Ceruloplazmin

**Ceruloplazmin** jest feroksidazni enzim koji je kod ljudi kodiran genom **CP** sa hromosoma 3.
 
Ceruloplazmin je glavni protein koji prenosi bakar u krvi, a osim toga ima ulogu u metabolizmu željeza. Prvi put je opisan 1948. Drugi protein, hefestin, poznat je po svojoj homologiji sa ceruloplazminom, a takođe učestvuje u metabolizmu gvožđa i verovatno bakra.
 
## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 1.065 aminokiselina, a molekulska težina 122.205 Da.
 

1020304050
MKILILGIFLFLCSTPAWAKEKHYYIGIIETTWDYASDHGEKKLISVDTE
HSNIYLQNGPDRIGRLYKKALYLQYTDETFRTTIEKPVWLGFLGPIIKAE
TGDKVYVHLKNLASRPYTFHSHGITYYKEHEGAIYPDNTTDFQRADDKVY
PGEQYTYMLLATEEQSPGEGDGNCVTRIYHSHIDAPKDIASGLIGPLIIC
KKDSLDKEKEKHIDREFVVMFSVVDENFSWYLEDNIKTYCSEPEKVDKDN
EDFQESNRMYSVNGYTFGSLPGLSMCAEDRVKWYLFGMGNEVDVHAAFFH
GQALTNKNYRIDTINLFPATLFDAYMVAQNPGEWMLSCQNLNHLKAGLQA
FFQVQECNKSSSKDNIRGKHVRHYYIAAEEIIWNYAPSGIDIFTKENLTA
PGSDSAVFFEQGTTRIGGSYKKLVYREYTDASFTNRKERGPEEEHLGILG
PVIWAEVGDTIRVTFHNKGAYPLSIEPIGVRFNKNNEGTYYSPNYNPQSR
SVPPSASHVAPTETFTYEWTVPKEVGPTNADPVCLAKMYYSAVDPTKDIF
TGLIGPMKICKKGSLHANGRQKDVDKEFYLFPTVFDENESLLLEDNIRMF
TTAPDQVDKEDEDFQESNKMHSMNGFMYGNQPGLTMCKGDSVVWYLFSAG
NEADVHGIYFSGNTYLWRGERRDTANLFPQTSLTLHMWPDTEGTFNVECL
TTDHYTGGMKQKYTVNQCRRQSEDSTFYLGERTYYIAAVEVEWDYSPQRE
WEKELHHLQEQNVSNAFLDKGEFYIGSKYKKVVYRQYTDSTFRVPVERKA
EEEHLGILGPQLHADVGDKVKIIFKNMATRPYSIHAHGVQTESSTVTPTL
PGETLTYVWKIPERSGAGTEDSACIPWAYYSTVDQVKDLYSGLIGPLIVC
RRPYLKVFNPRRKLEFALLFLVFDENESWYLDDNIKTYSDHPEKVNKDDE
EFIESNKMHAINGRMFGNLQGLTMHVGDEVNWYLMGMGNEIDLHTVHFHG
HSFQYKHRGVYSSDVFDIFPGTYQTLEMFPRTPGIWLLHCHVTDHIHAGM
ETTYTVLQNEDTKSG

## Funkcija 
Ceruloplazmin (CP) je enzim (EC 1.16.3.1) sintetiziran u jetri i u svojoj strukturi sadrži 6 atoma bakra. U zdravoj ljudskoj plazmi,  ceruloplazmin nosi više od 95% ukupnog bakra. Ostatak čine makroglobulini. Ceruloplazmin pokazuje aktivnost oksidaze zavisnu od bakra, koja je povezana sa mogućom oksidacijom Fe2+ (fero gvožđe) u Fe3+ (feri gvožđe), stoga pomaže u njegovom transportu u plazmi u kombinaciji sa transferinom, koji može prenositi željezo samo u feri stanju.  Izvještava se da je molekularna težina ljudskog ceruloplazmina 151 kDa.
 
Uprkos opsežnim istraživanjima, još uvijek se mnogo toga ne zna o tačnim funkcijama CP, većina funkcija se pripisuje fokusu CP na prisutnost Cu centara. To uključuje transport bakra za isporuku Cu u vanjetrena tkiva, aktivnost amin-oksidaze koja kontrolira nivo biogenih amina u crijevnim tekućinama i plazmi, uklanjanje kisika i drugih slobodnih radikala iz plazme i eksport željeza iz ćelija za transport kroz transferin.
 
Poznato je da mutacije ometaju vezivanje bakra za CP i poremete metabolizam gvožđa i uzrokuju preopterećenje gvožđem.
 
Ceruloplazmin je relativno veliki enzim (~10&nbsp;nm); veća veličina sprečava da se vezani bakar izgubi u mokraći osobe tokom transporta.
 
## Struktura aktivnog mjesta 
Višebakarno aktivno mjesto CP sadrži tip I (T1) mononuklearnog bakra
Utišavanje zahtijeva vezivanje kompleksa citosolnog inhibitora koji se naziva IFN-gama-aktivirani inhibitor translacije (GAIT) za GAIT element.
 
## Klinički značaj 
Kao i svaki drugi protein u plazmi, nivoi se smanjuju kod pacijenata sa oboljenjem jetre zbog smanjene sposobnosti sinteze.
 
Mehanizmi niskog nivoa ceruloplazmina:
* Ekspresija gena genetički niska (aceruloplazminemija)
* Nivo bakra je općenito nizak
** Neuhranjenost/nedostatak metala u tragovima u izvoru hrane
** Otrovnost cinka, zbog induciranog nedostatka bakra
* Bakar ne prolazi crijevnu barijeru zbog nedostatka ATP7A (Menkesova bolest i sindrom potiljačog roga)
* Isporuka bakra u lumen ER-Golgijeve mreže je odsutna u hepatocitima, zbog odsustva ATP7B (Wilsonova bolest)
 
Dostupnost bakra ne utiče na translaciju proteina u nastajanju. Međutim, apoenzim bez bakra je nestabilan. Apoceruloplazmin se u velikoj mjeri unutarćelijski razgrađuje u hepatocitima i mala količina koja se oslobađa ima kratko poluvrijeme cirkulacije od 5 sati u poređenju sa 5,5 dana za holoceruloplazmin.
 
Ceruloplazmin se može izmjeriti analizom krvi; ovo se može uraditi pomoću imunoeseja . Uzorak se centrifugira i odvaja; čuva se tri dana na temperaturi od oko 4&nbsp;°C. Ovim testom se utvrđuje postoje li znaci Wilsonove bolesti. Drugi test koji se može uraditi je test nivoa bakra u urinu; pokazalo se da je to manje precizno od testa krvi. Može se uraditi i test jetrenog tkiva.
 
Mutacije u genu za ceruloplazmin (*CP*), koje su vrlo rijetke, mogu dovesti do genetičke bolesti aceruloplazminemija, koju karakterizira hiperferitinemija sa preopterećenjem željezom. U mozgu, ovo preopterećenje gvožđem može dovesti do karakterističnih neuroloških znakova i simptoma, kao što su cerebellumska ataksija, progresivna demencija i ekstrapiramidni znaci. Višak gvožđa se također može taložiti u jetri, pankreasu i mrežnjačama, što dovodi do ciroza€ciroze, endokrinih abnormalnosti i gubitka vida.
 
### Referentni rasponi 
Normalna koncentracija ceruloplazmina u krvi kod ljudi je 20–50&nbsp;mg/dL.
, poređenje sadržaja ceruloplazmina u krvi (prikazano sivom bojom) sa drugim sastojcima.]]

## Reference
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

 
## Vanjski linkovi 
* GeneReviews/NCBI/NIH/UW entry on Aceruloplasminemia
* OMIM entries on Aceruloplasminemia
* 
 

Kategorija:Proteini akutne faze
Kategorija:Hemijska patologija
Kategorija:EC 1.16.3
Kategorija:Hepatologija
Kategorija:Metabolizam gvožđa
Kategorija:Bakarni enzimi
Kategorija:Geni na hromosomu 3
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika