open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tako ti je, mala moja, kad ljubi Bosanac / Ne spavaj, mala moja, muzika dok svira

**Tako ti je, mala moja, kad ljubi Bosanac / Ne spavaj, mala moja, muzika dok svira** jest osma singl ploča sarajevske rok-grupe Bijelo dugme. Objavila ga je zagrebačka izdavačka kuća Jugoton početkom 1976. Na A-strani je naslovna pjesma *"Tako ti je, mala moja, kad ljubi Bosanac"* preuzeta s njihovog drugog albuma. Počinje odličnim uvodom s rifovima na električnoj gitari Gorana Bregovića i pjevanjem Željka Bebeka u narodnjačkom-rok maniru, za kojima ubrzo slijedi ponavljajuća kratka melodijska fraza na električnim orguljama Vlade Pravdića i bubnjevi Gorana "Ipeta" Ivandića svirani isprva tiho pa sve glasnije uvodeći pjesmu u prepoznatljivi rokenrol ritam. Ponavljajuća kratka melodijska fraza na sintisajzeru s početka pjesme koristi se tokom pjevanja svakog pojedinačnog stiha uz dvostruko sviranje akorda na kraju kao potvrda završne izjave u stihu. 
Vrhunac u pjesmi je refren otpjevan u maniru bosanskohercegovačke narodne muzike uz istaknutu pratnju električne gitare i bubnjeva. Slijedi veoma interesantan naizmjenični svirački dijalog između sintisajzera i električne gitare, pri čemu Bregović koristi "slide" tehniku sviranja gitare, koja je 5 godina ranije proslavila Duane Allmana. Nakon ponovljenog pjevanja refrena pjesma se vraća na početak sve do završnog dijela u kojem dominira sintisajzer Vlade Pravdića. Tekstualno, ova ljubavna pjesma odsvirana je u tipičnom maniru "pastirskog roka" koje je Bijelo dugme sviralo na početku njihove karijere.            
Na B-strani je rokenrol pjesma *"Ne spavaj, mala moja, muzika dok svira"* koja je bila uvrštena na njihovom prvom studijskom albumu. I u ovoj pjesmi muzičari Bijelog dugmeta pokazali su pjevačku i sviračku zrelost što je naišlo na dobar prijem kod slušalačke publike i kritičara. Antologijske pjesme s ove singl ploče komponirane su tokom početnog perioda ovog sastava kada su s prva dva već navedena albuma  postigli veliku popularnost kako u Bosni i Hercegovini tako i u bivšoj Jugoslaviji.   
Dizajn i fotografiju za naslovnicu singl ploče uradio je Dragan S. Stefanović.

## Muzički primjeri 
* "Tako ti je, mala moja, kad ljubi Bosanac"
* "Ne spavaj mala moja muzika dok svira"

## Članovi grupe 
* Željko Bebek - vokal
* Goran Bregović - električna gitara
* Goran Ivandić - bubnjevi
* Vlado Pravdić - klavijature
* Zoran Redžić - bas gitara

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 1976.
Kategorija:Singlovi grupe "Bijelo dugme"
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Izbjeglički logor Vučjak

**Izbjeglički logor Vučjak** bio je izbjeglički logor osnovan u ljeto 2019. u općini Bihać u Unsko-sanskom kantonu u sjeverozapadnoj Bosni i Hercegovini.

## Historija 
Logor je bio smješten na mjestu nekadašnjeg odlagališta otpada u blizini sela Vučjak u podnožju grebena Plješevice, otprilike pet kilometara zračne linije od hrvatske granice (a time i vanjske granice EU). U oktobru 2019. bilo je oko 800 muških izbjeglica. Početkom decembra 2019. oko 600 izbjeglica stupilo je u štrajk glađu. Kao predstavnica Vijeća Evrope, Dunja Mijatović posjetila je logor i zatražila njegovo zatvaranje 6. decembra 2019. Organizacija Ljekari bez granica također je pozvala na zatvaranje logora, koje je počelo 10. decembra 2019. izbjeglice su odvedeni u bivšu kasarnu u blizini Sarajeva. Prije zatvaranja, međutim, nekoliko ih je najavilo da će se vratiti u slučaju premještaja, kako bi mogli nastaviti kampirati u blizini granice.

## Također pogledajte 
* Izbjeglički logor Lipa
* Izbjeglički logor Bira

## Reference 
Vučjak
Kategorija:Bihać
Arminije

**Arminius** (  ; 18/17 p. n. e – 21.) je bio poglavica germanskog plemena Cherusci, koji je najpoznatiji po tome što je komandovao savezom germanskih plemena u bici kod Teutoburške šume 9. godine, u kojoj su uništene tri rimske legije pod komandom generala Publius Quinctilius Varus. Njegova pobjeda kod Teutoburške šume ubrzala bi trajno strateško povlačenje Rimskog carstva iz Germanije Magne. Moderni istoričari smatraju Arminijevu pobjedu jednim od najvećih poraza Rima. Kako je spriječila romanizaciju germanskih naroda istočno od Rajne, također se smatra jednom od najbitnijih bitaka u istoriji i prekretnicom u ljudskoj istoriji.

Rođen kao princ iz plemena Cherusci, Arminius je bio dio rimske prijateljske frakcije plemena. Naučio je latinski i služio u rimskoj vojsci, čime je dobio rimsko državljanstvo i čin eques. Nakon što je s odličjem služio u Velikoj ilirskoj pobuni, poslan je u Germaniju da pomogne lokalnom guverneru Publius Quinctilius Varus  u dovršetku rimskog osvajanja germanskih plemena. Dok je bio u tom svojstvu, Arminius je tajno planirao germansku pobunu protiv rimske vladavine, koja je kulminirala u zasjedi i uništenju tri rimske legije u Teutoburškoj šumi.

Nakon bitke, Arminius se borio protiv invazija rimskog generala Germanicius u bitkama kod Pontes Longija, Idistavisa i Angrivarijskog zida , i svrgnuo rivala, markomanskog kralja Maroboduusa. Germanski plemići, u strahu od Arminijeve rastuće moći, ubili su ga 21. godine nove ere. U germanskim legendama ostao je zapamćen. Rimski istoričar Tacitus označio je Arminija za oslobodioca germanskih plemena i pohvalio ga što se borio protiv Rimskog Carstva do zastoja na vrhuncu njegove moći.

Tokom ujedinjenja Njemačke u 19. vijeku, Arminiusa su njemački nacionalisti hvalili kao simbol njemačkog jedinstva i slobode. Nakon Drugog svjetskog rata, Arminiusov značaj se smanjio u Njemačkoj zbog njegove povezanosti s militarističkim nacionalizmom; 2000. godišnjica njegove pobjede u Teutoburškoj šumi u Njemačkoj je tek olako obilježena.

## Reference
Tavrovo

**Tavrovo**  je naselje u Belgorodskom opštinskom okrugu u Belgorodskoj oblasti Ruske Federacije. Administrativni centar seoskog naselja Tavrovski u Belgorodskoj oblasti. Devedesetih godina 20. vijeka dogodile su se velike promjene u životu sela: formirano je i počinje se graditi 5 novih mikrooblasti; broj stanovnika također raste, uglavnom zbog doseljenika iz republika bivšeg SSSR-a.

Opštinska obrazovna ustanova "Srednja škola Tavrovskaja Belgorodskog okruga Belgorodske oblasti" dobila je ime po heroju Sovjetskog Saveza Anatoliju Grigorijeviču Ačkasovu. Sada je Tavrovo veliko selo, koje se sastoji od 10 mikrooblasti namenjenih individualnom stambenom razvoju. U toku je unapređenje teritorije sela i razvoj njegove infrastrukture. Broj stanovnika je oko 13.000.

Smatra se centrom poljoprivrede i stočarstva, što je izvor prihoda lokalnog stanovništva. Unatoč svojoj maloj veličini, Tavrovo svojim stanovnicima i gostima nudi široke mogućnosti za aktivan odmor i zabavu. Među lokalnim atrakcijama su muzej, lokalni povijesni centar, parkovi i trgovi, kao i brojni događaji poput festivala, izložbi i koncerata. 
mini|Fotografija

## Galerija 

Село Таврово фото 2.png
Фотография Таврово.jpg
Фотография Таврово вторая.jpg
Фотография Таврово третья.jpg
Фотография Таврово четвёртая.jpg
Фотография Таврово пятая.jpg
Фотография Таврово шестая.jpg
Фотография Таврово седьмая.jpg
Фотография Таврово восьмая.jpg
Фотография Таврово девятая.jpg

## Vanjski linkovi
Baltazar Bogišić

**Baltazar Bogišić**, poznat i kao *Baldo Bogišić* bio je hrvatski naučnik, pravni i historijski pisac. Bio je redovni član Jugoslavenske akademije nauka i umjetnosti u Zagrebu od njenog osnivanja 1867. godine. Također, bio je član niza drugih akademija i naučnih društava, te nositelj više visokih evropskih priznanja.

Maturirao je u Veneciji, a nakon studija po različitim evropskim univerzitetima, doktorirao je filozofiju i pravo. Posljednje godine života proveo je kao naučnik u Parizu gdje je objavio više radova o pravno-historijskoj problematici Dubrovnika. Gotovo čitav njegov rad posvećen je proučavanju prava, ustanova i običaja slavenskih naroda. Bio je izraziti predstavnik historijske pravne škole. Jedan je od najvećih hrvatskih bibliofila. Svu svoju imovinu, između ostaloga i knjižnicu s osamnaest hiljada svezaka, koja se s arhivom i grafičkom zbirkom čuva u Institutu HAZU u Cavtatu, ostavio je cavtatskoj općini.

Baltazar Bogišić rođen je u Cavtatu, gdje je i kršten dva dana kasnije pod imenom Baldo Antun Petar Bogišić – kao sin Vlaha Bogišića i Marije Miljan, žitelja Cavtata. Život cavtatskog ogranka porodice Bogišić počinje preseljenjem Baltazarovog djeda, Balda, iz konavoskog sela Mrcine u Cavtatu još 1802. godine, gdje je kroz život djelovao kao pomorac i trgovac.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1834.
Kategorija:Umrli 1908.
Kategorija:Biografije, Cavtat
Kategorija:Članovi HAZU
Jelena Bacevič

**Jelena Nikolajevna Bacevič**, () rođena 28. aprila 1968. u Talačinu, Vitepska oblast, BSSR, SSSR (danas Bjelorusija) nekadašnja je sovjetska i ruska biatlonka. Dvostruka je svjetska prvakinja.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Bacevič nije nastupila na Olimpijskim igarama.

### Svjetska prvenstva 
Bacevič je nastupila samo na jednom Svjetskom prvenstvu i to na SP 1990, gdje je osvojila dvije zlatne medalje: u štafetnoj utrci sa Svjetlanom Pečorskom i Jelenom Golovinom; te u ekipnoj utrci sa Jelenom Golovinom, Svjetlanom Paramjiginom i Svjetlanom Pečorskom. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo joj je sedmo mjesto na SP 1990. u sovjetskom Minsku u utrci na 15 km, kada je sa tri promašaja i zaostatkom od 2:47.4&nbsp;min bila sporija od pobjednice Svjetlane Pečorske, koja je završila utrku s dva promašaja.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Jelene Bacevič u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1988/89. Na prvom nastupu u francuskom Les Saisiesu 15. decembra 1988. je osvojila jedanesto mjesto u utrci na 15&nbsp;km sa pet promašaja i zaostatkom od 6:42.9&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Mariju Manolovu. Najbolji rezultat bilo joj je drugo mjesta utrci na 15&nbsp;km u sezoni 1989/90. u austrijskom Obertauernu. Najbolji rezultati u ekipnim utrkama je jedna pobjeda u sezoni 1988/89. u francuskom Les Saisiesu u ekipnoj utrci sa Natalijom Prikazčikovom, Jelenom Golovinom i Anom Kuzminom.

## Prestanak karijere 
[140px|mini|desno|Sovjetsko priznanje [Počasni majstor sporta Sovjetskog Saveza]]
Nakon prestanka aktivnim bavljem biatlonom 1991. apsolvirala je studij sporta na Sibirskom državnom univerzitetu fizičke kulture i sporta u Omsku. Udata je kao Jelena Lukjančuk i živi u Omsku.

## Nagrade 
Zbog uspjeha u biatlonskim takmičenjima Bacevič je 1990. godine dobila visoko sovjetsko priznanje Počasni majstor sporta Sovjetskog Saveza ().

## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1968.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Talačin
Kategorija:Sovjetski biatlonci
Kategorija:Svjetski prvaci u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Zaslužni majstori sporta Sovjetskog Saveza
Seija Hyytiäinen

**Seija Hyytiäinen** rođena 14. augusta 1962. u Saarijärviju je nekadašnja finska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Hyytiäinen nije nastupila na Olimpijskim igarama.

### Svjetska prvenstva 
Nastupala je na pet Svjetskih prvenstava u periodu 1988-93. i osvojila je jednu bronzanu medalju, na SP 1990. u štafeti sa Pirjo Aalto i Tuijom Vuoksiala. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo joj je 14-o mjesto na SP 1991. u finskom Lahtiju u utrci na 15 km, kada je sa tri promašaja i zaostatkom od 5:31.09&nbsp;min bila sporija od pobjednice Petre Behle, koja je završila utrku bez promašaja.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Seije Hyytiäinen u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1987/88. Na prvom nastupu u italijanskom Antholzu 21. januara 1988. je osvojila deseto mjesto u utrci sprinta na 5&nbsp;km sa tri promašaja i zaostatkom od 1:37.2&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Elin Kristiansen. Najbolji rezultat bila su joj dva treća mjesta u sprintu: u sezoni 1988/89. u finskoj Hämeenlinni i u narednoj sezoni u Antholzu. Najbolji rezultati u štafeti je jedna pobjeda u sezoni 1989/90. u italijanskom Antholzu sa Tuijom Vuoksiala, Pirjo Mattila i Päivi Kallio, a u ekipnim utrkama u finskoj Hämeenlinni u sezoni 1988/89. u istom sastavu.

### Finska prvenstva 
## Privatni život 
Finska olimpijska skijašica-trkačica Eija Hyytiäinen je njena sestra.

## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1962.
Kategorija:Biografije, Saarijärvi
Kategorija:Finski biatlonci
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Redovna godina koja počinje u nedjelju

**Redovna godina koja počinje u nedjelju** je svaka neprestupna godina (tj. godina sa 365 dana) koja počinje u nedjelju, 1. januara, a završava se u nedjelju, 31. decembra. Njeno dominikalno slovo je stoga **A** . Tekuća **2023.** je uobičajena godina koja počinje u nedjelju po gregorijanskom kalendaru. Posljednja takva godina bila je 2017., a sljedeća će biti 2034. po gregorijanskom kalendaru, ili, isto tako, 2018. i 2029. po zastarjelom julijanskom kalendaru.

## Reference 
Kategorija:Kalendari
Kategorija:Vrste godina
Kategorija:Jedinice za vrijeme
Kategorija:Gregorijanski kalendar
Kategorija:Julijanski kalendar
Spisak epizoda Vize za budućnost

mini

***Viza za budućnost*** je bosanskohercegovačka TV-serija producentske kuće Mebius film. Prikazivanje je započelo 22. septembra 2002. godine na Federalnoj televiziji. Ova serija je tokom prikazivanja zabilježila veliku gledanost na FTV-u. Posljednja epizoda je prikazana 17. aprila 2008. godine.
Serija broji ukupno 206 epizoda, kroz 6 sezona. Serija se od prve do pete sezone emitovala nedjeljom navečer, sa reprizama subotom popodne, dok se u šestoj sezoni serija emitovala četvrtkom navečer, sa reprizama nedjeljom ujutro.

## Radnja 
*Viza za budućnost* donosi priču o bošnjačkoj porodici Husika, koja živi u stanu srpske porodice Golijanin jer je njihov stan uništen u ratu. Zaplet počinje kada se porodica Golijanin odluči vratiti iz Norveške u Sarajevo. Husike ne žele iseliti dok ne dobiju novi stan, ali sud obje porodice smješta pod isti krov.

## Opći pregled 
### 1. sezona (2002/2003) 
### 2. sezona (2003/2004) 
### 3. sezona (2004/2005) 
### 4. sezona (2005/2006) 
### 5. sezona (2006/2007) 
### 6. sezona (2007/2008) 
## Bilješke
## Reference
Viza za budućnost
Jelena Bjelova (biatlonka)

**Jelena Pavlovna Bjelova**, () rođena 25. jula 1965. u Magnitogorsku, Čeljabinska oblast, RSFSR, SSSR (danas Rusija) nekadašnja je sovjetska i ruska biatlonka. Dvostruka je svjetska prvakinja.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Na Zimskim olimpijskim igrama 1992. godine u Albertvillu je na program uveden i biatlon. Bjelova je nastupila u utrci na 7,5 km i osvojila bronzanu medalju kao i utrci štafete sa Anfisom Rezcovom i Jelenom Meljnjikovom za selekciju Ujedinjenog tima.

### Svjetska prvenstva 
Bjelova je nastupila na četiri Svjetska prvenstva i osvojila dvije zlatne medalje: na SP 1991. u ekipnoj utrci sa Jelenom Golovinom, Svjetlanom Paramjiginom i Svjetlanom Pečorskom, te na istom prvenstvu u štafetnoj utrci sa Svjetlanom Pečorskom i Jelenom Golovinom. Srebrnu medalju je osvojila na SP 1992. u ruskom Novosibirsku u ekipnoj utrci sa Inom Šeškil, Anfisom Rezcovom i Svjetlanom Pečorskom, a dvije bronzane na SP 1993, u bugarskom Borovecu u utrci sprinta na 7,5&nbsp;km i u štafeti sa Svjetlanom Panjutinom, Nadeždom Talanovom i Olgom Simušinom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Jelene Bjelove u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1989/90. Na prvom nastupu u finskom Kontiolahtiju 15. marta 1990. je osvojila drugo mjesto u utrci na 15&nbsp;km sa sedam promašaja i zaostatkom od 33.6&nbsp;s u odnosu na pobjednicu Jiřinu Pelcovu. U pojedinačnim utrkama nije pobjedila, ali je imala ukupno tri druga mjesta. Najbolji rezultati u štafetnim utrkama su dvije pobjede u sezoni 1990/91. u italijanskom Antholzu sa Jelenom Golovinom i Irinom Agolakovom, te u sezoni 1992/93. u njemačkom Oberhofu sa Olgom Simušinom, Svjetlanom Panjutinom i Anfisom Rezcovom.

## Prestanak karijere 
Nakon prestanka aktivnim bavljem biatlonom 1991. apsolvirala je studij sporta na Sibirskom državnom univerzitetu fizičke kulture i sporta u Omsku. Udata je za biatlonskog trenera Ivana Kaljanova kao Jelena Kaljanova i živi u Magnitogorsku.

## Nagrade 
[140px|mini|desno|Sovjetsko priznanje [Zaslužni majstor sporta Sovjetskog Saveza]]
Zbog uspjeha u biatlonskim takmičenjima Bjelova je 1991. dobila visoko sovjetsko priznanje Zaslužni majstor sporta Sovjetskog Saveza ().

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

Kategorija:Rođeni 1965.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Magnitogorsk
Kategorija:Sovjetski biatlonci
Kategorija:Ruski biatlonci
Kategorija:Olimpijci Ujedinjenog tima u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Svjetski prvaci u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Zaslužni majstori sporta Sovjetskog Saveza
Kategorija:Osvajači bronzane medalje na Olimpijskim igrama (Ujedinjeni tim)
Jelena Bjelova (čvor)

* Jelena Bjelova (biatlonka), sovjetsku i rusku biatlonku
* Jelena Bjelova (fizičarka), sovjetsku i američku naučnicu iz oblasti fuzijske energije
* Jelena Bjelova (floretistica), sovjetsku floretisticu
* Jelena Bjelova (nogometašica), uzbekistansku nogometašicu

## Reference
Irene Schroll

**Irene Schroll** rođena 1966. u  Traunsteinu, tada Zapadna Njemačka, je nekadašnja njemačka biatlonka, koja je nastupala za biatlonski savez Zapadne Njemačke.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Irene Schroll nije nastupila na Zimskim olimpijskim igrama.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je samo na jednom Svjetskom prvenstvu i to na SP 1990. Osvojila je srebrnu medalju na SP 1990. u norveškom Oslu u ekipnoj utrci sa Danielom Hörburger, Ingom Schneider i Petrom Schaaf. U pojedinačnim disciplinama, nastupila je samo u utrci na 7,5 km kada je sa četiri promašaja i zaostatkom od 2:10.6&nbsp;min zauzeka 15-o mjesto iza pobjednice Anne Elvebakk, koja je završila utrku s jednim promašajem.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Irene Schroll u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1988/89. Na prvom nastupu u njemačkom Ruhpoldingu 26. januara 1988, kada je osvojila 33-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km sa 11 promašaja i zaostatkom od 11:23.4&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Martinu Göbel. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama  bilo joj je sedmo mjesto u sezoni 1989/90. u austrijskom Obertauernu utrci na 15&nbsp;km sa tri promašaja i zaostatkom od 3:19.8&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Jelenu Golovinu. Najbolji rezultati u ekipnoj utrci je jedna pobjeda u sezoni 1989/90. u finskom Kontiolahtiju  sa Ingom Schneider, Dorinom Pieper i Petrom Schaaf.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

Kategorija:Zapadnonjemački biatlonci
Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Biografije, Traunstein
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1991 – štafeta (žene)

**Utrka u štafeti na 3 × 7,5&nbsp;km** na Svjetskom prvenstvu u biatlonu 1991. za žene održana je 23. februara 1991. u finskom gradu Lahtiju. Po osmi put uzastopno nakon SP 1984, SP 1985, SP 1986, SP 1987, SP 1988, SP 1989. i SP 1990. godine pobijedila je sovjetska štafeta.

## Države učesnice 
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)
*  (3)

## Rezultati 
Nastupile su 33 biatlonke iz 11 država.

## Reference
Kategorija:Svjetsko prvenstvo u biatlonu 1991.
Kosa (film)

mini|Milos Forman
mini|John Savage
mini|Twyla Tharp
***Kosa*** je američka muzička antiratna komedija-drama iz 1979. zasnovana na Broadwayskom mjuziklu *Kosa: Američki plemenski ljubavni rock mjuzikl*  iz 1968. godine. Smješten u pozadini hipi kontrakulture vijetnamske ere, film se fokusira na regruta u Vijetnamskom ratu koji upoznaje i sprijatelji se s "plemenom" hipija dok je na putu do vojnog centra. Hipiji i njihov vođa upoznaju ga s marihuanom, LSD-om i njihovim okruženjem neortodoksnih odnosa i izbjegavanja regrutacije.

Film je režirao Miloš Forman (koji je bio nominovan za nagradu Cezar za svoj rad na filmu), a adaptirao ga je Michael Weller (koji će sarađivati sa Formanom na drugom filmu, *Ragtime*, dvije godine kasnije). Među glumcima su John Savage, Treat Williams, Beverly D'Angelo, Annie Golden, Dorsey Wright, Don Dacus, Cheryl Barnes i Ronnie Dyson. Plesne scene je koreografirala Twyla Tharp, a izveli su ih Tharpini plesači. Film je nominovan za dva Zlatna globusa: za najbolji film – mjuzikl ili komedija i za novu zvijezdu godine u filmu (za Williamsa).

*Kosa* je zaradila 15,3 miliona dolara u Sjedinjenim Državama i Kanadi. Do kraja 1979. zaradio je 38.290.492 dolara širom svijeta.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Trailer  Archived 2011-07-17 at the Wayback Machine from trailerfan.com

Kategorija:Filmovi United Artistsa
Kategorija:Filmovi snimljeni u New Yorku
Kategorija:Filmovi snimljeni u Kaliforniji
Kategorija:Filmovi s radnjom u New York Cityju
Kategorija:Filmovi u režiji Miloša Formana
Kategorija:Filmovi iz 1979.
David Copperfield

**David Seth Kotkin** (rođen 16. septembra 1956.), profesionalno poznat kao **David Copperfield**, američki je madžioničar kojeg je časopis Forbes opisao kao komercijalno najuspješnijeg madžioničara u historiji.

Copperfieldovi televizijski specijali nominirani su za 38 nagrada Emmy, osvojivši 21. Najpoznatiji po svojoj kombinaciji pripovijedanja i iluzije, njegova karijera duga preko 40 godina donijela mu je 11 Guinnessovih svjetskih rekorda,zvijezdu na Hollywood Walk of Fame, i vitešku titulu od strane francuske vlade. Američka Kongresna knjižnica proglasila ga je živom legendom.
Njegove su iluzije uključivale nestanak Learjeta (1981.), nestajanje i ponovno pojavljivanje Kipa slobode (1983.), levitiranje iznad Velikog kanjona (1984.), hodanje kroz Kineski zid (1986.), bijeg iz zatvora Alcatraz (1987.), nestanak vagona-restorana Orient Expressa (1991.) i nekoliko minuta letenja na pozornici (1992.).

Od 2006. prodao je 33 miliona ulaznica i zaradio više od 4 milijarde američkih dolara, više od bilo kojeg drugog solo zabavljača u historiji. Godine 2015. Forbes je naveo njegovu zaradu od 63 miliona dolara za prethodnih 12 mjeseci i svrstao ga na 20. mjesto slavnih osoba s najvećom zaradom na svijetu.

Kad ne nastupa, upravlja svojim lancem od 11 odmarališnih otoka na Bahamima, koje naziva Musha Cay i Otoci Copperfield Baya.

Copperfield je rođen kao David Seth Kotkin u Metuchenu, New Jersey, sin  Rebecce Kotkin (rođene Gispan; 1924. – 2008.) i Hymana Kotkina (1922. – 2006.), koji je posjedovao i upravljao Korby'som, muškom galanterijom u Warrenu, New Jersey. Majka mu je rođena u Jeruzalemu, dok su baka i djed po ocu bili židovski emigranti iz Ukrajinske SSR (današnje Ukrajine).Godine 1974. završio je srednju školu Metuchen.
Copperfield je započeo svoju karijeru kao ventrilokvist u dobi od 8 godina s vlastitom lutkom 'Jerry Mahoney'.Kad je imao 10 godina, počeo se baviti magijom kao "Mađioničar Davino" u svom susjedstvu, a sa 12 godina postao je najmlađa osoba primljena u Društvo američkih mađioničara. Čudno je da na Copperfielda nisu utjecali mađioničari nego holivudski glumci poput Genea Kellyja, Freda Astairea i Charlieja Chaplina.Stidljiv i usamljenik, mladi Copperfield vidio je magiju kao način da se uklopi i, kasnije, upozna žene.Kao dijete, pohađao je Camp Harmony, dnevni kamp u obližnjem Warrenu, New Jersey, gdje je počeo prakticirati magiju i trbuhozborstvo, iskustvo kojem pripisuje zasluge svom kreativnom stilu. Rekao je: "U kampu Harmony proveli smo dvije sedmice tražeći vodiča kojeg su oteli Indijanci. Bila je to samo igra, ali ja sam je živio. Cijeli moj život seže na ono iskustvo kampa kada sam imao tri ili tri godine. Četiri".

Kao tinejdžer, postao je fasciniran Broadwayem i često se ušuljao na predstave, posebno u mjuzikle koji su prikazivali djela Stephena Sondheima ili Boba Fossea. Sa 16 godina predavao je magiju na Sveučilištu New York.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1956.
Kategorija:Američki glumci
Kategorija:Američki mađioničari
Hassanal Bolkiah

mini|Hassanal Bolkiah 2024.
'''Hassanal Bolkiah Muiz'zaddin Wad'daulah''' (Jawi:  ; rođen 15. jula 1946.) jeste 29. i sadašnji sultan i Jang di Pertuan Bruneja od 1967. i premijer Bruneja od proglašenja nezavisnosti od Ujedinjenog Kraljevstva 1984. godine. On je jedan od rijetkih apsolutnih monarha na svijetu. Najstariji je sin sultana Omara Alija Saifudija III i Raje Isteri Pengirana Anak Damita, naslijedio je tron kao sultan Bruneja nakon abdikacije svog oca 5. oktobra 1967. godine.

Sultan je svrstan među najbogatije osobe na svijetu. Od 2023. godine Hasanal Bolkiah ima neto vrijednost od 30 milijardi dolara. On je sadašnji monarh koji najduže vlada na svijetu i trenutni šef države s najdužim stažom. Dana 5. oktobra 2017., Bolkiah je proslavio svoj zlatni jubilej kako bi obilježio 50. godina svoje vladavine.

## Reference 
Kategorija:Brunej
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Rođeni 1946.
Islam u Sloveniji

Muslimani u Sloveniji uglavnom su etnički Bošnjaci i etnički Muslimani. U 2014. godine bilo ih je 48.266 muslimana, što je činilo oko 2,4 posto ukupnog stanovništva. Muslimansku zajednicu Slovenije predvodi Nedžad Grabus.

## Demografija 
**Demografija muslimana u Sloveniji prema etničkoj pripadnosti 2002.** 

## Muslimanski objekti u Sloveniji 
desno|mini|260x260piksel| Stara austrougarska džamija u Logu pod Mangartom, srušena nakon Prvog svjetskog rata
U Logu pod Mangartom, sadašnjem selu na krajnjem sjeverozapadu Slovenije, postojala je džamija, džamija Log pod Mangartom, koju je izgradio bosanskohercegovački pješadijski puk br. 4 tokom Prvog svjetskog rata i vjerovatno je srušena ubrzo nakon njega. 2013. godine počeli su radovi na izgradnji džamije u Ljubljani, a završeni su 2020. godine.

### Ljubljanska džamija 
U 2013. godine postavljen je kamen temeljac za džamiju koju je 70% finansirao Katar.

## Vidi također 
* Demografija Slovenije
* Slovenci
* Muslimani

## Reference 

Kategorija:Islam po državama
Kategorija:Islam u Sloveniji
Ljubuša

**Ljubuša** jest planina u Bosni i Hercegovini, između Duvanjskog, Kosnog, Ravanjskog polja i Rame. Prema jugu se prostire do Vran planine, prema istoku i sjeveroistoku do Raduše, a prema zapadu i sjeverozapadu graniči s Duvanjskim poljem. Svojim najvećim dijelom nalazi se u općini Tomislavgrad, Prozor-Rami i Kupresu. Planina je visoka 1797 metara. Na sjeveroistočni rub Ljubuše nastavlja se prostrani plato Proslapske planine, sve do Ramskg jezera.

Građena je od krečnjaka s razvijenim kraškim oblicima reljefa. Na Ljubuši su prostrane uvale: Poljica, Bunari (1498 m), Oprava (1562), Lisac, Veliki crni vrh (1686 m) i Zlopolje (1304 m). U unutrašnjosti planine nalaze se mnogobrojne špilje i jame. Najveće se nalaze na zapadnom dijelu Ljubuše neposredno iznad sela Lipe i Mandinog Sela (pećine Pašnjača, Orlovača). Ima više manjih izvora vode koji tokom godine ne presušuju. Na Ljubuši se nalaze tri velike lokve. ​

Planina je pretežito gola, bez prostranijeg šumskog pokrivača, čak i bez klekovine ili smreke. Po padinama koje su okrenute prema Trebiševu i Duvanjskom polju preovladava goli krš s manjim i plitkim vrtačama. Po unutrašnjem dijelu planine nalaze se prostrane visoravni s dosta trave. Ima bogatih pašnjaka s pitomim planinskim travama za ispašu ovaca. U prošlosti je Ljubuša bila poznata po tome, da je na njoj u sezoni ispaše paslo više hiljada ovaca i mnogo grla krava. Tako je 1930-ih tokom ljetnih mjeseci na Ljubuši paslo oko 20.000 komada ovaca i koza i oko 500 konja i goveda. Redovno su bile obavljane i košnje trave. Sada na njoj pase mnogo manje stoke, ali je ipak još uvijek značajna za uzgajatelje stoke, ali i za poljoprivredu. Nekada su ovdje obrađivane vrtače i dobro bi rodio krompir i pšenica, a bilo je dosta obradive zemlje. U novije vrijeme zabilježen je porast aktivnosti u području stočarstva i ovčarstva, što se odražava u proizvodnji mlijeka i sira.

Sjevernim podnožjem vodi cesta Tomislavgrad – Rama (Prozor).

## Reference 
Kategorija:Planine u Bosni i Hercegovini
Mijo Lončarić

**Mijo Lončarić** (Reka kod Koprivnice, 1. septembar 1941. - Zagreb, 21. juni 2023.) bio je hrvatski lingvist, lekiskograf i poznavalac kajkavskog dijalekta hrvatskog jezika.

Rodio se u seljačkoj obitelji. Srednju školu pohađao je u Koprivnici. Godine 1966. završio je studij južnoslavenskih jezika i germanistiku na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Magistrirao je 1973. godine. Doktorsku disertaciju odbranio je 1980. godine. Studirao je i u Njemačkoj nek stipendist Humboldtove stipendije (u Kölnu, Mannheimu i Marburgu). U Institutu za hrvatski jezik i jezikoslovlje počeo je raditi 1973. godine. Bio je direktor od 1987. do 1996. godine. Penzionisan je 2012. godine.

Odigrao je veliku ulogu u standardizaciji hrvatskog književnog jezika nakon 1991. godine. Bio je jedan od najznačajnijih savremenih hrvatskih lingvista. Njegovo je djelo posebno važno i u hrvatskoj dijalektologiji, posebno u istraživanju kajkavskog dijalekta.

Učesnik je bio brojnih naučnih skupova, konferencija i kongresa u Hrvatskoj i inostranstvu (Slovačka, Nizozemska, Mađarska, Slovenija, Njemačka, Bosna i Hercegovina, Makedonija, Srbija). Bio je voditelj temeljnih nacionalnih projekata za hrvatski književni jezik od 1990. do 1995. godine. Vodio je i sastavljanje Hrvatskog dijalektološkog i jezičnog atlasa između 1996. i 2012.

## Vanjski linkovi 
* dr. sc. Mijo Lončarić (Institu za hrvatski jezik i jezikoslovlje)
* Lončarić, Mijo (Leksikografski zavod Miroslav Krleža)
* Preminuo istaknuti hrvatski jezikoslovac Mijo Lončarić (Novi List)
* Preminuo dr. Mijo Lončarić (Institu za hrvatski jezik i jezikoslovlje)

Kategorija:Hrvatski lingvisti
Kategorija:Rođeni 1941.
Kategorija:Umrli 2023.
Bitanga i princeza / Dede, bona, sjeti se, tako ti svega

**Bitanga i princeza / Dede, bona, sjeti se, tako ti svega** jest deveta singl ploča sarajevske rok-grupe Bijelo dugme. Objavila ga je zagrebačka izdavačka kuća Jugoton početkom 1979. u okviru promocije njihovog istoimenog studijskog albuma. Ujedno, ovo je i prvo muzičko ostvarenje Bijelog dugmeta na kojem se posebno istakao Dragan "Điđi" Jankelić na bubnjevima. Muziku i tekst za obje pjesme napisao je Goran Bregović. Na A-strani je naslovna pjesma "Bitanga i princeza", koja počinje odličnim uvodom na električnoj gitari Gorana Bregovića, za kojim slijede rifovi odsvirani u rokerskom maniru uz prepoznatljivo i kvalitetno pjevanje Željka Bebeka. U sredini je lagahniji dio, pri čemu pjevanje Bebeka prati sviranje Jankelića na činelama i Vlade Pravdića na sintisajzeru. Nakon toga pjesma se postepeno vraća na početak sve do završnog dijela, u kojem dominira pjevanje Bebeka uz sintisajzer i klavir Pravdića.
         
Na B-strani je rokenrol pjesma "Dede, bona, sjeti se, tako ti svega", koja je bila uvrštena na njihov prethodni studijski album. Za razliku od naslovne, u ovoj pjesmi muzičari Bijelog dugmeta nastavili su kroz tekst i muziku s "pastirskim rokom" s početka njihove karijere. Posebno su se istakli Bebek svojim pjevanjem u maniru bosanskohercegovačke narodne muzike uz veoma interesantan naizmjenični svirački dijalog između sintisajzera Laze Ristovskog i električne gitare Bregovića. Ovim muzičkim izdanjem također su pokazali pjevačku i sviračku zrelost, što je naišlo na dobar prijem kod slušalačke publike i kritičara. Antologijske pjesme s ove singl ploče komponirane su tokom kreativnog vrhunca ovog sarajevskog rok-sastava, kao i velike popularnosti u bivšoj Jugoslaviji.

Dizajn i fotografiju za naslovnicu singl ploče uradio je Dragan S. Stefanović.

## Muzički primjeri 
* "Bitanga i princeza"
* "Dede, bona, sjeti se, tako ti svega"

## Članovi grupe 
* Željko Bebek - pjevanje
* Goran Bregović - električna gitara
* Dragan "Điđi" Jankelić - bubnjevi
* Vlado Pravdić - klavijature
* Zoran Redžić - bas-gitara

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 1979.
Kategorija:Singlovi grupe "Bijelo dugme"
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Kolika je Jahorina planina / Kovači sreće

**Kolika je Jahorina planina / Kovači sreće** druga je singl ploča sarajevske progresivne rok grupe Teška industrija. Objavljena je 1975. godine u izdanju zagrebačke diskografske kuće Jugoton. Aranžmane za obje pjesme napisao je nekadašnji vođa ovog muzičkog sastava Gabor Lenđel. 
Na A-strani je bosanskohercegovačka narodna pjesma "Kolika je Jahorina planina" odsvirana u stilu rok muzike. Počinje solo pjevanjem Seida Memića Vajte uz tihu pratnju električne gitare Vedada Hadžiabdića, za kojima slijedi Lenđel s kratkim solom na sintisajzeru. Posebno se istakao Vajta sa svojim prepoznatljivim dubokim pjevačkim glasom uz hard rok rifove na gitari. Još jedna zanimljivost u pjesmi je Hadžiabdićevo sviranje kola na električne gitari u skraćenoj staccato muzičkoj artikulaciji. 
Na B-strani je progresivna rok pjesma "Kovači sreće" za koju su muziku napisao Gabor Lenđel, a tekst Lea Sabolek. I u ovoj pjesmi se osim Vajte posebno istakao Vedad Hadžiabdić sa solo dionicama na električnoj gitari, te čvrstoj i kvalitetnoj pratnji Ivice Propadala na bas-gitari i Senada Begovića na bubnjevima.

Obje pjesme na ovoj antologijskoj singl ploči nadahnute su pionirskim hard-rok i progresivnim rok zvukom koji je u to vrijeme dolazio iz Engleske i SAD-a. I ovim drugim muzičkim djelom grupa Teška industrija potvrdila je kvalitet muziciranja obogaćujući time raznovrsnost i bogatstvo sarajevske pop rok scene. Dizajn za omot uradio je Radoslav Tadić, a fotografiju Miroslav Radišić. Producent je bio Mladen Vuković.

## Muzički primjeri 
* "Kolika je Jahorina planina"
* "Kovači sreće"

## Članovi grupe 
* Vedad Hadžiabdić: vokal, električna gitara:  
* Ivica Propadalo: bas-gitara 
* Seid Memić Vajta: vokal
* Gabor Lenđel: sintisajzer
* Senad Begović: bubnjevi

## Reference 
Kategorija:Singlovi Teške industrije
Kategorija:Singlovi iz 1975.
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Threads

**Threads** je društvena mreža u vlasništvu američke tehnološke kompanije Meta Platforms. Po mogućnostima je slična Twitteru – korisnici mogu objavljivati tekstove, slike i videozapise te odgovarati na tuđe objave. Aplikacija je dostupna za operativne sisteme iOS i Android, dok je veb-verzija u izradi. Profili na Threadsu povezani su s računom na Instagramu i korisnici moraju imati isto korisničko ime na obje mreže.

Nakon što je Elon Musk kupio Twitter, radnici Mete interno su započeli rasprave o pokretanju usluge Instagram Notes, koja bi korisnicima omogućila dodavanje statusa i bilješki iznad interfejsa za slanje poruka na Instagramu. Također su pokrenute rasprave o stvaranju zasebne aplikacije koja bi uglavnom bila namijenjena tekstualnim objavama, što je i dovelo do stvaranja Threadsa. Rad na Threadsu započeo je u januaru 2023. pod kodnim imenom "Project 92". Detalji o projektu objavljeni su u martu, a sajt *The Verge* nešto kasnije u junu objavio je dodatne informacije s Metinog internog sastanka. Izgled Threadsa prikazan je 3. jula kada je aplikacija objavljena na Appleovom App Storeu.

Iako je datum pokretanja prvobitno zakazan za 6. juli, Threads je pokrenut dan ranije, 5. jula, u 100 država, uključujući Sjedinjene Američke Države, Ujedinjeno Kraljevstvo, Australiju, Novi Zeland, Kanadu i Japan. Za nešto više od 24 sata, na mrežu se registriralo više od 70 miliona korisnika.

## Također pogledajte 
* Twitter
* Facebook
* Instagram

## Reference 
## Dodatna literatura 
* 

## Vanjski linkovi 
* 
* Threads na Instagramu

Kategorija:Osnivanja u 2023.
Kategorija:Društvene mreže
Kategorija:Meta Platforms
Zvonimir Nikolić

**Zvonimir Nikolić** (Sarajevo, 23. februar 1963)  bosanskohercegovački je kolumnista i pisac. Autor je kolumni, objavljenih na portalima Al Jazeera Balkans, Tačno.net, Radio Sarajevo. Prvu knjigu „I zbog ovoga volim moje Sarajevo“, objavio je 2016. godine, drugu knjigu „Most“ 2020. godine
Prve dvije knjige su skupovi od 60 i 100 priča o Sarajevu, ljudima, objektima i drugim stvarima, koje pokušava otrgnuti od zaborava. Autor i voditelj radio emisije o Sarajevu, istoriji Sarajeva i ljudima koji su obilježili Sarajevo, „To je moj grad“ koja je emitovana na Radiju M u 60 nastavaka.

Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Rođeni 1963.
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Anabar

* Zaliv Anabar, more Laptev
* Izborna jedinica Anabar, Nauru
* Okrug Anabar, Nauru
* Anabarski okrug, Rusija, Saha, Rusija
* Anabarski autoput, Rusija
* Anabarska visoravan, Rusija
* Anabar (rijeka), Saha, Rusija
* Anabarski štit, Rusija

## Reference
Kaži jednu riječ / Moja daleka ...

**Kaži jednu riječ / Moja daleka ...** peta je singl ploča sarajevskog kantautora Mahira Paloša. Objavila ga je 1975. nekadašnja izdavačka kuċa Jugoton iz Zagreba. Na A-strani singl ploče je pjesma "Kaži jednu riječ" koju je komponirao Miroslav Balta, na tekst Tatjane Jokanović uz aranžman Julija Marića. Pjevanje Mahira Paloša pratio je Revijski orkestar Radiotelevizije Sarajevo pod dirigentskom palicom Ranka Rihtmana. Prva javna izvedba  ove pjesme bila je na festivalu Vaš šlager sezone '75.   
Na B-strani singl ploče je pjesma pod nazivom "Moja daleka.." za koju je muziku i aranžman napisao Esad Arnautalić (ujedno je i dirigirao Revijskim orkestrom), a tekst Rešad Hadrović. Obje pjesme komponirane su u stilu šlagera pogodnom za izvedbe na festivalima ove vrste muzike. Ova singl ploča na kojoj je Mahir Paloš dao kvalitetne pjevačke izvedbe predstavlja nastavak serije dobrih pjesama u njegovoj dotadašnjoj karijeri. Dizajn za omot uradio je Ivica Ivezić, a fotografiju Dragan S. Stefanović.

## Muzički primjeri 
* jednu riječ" 
* daleka ..."

## Izvori 
Kategorija:Singlovi iz 1975.
Kategorija:Singlovi Mahira Paloša
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Munib Zoranić

**Munib Zoranić** jeste bosanskohercegovački muzičar i jedan od pripadnika sarajevske škole pop roka. Prije prelaska u progresivnu rok grupu Teška industrija 1976. svirao je bubnjeve u lokalnim sarajevskim rok sastavima. U Tešku industriju prelazi tokom velikih personalnih promjena u ovom muzičkom sastavu pri čemu zamjenjuje Senada Begovića na mjestu bubnjara. Učestvuje u snimanju njihovog antologijskog studijskog albuma "Teška industrija" kao i albuma pod nazivom "Zasviraj i za pojas zadjeni". Upravo ovaj period između 1976-1978 bio je najznačajniji u njegovoj muzičkoj karijeri. Nakon razlaza Teške industrije 1978., šest godina kasnije, na poziv gitariste Vedada Hadžiabdića pridružio se novim članovima u pokušaju da ožive ovu muzičku grupu. U ljeto 1984. učestvuje u snimanju četvrtog albuma Teške industrije pod nazivom "Ponovo sa vama".  

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Bubnjari
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Živi ljudi
Seth Barnes Nicholson

**Seth Barnes Nicholson** (12. novembar 1891. – 2. juli 1963.) je bio američki astronom. Radio je u opservatoriji Lick u Kaliforniji, a poznat je po otkriću nekoliko Jupiterovih satelita u 20. vijeku.

Nicholson je rođen u Springfieldu, Illinois, a odrastao je u ruralnom Illinoisu. Obrazovao se na Univerzitetu Drake, gdje se zainteresirao za astronomiju. 29. maja 1913. oženio je Almu Stotts, koleginicu na Drakeu, tadašnjem Kalifornijskom univerzitetu u Berkeley-u. Imali su troje djece: Margaret, Donalda i Jean.

Godine 1914. na opservatoriji Lick Univerziteta Kalifornije, dok je posmatrao nedavno otkriveni Jupiterov mjesec Pasifaju, otkrio je novi, Sinope, čiju je orbitu izračunao za doktorsku tezu 1915. Cijelu svoju karijeru proveo je u opservatoriji Mount Wilson, gdje je otkrio još tri Jovijanska mjeseca: Liziteju i Karmu 1938. i Ananke 1951. godine. Dok je bio u opservatoriji Palomar 1957. godine, otkrio je 1647 Menelaj, asteroid u blizini Jupitera. Drugi posao je uključivao izračunavanje orbita nekoliko kometa, kao i orbitu Plutona. Sinopa, Liziteja, Karma i Ananke su jednostavno označene kao "Jupiter IX", "Jupiter X", "Jupiter XI" i "Jupiter XII". Trenutna imena su im data tek 1975. godine. Nicholson je lično odbio da predloži imena.

## Reference

## Vanjski linkovi
*
*
Kyoto

**Kyoto** (japanski:京都市, Kyōto-shi?) je deveti po veličini grad u Japanu i glavni grad prefekture Kyoto. 
Dio je drugog po veličini metropolitanskog područja u Japanu: Osaka-Kobe-Kyoto. Po popisu stanovništva iz 2020. godine grad je brojao 1,4 miliona stanovnika.
## Međunarodni odnosi 
## Vanjski linkovi 
* 
* Službena stranica

Kategorija:Gradovi u Japanu
Kategorija:Kyoto
Život je maskenbal / Našem putu kraja nema

**Život je maskenbal" / Našem putu kraja nema** četvrta je singl ploča sarajevske progresivne rok grupe Teška industrija. Objavljena je 1976. godine u izdanju zagrebačke diskografske kuće Jugoton. Muziku i aranžmane za obje pjesme napisao je nekadašnji vođa ovog muzičkog sastava Gabor Lenđel, a tekstove sarajevski pjesnik Duško Trifunović. 
Na A-strani je pjesma "Život je maskenbal" komponirana u stilu šlagera s istaknutim puhačima dajući ugođaj kabaretske muzike na izvrstan tekst Trifunovića. Njena prva javna izvedba bila je na Splitskom festivalu te godine. Ova pjesma predstavlja veliki zaokret u muzičkom pravcu ovog sastava, a donijela im je veliki uspjeh kod publike i često se mogla čuti na radiju i televiziji u to vrijeme. 
Na B-strani je progresivna rok pjesma "Našem putu kraja nema" u kojoj je posebna zanimljivost sviranje trube i ostalih puhačkih instrumenata. I u ovoj pjesmi svojim prepoznatljivim dubokim pjevačkim glasom posebno se istakao Seid Memić Vajta kao i Vedad Hadžiabdić sa solo dionicama na električnoj gitari, uz čvrstu i kvalitetnu pratnju Ivice Propadala na bas-gitari i Senada Begovića na bubnjevima. 

Obje pjesme na ovoj antologijskoj singl ploči nadahnute su pionirskim hard-rok i progresivnim rok zvukom koji je u to vrijeme dolazio iz Engleske i SAD-a. I ovom četvrtom singl pločom grupa Teška industrija potvrdila je visok kvalitet muziciranja obogaćujući time raznovrsnost i bogatstvo sarajevske pop rok scene. Dizajn za omot uradio je Miroslav Radišić, a dizajn Ivan Ivezić. Producent je bio Mladen Vuković.

## Muzički primjeri 
* "Život je maskenbal"
* "Našem putu kraja nema"

## Članovi grupe 
* Vedad Hadžiabdić: vokal, električna gitara:  
* Ivica Propadalo: bas-gitara 
* Seid Memić Vajta: vokal
* Gabor Lenđel: sintisajzer
* Senad Begović: bubnjevi

## Reference 
Kategorija:Singlovi Teške industrije
Kategorija:Singlovi iz 1976.
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Lične stvari

**Lične stvari** jest deseta singl ploča sarajevske rok-grupe Bijelo dugme. Objavila ga je zagrebačka izdavačka kuća Jugoton u julu 1979. pet mjeseci nakon njihovog studijskog albuma Bitanga i princeza. Izvrsne tekstove za obje pjesme napisao je sarajevski pjesnik Duško Trifunović. Muziku je komponirao Goran Bregović, a obje pjesme korištene su u filmu Aleksandra Mandića 
"Lične stvari". Na A-strani je naslovna pjesma *"Pristao sam biću sve što hoće"* koja ujedno i zatvara njihov naredni studijski album Doživjeti stotu. To je jedna od rijetkih pjesama na tom albumu odsvirana u starom maniru Bijelog dugmeta. Posebno su se istakli Željko Bebek svojim odličnim pjevanjem uz pratnju dječijeg hora, Bregović na akustičnoj gitari i Dragan "Điđi" Jankelić na bubnjevima. Zanimljivost je i diskretna pratnja Vlade Pravdića na sintisajzeru.              
Na B-strani je rokenrol pjesma *"Šta je tu je"* koja je za razliku od naslovne odsvirana u bržem ritmu uz istaknutu električnu gitaru, bubnjeve i pjevanje Bebeka s pratećim pjevačicama. Antologijske pjesme s ove singl ploče komponirane su tokom velikog muzičkog preokreta ovog sarajevskog rok sastava kao i velike popularnosti kako u Bosni i Hercegovini tako i u bivšoj Jugoslaviji.   
Dizajn za naslovnicu singl ploče uradio je Ranko Beljinac. 

## Muzički primjeri 
* "Pristao sam biću sve što hoće"
* "Šta je tu je"

## Članovi grupe 
* Željko Bebek - pjevanje
* Goran Bregović - električna gitara
* Dragan "Điđi" Jankelić - bubnjevi
* Vlado Pravdić - klavijature
* Zoran Redžić - bas-gitara

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 1979.
Kategorija:Singlovi grupe "Bijelo dugme"
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Unni Kristiansen

**Unni Kristiansen** rođena 1969, nekadašnja je norveška biatlonka. 

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Unni Kristiansen nije nastupila na Zimskim olimpijskim igrama u biatlonu.

### Svjetska prvenstva 
Na Svjetskim prvenstvima u biatlonu, Unni Kristiansen je nastupila samo jednom i to na SP 1991. u ekipnoj utrci sa Synnøve Thoresen, Hildegunn Fossen i Signe Trosten, kada je osvojila bronzanu medalju. U pojedinačnim utrkama nije nastupala.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Unni Kristiansen u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1988/89, kada je bez značajnijih rezultata osvojila 41-o mjesto u ukupnom plasmanu. Prvi nastup je imala 26. januara 1989. u zapadnonjemačkom Ruhpoldingu u utrci na 15&nbsp;km, kada je osvojila 28-o mjesto sa zaostatkom od 9:19.7&nbsp;min i četiri promašaja u odnosu na pobjednicu Martinu Göbel. Najbolji rezultat joj je bilo jedanaesto mjesto 9. marta 1991. u sezoni 1990/91. u Oslu u utrci na 7,5&nbsp;km sa zaostatkom od 1:20.0&nbsp;min i bez promašaja u odnosu na pobjednicu Grete Ingeborg Nykkelmo koja je završila utrku sa četir promašaja. U ekipnim utrkama najbolji joj je rezultat bilo drugo mjesto 20. januara 1991.  u sezoni 1990/91. u zapadnonjemačkom Ruhpoldingu u ekipnoj utrci sa Synnøve Thoresen, Anne Elvebakk i Signe Trosten.

#### Ukupni plasman 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

Kategorija:Norveški biatlonci
Kategorija:Rođeni 1969.
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kerstin Moring

**Kerstin Moring** rođena 26. septembra 1963. Hasselfelde, Istočna Njemačka, nekadašnja je njemačka biatlonka i nordijska skijašica-trkačica, koja je isprva nastupala za Istočnu Njemačku, a nakon ujedinjenja, za Njemačku.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Skijaško trčanje 
#### Biatlon 
Kerstin Moring nije nastupila na Zimskim olimpijskim igrama u biatlonu.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na samo jednom Svjetskom prvenstvu i to na SP 1991. Osvojila je jednu bronzanu medalju u finskom Lahtiju u štafetnoj utrci sa Uschi Disl i Antje Misersky. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo joj je šesto mjesto na istom prvenstvu u utrci na 7,5 km, kada je sa četiri promašaja i zaostatkom od 1:23.2&nbsp;min bila sporija od pobjednice Grete Ingeborg Nykkelmo, koja je završila utrku s jednim promašajem.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Kerstin Moring u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1989/90. U prvoj utrci u austrijskom Obertauernu 16. decembra 1990, kada je osvojila 21-o mjesto u utrci sprinta na 7,5&nbsp;km s pet promašaja i zaostatkom od 3:03.6&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Jiřinu Pelcovu. Najbolji rezultati su joj treće mjesto u francuskom Albertvillu 13. decembra 1990. u sezoni 1990/91, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 20.6&nbsp;s bila sporija u odnosu na pobjednicu Uschi Disl, koja je završila utrku s jednim promašajem; te pobjeda u štafeti na istom takmičenju tri dana kasnije sa Uschi Disl i Antje Misersky.

#### Ukupni plasman 
U Svjetskom kupu u sezoni 1990/91. osvojila je 11 mjesto sa 107 bodova.

## Privatni život 
Njen otac Werner Moring takmičio se u skijaškom trčanju na Zimskim olimpijskim igrama 1956. Udata je za njemačkog olimpijskog pobjednika u sankanju Jochena Pietzscha. Živi u Suhlu, gdje radi kao sociolog i pedagog.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

Kategorija:Njemački biatlonci
Kategorija:Istočnonjemački biatlonci
Kategorija:Istočnonjemački skijaši-trkači
Kategorija:Istočnonjemački olimpijci u skijaškom trčanju
Kategorija:Rođeni 1963.
Kategorija:Biografije, Hasselfelde
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1988.