić-Grada, preko Vrbasa, dopremana je vojna oprema, odjeća i naoružanje – koje su kao pomoć NOVJ upućivali saveznici. Istim putem su za Bosansku krajinu dolazile i odlazile razne delegacije: partijske, omladinske, polaznici vojno-političkih i sanitetskih kurseva, kuriri sa izvještajima i porukama i slično. Takve okolnosti su uvjetovale potrebu osiguranje dvosmjernog prometa, posebno od četnika koji su Vrhovini, u blizini Banje Luke, imali Vrbasku brigadu i svoje najviše štabove – četničku komandu „Zapadna Bosna“ i štab Srednjobosanskog četničkog korpusa. Sprega četnika sa ustašama i Nijemcima i pravo Nijemaca da na četničkoj teritoriji drže svoje radio-stanice, kao obavještajne punktove, bili su stalna opasnost i za karavanski put i za snabdijevanje  Divizijske bolnice.

## Stanovništvo 
## Također pogledajte 
*14. SNOUB

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Mrkonjić Grad
Belton Regio

[thumb|Cthulhu je izduženi tamni region na lijevoj strani ove karte Plutonove površine, desno od svijetlog [Tombaugh Regiona.]]
**Belton Regio,** **prijašnji Cthulhu (** , nazvan **"Kit")**, is a upadljiva površinska značajka patuljaste planete Pluton. To je izduženi tamni predio uzduž Plutonovog ekvatora. Dugačak je  i jedan je od najtamnijih obilježja na Plutonu. Svijetli predio oblika prstena prečnika , koji je nazvan  "Krofna", je blizu "repa" kita; i moguće da je to udarni krater.

Prvobitno je nazvan "kit" kao referenca na njegov oblika, a kasnije ga je istraživački tim nazvao "Cthulhu", po fiktivnom božanstvu.

## Također pogledati 
* Geografija Plutona

## Reference 
Kategorija:U začetku, Astronomija
Mordor (Haron)

thumb|"Mordor" je tamna oblast na vrhu slike
**Mordor** (predloženo ime) je veliko tamno područje prečnika preko  blizu Haronovog sjevernog pola.

Imenovan je po zemljama sjene (Mordor) u djelu J.R.R. Tolkien-a *Gospodar Prstenova*. Iako ime još nije službeno, Cathy Olkin je spomenula na konferenciji za novinare održanoj 15. jula 2015. da će NASA tim koristiti ime kao neslužbeno.

Trenutno nije poznato, šta je zaista Mordor; moguće da je to veliki udarni bazen
## Reference 
Kategorija:U začetku, Astronomija
Kauhiakama

**Kauhiakama** (**Kauhi-a-Kama**) bio je kralj havajskog ostrva Mauija.

O njemu se danasveoma malo zna jer su drevni Havajci svoju historiju prenosili usmenim putem, pa je mnogo toga o njemu zauvijek izgubljeno. 

Iz starih legendi se saznaje da je bio sin i nasljednik kralja Kamalalawalua, ali je imao stariju braću i dvije sestre. Njegova majka je bila kraljica Piʻilaniwahine I.

Kauhiakama je oženio plemkinju Kapukini III, kćerku poglavice Makakaualiʻija. Njihovo dijete je bio kralj Kalanikaumakaowākea.

Kauhiakama je pokušao izvršiti invaziju na ostrvo Oahu. Nije uspio te je tamo ubijen. Sin ga je naslijedio.
## Reference 
Kategorija:Havajski vladari