Mostar

**Mostar** je grad u Bosni i Hercegovini, kulturno i privredno središte Hercegovine te upravno sjedište Hercegovačko-neretvanskog kantona. Ime je dobio po čuvarima mostova (*mostarima*) na obalama Neretve. Poznat je po Starom mostu, izgrađenom u 16. stoljeću, koji je srušen tokom rata u Bosni i Hercegovini 9. novembra 1993. da bi nakon rata, 2004. godine, ponovo bio izgrađen. Stari most prvi je kulturni spomenik u Bosni i Hercegovini uvršten na UNESCO-ov spisak zaštićenih spomenika kulture svijeta.

Grad je najveći urbani centar u Hercegovini i peti grad po veličini u Bosni i Hercegovini, a prema popisu iz 1991, imao je 75.865 stanovnika. Danas je broj stanovnika u naseljenom mjestu nešto manji i iznosi 60.195. U cijelom gradu, prema popisu iz 2013, ukupno živi 105.797 ljudi. Okolina urbane zone je po podacima iz 1991. gusto naseljena: Potoci – 2.921 stanovnik, Vrapčići – 3.461 stanovnik i Rodoč – 4.499 stanovnika.

## Historija 
[mini|desno|270px|[Stari most jedna je od najvećih turističkih atrakcija Bosne i Hercegovine.]]
mini|desno|270px|Stari dio Mostara.

### Prethistorijsko doba 
Šire područje današnjeg Mostara bilo je naseljeno još u prethistorijskom vremenu, što potvrđuju brojna nalazišta iz neolita, bakarnog, bronzanog i željeznog doba. Na području mostarske kotline i njenog zaleđa evidentirani su ostaci naselja u pećinama i na otvorenom, grobni nalazi, oružje, keramički materijal i drugi pokretni nalazi koji svjedoče o dugotrajnom kontinuitetu naseljenosti i o razvoju ranih oblika stočarstva, zemljoradnje i razmjene s okolnim područjima.

Uz stočarstvo i zemljoradnju, u željeznom dobu razvijaju se i trgovačke veze s okolnim središtima, što se vidi iz nalaza različitog porijekla i položaja Mostarske kotline na važnim prirodnim komunikacijama između jadranskog zaleđa i unutrašnjosti Balkana. Ovi rani slojevi naseljenosti čine najstariju osnovu kasnijeg razvoja Mostara i njegove šire okoline. (danas dio Mostara), te sličnu u Žitomislićima iz istog perioda. Kasnoantička bazilika u Cimu proglašena je nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine i predstavlja jedan od najvažnijih dokaza ranokršćanskog života na području Mostara.

### Srednji vijek 
Novo razdoblje nastaje padom Rimskog carstva i doseljenjem Slavena. Tokom ranog srednjeg vijeka područje Mostara pripadalo je župi Večerić u oblasti Huma. Unatoč vrhovnoj vlasti Franaka, ovi krajevi imali su određen stepen samostalnosti, posebno za vrijeme kneza Mihaila Viševića (oko 910–950). Područjem su jedno vrijeme vladali Nemanjići, zatim bosanski banovi, a tokom 14. i 15. stoljeća sve su snažniji humski knezovi. Jedan od njih, Stjepan Vukčić Kosača, koji je stolovao u Blagaju pored Mostara, 1448. dobija titulu hercega; po toj se tituli kasnije ustalio i naziv *Hercegovina*.

Položaj mostarske kotline na prijelazu preko Neretve i na spoju puteva koji su povezivali humsko zaleđe s jadranskim prostorom bio je presudan za nastanak kasnosrednjovjekovne komunikacijske tačke na mjestu budućeg grada. Iako se puni urbani razvoj Mostara veže ponajprije za osmansko razdoblje, historiografska i arheološka istraživanja potvrđuju da su na prostoru današnje stare gradske jezgre postojali važni kasnosrednjovjekovni fortifikacijski i prometni elementi koji su prethodili osmanskoj urbanoj transformaciji.

Osnivanje grada Mostara vezano je za izgradnju dviju kula / utvrda sredinom 15. stoljeća, vjerovatno u doba hercega Stjepana. Utvrda na desnoj obali Neretve zvala se Tara, a na lijevoj Halebija. Kula Herceguša sagrađena je neposredno uz Taru. Služila je u odbrambene svrhe, a i za čuvanje nekadašnjeg visećeg drvenog mosta. Izgrađena je za vrijeme hercega Stjepana, po kome je i dobila ime.

Dvije kule i mostarski prijelaz preko Neretve imali su prije svega vojno-komunikacijsku funkciju. Upravo je nadzor nad prijelazom omogućio nastanak jezgra budućeg naselja, pri čemu se u historiografiji naglašava da je most bio primarni organizacijski element oko kojeg se razvijala kasnosrednjovjekovna i rana osmanska cjelina. Time se objašnjava i sama geneza toponima *Mostar*, koji je vezan za čuvare mosta – *mostare*.
[lijevo|mini|267x267piksel|Hadži Kurtova džamija (Tabačnica) pored [Stari most|Starog mosta.]]

### Osmansko doba 
[mini|desno|270px|[Koski Mehmed-pašina džamija]]
Osmanlije su osvojile Mostar vjerovatno 1468. godine. U Mostaru je tada boravilo približno 35 osmanskih vojnika, kojima su podijeljeni posjedi, a zatečeni stanovnici su postali kmetovi. Isprva manje pogranično naselje, Mostar je zahvaljujući saobraćajnoj važnosti prijelaza preko Neretve početkom 16. stoljeća postao sjedištem hercegovačkog sandžaka. Upravo u tom razdoblju započinje njegov brži urbani uspon i pretvaranje u vodeće administrativno i trgovačko središte Hercegovine.

Urbanistički razvoj mahala i čaršije pokazuje da je Mostar u osmanskom razdoblju rastao planski u skladu s topografijom terena i funkcijama pojedinih gradskih cjelina. Mahale su činile samostalne stambene predjele, dok je čaršija okupljala trgovačke, zanatske i upravne sadržaje, pa je već tada bio oblikovan osnovni prostorni obrazac koji će u mnogo čemu opstati i u kasnijim stoljećima.
[mini|desno|270px|Neretva u blizini [Lučki most|Lučkog mosta]]
[mini|desno|270px|Kućica Čardak na zapadnom ulazu na [Stari most]]

### Austro-ugarsko doba 
Baš kao i doba osmanske vladavine, i doba Austro-Ugarske ostavilo je veliki trag na Mostar. U ovom periodu izgrađeno je dosta zgrada evropskog stila, pa je tako i Mostar sve više počeo ličiti na srednjoevropski grad. Građevine orijentalnog stila sve su se više počele miješati sa zgradama austro-ugarske gradnje i to je činilo karakterističan spoj osmanskog i srednjoevropskog urbanog naslijeđa.

Odmah po uspostavi austrougarske uprave započela je intenzivna urbanizacija grada, pri čemu nova vlast nije potpuno prekinula sa zatečenom osmanskom prostornom logikom, nego ju je u znatnoj mjeri prilagođavala novim administrativnim, saobraćajnim i građevinskim zahtjevima. U tom procesu važnu ulogu imali su građevinski propisi, posebno Građevni red za grad Mostar iz 1886, te rad gradskih i kotarskih tehničkih službi, koje su vodile regulacione zahvate, nivelacije ulica, parcelacije i projektovanje novih javnih prostora.

Austrougarski urbanizam u Mostaru razvijao se u nekoliko paralelnih modela. S jedne strane, preoblikovana je postojeća osmanska struktura u starom dijelu grada, a s druge su strane formirani novi blokovi, ulice, trgovi i javne građevine u zapadnijim i južnijim dijelovima grada. Posebno su važni regulacioni zahvati u zoni Ronda, širenje Franje Josipa ulice i nastavak izgradnje duž Glavne ulice, čime je Mostar dobio prepoznatljivu kombinaciju stare jezgre i novijih srednjoevropskih urbanih poteza.

Razvoj Mostara u ovom razdoblju bio je vezan i za porast stanovništva, izgradnju novih stambenih i upravnih objekata, kao i za pojavu stručnog tehničkog kadra – arhitekata, graditelja i geometara – koji su promijenili izgled grada. Njihov rad vidljiv je u regulaciji javnih prostora, projektovanju škola, vojnih, upravnih i stambenih zgrada, kao i u uvođenju historicističkih, neomaurskih i drugih stilskih obrazaca karakterističnih za Bosnu i Hercegovinu pod austrougarskom upravom.

Najpoznatiji gradonačelnik Mostara svih vremena Mujaga Komadina dio je mostarske historije austrougarskog perioda. U njegovo vrijeme provedeni su brojni komunalni i infrastrukturni zahvati, zbog čega se njegovo ime trajno vezuje za modernizaciju grada na prijelazu iz 19. u 20. stoljeće. Mostar tada prerasta u moderan regionalni centar sa sve izraženijim administrativnim, trgovačkim i kulturnim funkcijama.

U prvoj fazi rata Mostar je bio izložen napadima i razaranjima u sukobima između snaga JNA i njima pridruženih formacija s jedne, te lokalnih odbrambenih snaga s druge strane. Već tada je oštećen znatan dio urbanog tkiva, uključujući stambene objekte, infrastrukturu i pojedine spomenike kulture. Historijska jezgra grada, iako ne potpuno uništena, ušla je u ratni period s ozbiljnim oštećenjima i stalnom prijetnjom daljnjeg razaranja.

Rat je imao teške demografske i društvene posljedice. Stanovništvo je bilo izloženo ubistvima, ranjavanjima, zatvaranjima, prisilnim premještanjima i protjerivanjima, a dotadašnja urbana cjelovitost grada bila je duboko narušena. Poslijeratni Mostar u velikoj je mjeri naslijedio ratom učvršćenu prostornu podjelu na istočni i zapadni dio grada, uz znatno smanjen broj Srba i trajne promjene u etničkoj strukturi stanovništva.

Mostar je bio i jedan od najrazrušenijih gradova u Bosni i Hercegovini u posljednjem ratu, naročito Bulevar narodne revolucije i Ulica Alekse Šantića, a srušen je i simbol grada, Stari most. Dana 9. novembra 1993. most se urušio nakon višesatnog granatiranja, a njegovo rušenje postalo je jedan od najupečatljivijih simbola razaranja kulturnog naslijeđa u Evropi krajem 20. stoljeća. Razaranja nisu pogodila samo most, nego i velik dio stare gradske jezgre, brojne džamije, kuće, javne zgrade i infrastrukturu grada.

Obnova Starog mosta, završena 2004. godine, imala je veliko simboličko značenje za Mostar i Bosnu i Hercegovinu, jer je most ponovo postao znak kontinuiteta grada, njegove višestoljetne urbanosti i mogućnosti obnove nakon ratnih razaranja. U poslijeratnom periodu Mostar je ostao jedno od najvažnijih političkih, kulturnih, obrazovnih i turističkih središta Hercegovine i Bosne i Hercegovine u cjelini. Zbog toga je Mostar bio jedan od najtoplijih gradova u bivšoj Jugoslaviji, a danas u Bosni i Hercegovini. Najveći dio padavina bilježi se u hladnijem dijelu godine, dok su ljeta sušnija. Godišnje se prosječno bilježi 2.290 sunčanih sati, najviše u BiH. Značajniji snijeg je rijetka pojava, iako rekordni snježni pokrivač iznosi 86&nbsp;cm (zabilježen u februraru 2012). Blaga klima čini Mostar pogodnim za uzgajanje različitih vrsta voća i mediteranskog raslinja poput smokava, šipaka i maslina.

## Privreda 
Prije rata u Bosni i Hercegovini Mostar je bio jedan od jačih privrednih središta bivše Jugoslavije (Aluminijski kombinat, "Soko", "Hepok" kasnije "Apro", Mostarska vinarija, Fabrika duhana Mostar, hidroelektrane na Neretvi, "Unis", rudnik mrkog uglja itd). Ratna razaranja uništila su privredu Mostara, pogotovo u njegovom istočnom dijelu. Turizam je jedna od najrazvijenijih grana privrede u Mostaru, naročito nakon što je stara gradska jezgra primljena na listu UNESCO-a.

## Stanovništvo 
Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Mostar imala je 126.628 stanovnika, raspoređenih u 57 naselja.
Poslije potpisivanja Dejtonskog sporazuma, prijeratna općina Mostar je, gotovo u cjelini, ušla u sastav Federacije Bosne i Hercegovine. U sastav Republike Srpske ušli su dijelovi naseljenih mjesta: Kamena, Kokorina i Zijemlje. Od ovog područja formirana je općina Istočni Mostar.

### Nacionalni sastav stanovništva - grad Mostar 
### Nacionalni sastav stanovništva - naseljeno mjesto Mostar 
## Kultura 
mini|220x220px|Gimnazija Mostar (UWC) u blizini Španskog trga.
[lijevo|mini|220x220piksel|Sahat kula u Mostaru u blizini [Karađoz-begova džamija|Karađoz-begove džamije.]]
Mostar je jedno od značajnih kulturnih i umjetničkih središta u Bosni i Hercegovini, koje je na osnovu svog bogatog kulturnog potencijala iznjedrilo neke od veoma značajnih slikara, pisaca i pjesnika, pa je i sâm grad poznat kao grad pjesnika. Arhitektura i prirodne ljepote u njegovoj neposrednoj okolini, te toplija mediteranska klima oblikovali su kulturnu scenu Mostara, a svake godine održava se Međunarodni festival komedije *Mostarska liska*. U saradnji s Gradom Mostarom održava se i festival Evropske unije pod nazivom Open City Mostar. Mostar je i značajno središte bosanske sevdalinke, a jedan od najpoznatijih izvođača tokom druge polovine 20. vijeka bio je Himzo Polovina. Od novije generacije posebno su se istakli Mostar Sevdah Reunion, koji izvode sevdalinke u modernijem aranžmanu. Američka medijska kuća CNN uvrstila je Mostar na listu najljepših malih gradova Evrope, zbog svoje prirodne ljepote, stare čaršije i Starog mosta, koji spadaju u najbolje primjere osmanske arhitekture u Bosni i Hercegovini kao i na Balkanu. O njemu je pisao i osmanski putopisac Evlija Čelebija.

### Književnost 
Mostar je kroz različite historijske periode kontinuirano prisutan u književnom životu Bosne i Hercegovine - od brojnih sevdalinki i usmenog narodnog naslijeđa, sve do književnih djela različitih pisaca, kako onih iz preporodnog perioda tako i do pisaca postmoderne orijentacije.
[lijevo|mini|[Neretva|Rijeka Neretva u Mostaru]]
Nakon pripajanja Bosanskog Kraljevstva Osmanskom Carstvu, u Mostaru su u drugoj polovini 16. vijeka izgrađene i prve poznate biblioteke: Karađoz-begova biblioteka i Derviš-pašina biblioteka. Ulaskom Bosne u osmansko-islamski civilizacijski krug počela se razvijati književnost i poezija na orijentalnim jezicima. U to vrijeme počeli su da djeluju mnogobrojni mostarski pjesnici u čijim stihovima se prepoznaju ljubav i divljenje prema gradu, njegovim geografskim i kulturnim posebnostima, kao i nostalgija i čežnja zbog odlaska. Bili su različitih zanimanja, od neaﬁrmiranog učenika medrese do velikog vezira. Lirske slike pjesnika na orijentalnim jezicima čije je porijeklo vezano uz Mostar često se prepliću oko pitomih pejzaža i neobičnog luka Starog mosta određujući identitet njihovog stvaralaštva, prisnost i pripadnost urbanom ambijentu. Profesor i naučni istraživač sa Orijentalnog instituta Univerziteta u Sarajevu Adnan Kadrić primjećuje da se Mostar u poeziji mostarskih pjesnika koji stvaraju na orijentalnim jezicima metaforički oblikuje kao
"grad ruža i slavuja". Odnos prema gradu kao emotivno važnom mjestu nastavljen je i u vremenu evropeizacije bosanskohercegovačke, a time i bošnjačke književnosti. U to vrijeme grad je ključna spona između orijentalnog i evropskog, ali i autohtonog narodnog pjevanja sa evropskim i orijentalnim. Dolazak austrougarske vlasti donosi nove društvene okolnosti, pri čemu dolazi do gašenja jednog načina života. Porodične i lične drame junaka u djelima bošnjačkih pisaca koje se odvijaju u periodu od 1879. do 1884. godine protkane su prepoznatljivim mostarskim pejzažom, Neretvom i svjetlošću. Ovakve slike Mostara u književnom tekstu najavljuju sudbinu grada s kraja 19. vijeka kada je "Mostar bio naznačajniji kulturni i književni centar u Bosni i Hercegovini", te mjesto aﬁrmacije ukupnog bosanskohercegovačkog kulturnog života koji se odvijao kroz razvoj časopisa unutar različitih nacionalnih zajednica, publicističku djelatnost i bogat književni život. Jedan od značajnih pisaca bio je Svetozar Ćorović. Na osnovu njegovog romana Stojan Mutikaša snimljena je i televizijska serija Porobdžije.

U Mostaru je 1896, na inicijativu Alekse Šantiće, Jovana Dučića i Atanasija Šole, osnovan književni časopis *Zora*, koji je bez prekida izlazio do 1901. godine.
Od bošnjačkih pisaca iz tog vremena posebno se izdvajaju Hamza Humo i Alija Nametak. Humo je jedan od predstavnika modernističkog načina pjevanja, a nerijetko se kvaliﬁkuje i kao mostarski, zavičajni pjesnik. U poetskom izričaju objedinjuje sevdalijsko i orijentalno naslijeđe s elementima modernog oblikovanja književnog teksta. U njegovoj poeziji mogu se susresti dva lica grada: jedan je raspjevan, prepun svjetlosti, hedonizma i raznovrsnih čulnih senzacija, o čemu posebno svjedoči pjesnička zbirka *Grad rima i ritmova* iz 1924. Nasuprot ovome je grad ovijen misterijom, a atmosferi mističnosti doprinose munare, šadrvani i zvonici kao znakovi novog senzibiliteta. U pripovjedačkom opusu Alije Nametka Mostar je jedno od zapaženih mjesta, posebno u ciklusu *I dobri i zli Bošnjani*, u koji su utkani folklorni elementi, predanja i praznovjerja s realističnim pripovjedačkim okvirom. Prepoznatljivi simboli Mostara poput Neretve, Radobolje, Žovnice, Šarića džamije, Tabačice svjedoče priču o mostarskoj prošlosti, nekada o osmanskim vremenima, a nerijetko i o dolasku novih vremena i austrougarske uprave.

### Muzika 
### Slikarstvo 
### Kulturne institucije 
mini|desno|250px|Narodno pozorište Mostar
U Mostaru djeluju:

*Arhiv Hercegovine (danas kantonalni arhiv)
*Centar za kulturu Mostar
*Derviš-pašina biblioteka
*Dječija biblioteka
*Dom kulture "Herceg Stjepan Kosača"
*Francuski kulturni centar
*Gradska biblioteka "Herceg Stjepan Kosača"
*Gradska biblioteka na Luci
*Gradski hor Mostar
*Hrvatsko narodno kazalište Mostar
*Karađoz-begova biblioteka
*Kuća Alekse Šantića
*Muzički centar "Pavarotti"
*Muzej Hercegovine
*Narodno pozorište u Mostaru
*Omladinski kulturni centar "Abrašević"
*Pozorište lutaka Mostar
*Simfonijski orkestar Mostar

### Kulturni događaji 
* Mostarsko ljeto, gdje se ističu Šantićeve večeri poezije, Mostarski ljetni festival te Festival horova / ansambala Bosne i Hercegovine
* Mostarsko proljeće značajna je kulturna manifestacija, koju organizira Matica Hrvatska Mostar i koja se održava svake godine tokom proljeća i ljeta
* Festival komedije Bosne i Hercegovine Mostarska liska, koji je pokrenulo Narodno pozorište u Mostaru 1991, a inicijator je bio režiser Ahmet Obradović

### Nacionalni spomenici 
## Sport 
[mini|230px|[Stadion "Rođeni"|Stadion Rođeni (Velež)]]
[lijevo|mini|[Stadion pod Bijelim brijegom (Zrinjski)]]
Najpoznatiji sport u Mostaru jest nogomet. U najveće uspjehe mostarskih nogometnih klubova spadaju dvije titule Veleža u kupu bivše Jugoslavije (Kup maršala Tita 1981. i 1986) te titule prvaka Bosne i Hercegovine koje je osvojio Zrinjski (2005, 2009, 2014, 2016), uz jedan osvojen Kup Bosne i Hercegovine (također Zrinjski 2008).

Osim nogometa, u Mostaru je najpoznatiji ekstremni sport skokovi sa Starog mosta u Neretvu. Ovi skokovi i najpoznatiji mostarski skok, *lasta*, predstavljaju, osim Starog mosta, FK Veleža, najpoznatiji dio mostarske tradicije. Takmičenja u skokovima organiziraju se tradicionalno svake godine krajem jula, a organizator je Klub skakača "Mostari". Važnost ovog takmičenja pokazuje i to da ga prenosi državna televizija ili neka od komercijalnih televizija u zemlji.
mini|200x200piksel|Željeznička stanica Mostar
Jedan od sportova koji je dosta popularan u Mostaru jest i karate. U gradu djeluje više karate-klubova.

Osim karatea, zastupljeni su i plivanje, tenis, košarka, rukomet, džudo, boks, kajakaštvo.

## Saobraćaj 
Najznačajnija saobraćajnica koja prolazi kroz Mostar jest magistralni put M17. Mostar ima dvije autobuske i jednu željezničku stanicu. Javni autobuski saobraćaj u Mostaru obavlja preduzeće Mostar-bus, koje radi pod Gradskom upravom. Mostar također ima međunarodni aerodrom, smješten u Ortiješu.

## Poznate ličnosti 
*Adin Hebib, slikar
*Aleksa Šantić, pjesnik
*Alija Kebo, književnik
*Almir Zalihić, pisac
*Blaž Slišković, nogometaš i trener
*Jadranko i Goran Fink, skakači u vodu
*Dražen Dalipagić, košarkaš
*Dušan Bajević, nogometaš
*Džemal Bijedić, političar
*Edo Kajan, alpinist
*Emir Balić, skakač
*Enver Marić, nogometaš
*Faruk Ćupina, advokat i trener
*Franjo Vladić, nogometaš
*Haldun Leo Hrvić, nogometaš
*Hamza Humo, pisac
*Himzo Polovina, pjevač
*Ibrahim Braca Dilberović
*Ico Voljevica, slikar
*Jasna Merdan, rukometašica
*Josip Jole Musa,
*Karlo Afan de Rivera, slikar
*Ljubo Bešlić, gradonačelnik
*Meha Sefić, slikar
*Meho Džeger, zabavljač
*Meho Kodro, nogometaš
*Džemal i Mili Hadžiabdić, nogometaši
*Milojko Ćišić, elektroenergetičar
*Mišo Marić, pjesnik
*Muhamed Mujić, nogometaš
*Mujaga Komadina, gradonačelnik
*Murat Ćorić, političar
*Osman Đikić, pisac
*Peko Dilberović
*Ibrahim Kajan, pisac
*Pero Zubac, pisac
*Predrag Matvejević, pisac
*Bobo Samardžić, slikar
*Željko Samardžić, pjevač
*Safet Oručević, gradonačelnik
*Salko Ćurić, karataš
*Saša Papac, nogometaš
*Sead Kajtaz, nogometaš
*Semir Tuce, nogometaš
*Senad Glavović, nogometaš
*Sergej Barbarez, nogometaš
*Sergej Trifunović, glumac
*Sulejman Rebac, nogometaš
*Svetozar Ćorović, pisac
*Vahid Halilhodžić,nogometaš i trener
*Vasa Kisa, mostarska *liska*
*Vlado Puljić, slikar
*Vladimir Ćorović, historičar
*Zdravko Grebo, kritičar

## Turizam 
Mostar je jedan od najvećih urbanih turističkih centara u Bosni i Hercegovini. U njegove najpoznatije znamenitosti spadaju:
*Stari grad - historijska četvrt sa Starim mostom i nizom ostalih sadržaja iz bogate historije grada
*Karađoz-begova džamija
*Franjevačka crkva, s najvišim zvonikom u Bosni i Hercegovini
*Bišćevića sokak, s poznatom Turskom kućom
*Historijsko naselje Brankovac, s kućama i avlijama starih mostarskih porodica, građenim u osmanskom stilu
*Staro naselje Blagaj s Vrelom Bune, čuvenom Blagajskom tekijom, te starim gradom osnivača Hercegovine, hercega Stjepana Kosače
*Park prirode Ruište na planini Prenj, poznat po endemskoj vrsti munike, kao i endemskoj vrsti bosanskog ljiljana
*Rezervat prirode Diva Grabovica, sa gotovo netaknutom prirodom
*Mostarsko blato, park prirode zapadno od Mostara
*Kuća Alekse Šantića, velikana bosanskohercegovačkog pjesništva
*Muzej Hercegovine
*Partizansko groblje u Mostaru

## Također pogledajte 
* Arhitektura Mostara
* Mostovi u Mostaru
* Naselja Mostara
* Grb grada Mostara
* Mostarska avenija
* Reljef braće Dioskuri
* Ulica maršala Tita (Mostar)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični veb-sajt grada Mostara
* Mostarski likovni krug

*
Kategorija:Gradovi u Hercegovačko-neretvanskom kantonu
Kategorija:Gradovi u Federaciji Bosne i Hercegovine
Kategorija:Službeni gradovi Bosne i Hercegovine