Gregor Schlierenzauer

**Gregor "Schlieri" Schlierenzauer** nekadašnji je austrijski skijaš-skakač, član SV "Innsbruck-Bergisel" i najmlađi svjetski prvak u skijaškim letovima. Seniorsku karijeru počeo je u sezoni 2005/06. u okviru Grand Prixa, gdje je imao jednu pobjedu i još tri postolja, a u Svjetskom kupu debitirao je iste sezone. S 53 pobjede u Svjetskom kupu na prvom je mjestu vječne liste, ispred legendarnog Finca Mattija Nykänena. Tokom Svjetskog kupa 2008/09, koji je i osvojio, postavio je više rekorda, uključujući popravak Ahonenovog rekorda od 12 pobjeda u sezoni na 13 (kasnije je taj rekord poboljšao Peter Prevc s 15 pobjeda u sezoni 2015/16) te izjednačavanje rekorda od šest uzastopnih pobjeda, koji su držali Ahonen, Morgenstern i Matti Hautamäki (kasnije im se priključio Ryōyū Kobayashi). Osvajač je više medalja sa svih najvažnijih takmičenja, a njegov lični rekord, koji je postavio 2011. u norveškom Vikersundu, iznosi 243,5 m.

Osim uspjeha u Svjetskom kupu, osvojio je jednu zlatnu, jednu srebrnu i dvije bronzane olimpijske medalje te devet zlatnih, pet srebrnih i jednu bronzanu medalju na svjetskim prvenstvima (pojedinačno + ekipno), uz još četiri zlatne i jednu srebrnu na svjetskim prvenstvima u letovima (pojedinačno i ekipno), kao i dvije zlatne medalje na svjetskim juniorskim prvenstvima (1 + 1).

## Rane godine i lični život 
Rođen je u porodici Paula i Angelike Schlierenzauer. Ima stariju sestru Gloriju i mlađeg brata Lukasa. Njegov ujak jest Markus Prock, osvajač tri olimpijske medalje u sankanju, koji mu je 2001. dogovorio ugovor s *Fischerom*, a nekoliko godina kasnije i s Red Bullom. Schlierenzauer je od rođenja gluh na lijevo uho. Skijaško skakanje počeo je trenirati s osam godina u klubu SV "Innsbruck–Bergisel". Pohađao je običnu austrijsku srednju školu, ali se zbog zgusnutog rasporeda i u školi i u sportu prebacio u Skijašku gimnaziju Stams, najstariji svjetski skijaški trening-centar, koja je ujedno i internat za srednjoškolce. Trenutno živi u rodnom Fulpmesu, u Tirolu.

S profesionalnim takmičenjem krenuo je 2005/06. u Kontinentalnom kupu, sa samo 15 godina. U februaru 2006. osvojio je zlatnu medalju na Svjetskom juniorskom prvenstvu u Kranju i tada ga je Alexander Pointner, trener austrijske A-reprezentacije, pozvao da se takmiči u Svjetskom kupu. Debitirao je pred kraj sezone, 12. marta 2006, na legendarnom Holmenkollenu u Oslu, osvojivši 24. mjesto i prvih sedam bodova u Svjetskom kupu.

## Karijera 
### 2006/07. 
U Lillehammeru, 3. decembra 2006, ostvario je prvu pobjedu u Svjetskom kupu, postavši jedan od najmlađih pobjednika u Lillehammeru ikad. Slavio je i u Oberstdorfu na početku Novogodišnje turneje za tu sezonu. Tokom Turneje finske novine tvrdile su da je Schlierenzauer ekstremno lahak, međutim, nikad nije nađen dokaz koji bi potkrijepio tu optužbu. Na svoj 17. rođendan pobijedio je u Bischofshofenu, ali je turneju završio na drugom mjestu u ukupnom poretku, iza Andersa Jacobsena, a ispred Simona Ammanna.

U Svjetskom kupu na kraju je bio četvrti. Pred sam kraj sezone bio je drugi, ali tada je Adam Małysz pobjedama na posljednjim takmičenjima preuzeo prvo mjesto od Jacobsena, potisnuvši Schlierenzauera na treće. Njegov trener smatrao je završno takmičenje sezone na Planici prezahtjevnim za 17-godišnjeg Schlierenzauera, tako da tu nije nastupio, a Ammann je to iskoristio i probio se na treće mjesto.

### 2007/08. 
Na početku sezone probio se na drugo mjesto ukupnog poretka, odmah iza timskog kolege Morgensterna. Također je bio drugi u Oberstdorfu na Novogodišnjoj turneji. U Garmisch-Partenkirchenu došao je do pobjede. Na prvom od dva takmičenja u Bischofshofenu, koje je zapravo premješteno iz Innsbrucka zbog jakog vjetra, zauzeo je osmo mjesto i prije redovnog takmičenja u Bischofshofenu bio je treći u poretku turneje. Međutim, nalet vjetra u prvoj seriji prisilio ga je da doskoči na samo 114,5 m, pa nije ni ušao u drugu seriju, tako da je turneju završio na 12. mjestu.

Preskočio je takmičenja u Predazzu, gdje je Tom Hilde došao do svoje prve pobjede u Svjetskom kupu, i Harrachovu. 25. januara 2007. ostvario je svoju drugu pobjedu u karijeri u Zakopanima. Također je preskočio i takmičenje u Sapporu, čime je izgubio šansu da preuzme prvo mjesto u Svjetskom kupu od Morgensterna.

Nakon dva druga mjesta u Liberecu i osmog mjesta u Willingenu učestvovao je na SP-u u letovima u Oberstdorfu. 23. februara, nakon četiri serije, osvojio je zlatnu medalju. Sljedećeg dana osvojio je istu medalju i u ekipnoj konkurenciji, zajedno s Morgensternom, Koflerom i Kochom.

Zatim je učestvovao i na Nordijskoj turneji 2008. U Lahtiju i Kuopiju bio je drugi, odnosno četvrti, a u Lillehammeru i Oslu prvi, što mu je bilo dovoljno da osvoji turneju.

Nakon uzastopnih pobjeda na četiri posljednja takmičenja u sezoni zauzeo je drugo mjesto u ukupnom poretku Svjetskog kupa s 233 boda zaostatka za Morgensternom. U martu je popravio austrijski rekord u letovima na 233,5 m, što je bio i najduži skok na takmičenjima u Planici te sezone.

### 2008/09. 
Dana 11. februara 2009. postao je tek četvrti skakač u historiji koji je ostvario šest uzastopnih pobjeda u Svjetskom kupu, pridruživši se tako Ahonenu, Morgensternu i Mattiju Hautamäkiju. Niz pobjeda prekinut je 14. februara na letaonici u Oberstdorfu, gdje je završio na osmom mjestu.

Dana 21. februara osvojio je srebrnu medalju na maloj skakaonici na Svjetskom prvenstvu 2009. u Liberecu iza timskog kolege i osvajača Novogodišnje turneje, Wolfganga Loitzla. Sedmicu kasnije osvojio je zlatnu medalju u timskim skokovima na velikoj skakaonici.

Vratio se na pobjedničke staze 8. marta u Lahtiju 11. pobjedom u sezoni, došavši na samo jednu pobjedu od Ahonenovog rekorda po broju pobjeda u jednoj sezoni. 20. marta pobijedio je u Planici, povećavši broj pobjeda u sezoni na 13 i izjednačivši Ahonenov rekord. To mu je bilo 20. pobjedničko postolje u sezoni, što je bio još jedan rekord. Tim trijumfom osigurao je osvajanje Svjetskog kupa dva takmičenja prije kraja sezone, koju je završio s 2.083 boda, postavši prvi skakač u historiji koji je prešao granicu od 2.000 bodova u sezoni.

### 2009/10. 
Sezonu 2009/10. završio je na drugom mjestu, iza Ammanna. Imao je osam pobjeda, uključujući one u Garmisch-Partenkirchenu i Innsbrucku. Na Olimpijskim igrama u Vancouveru osvojio je dvije bronzane medalje pojedinačno i zlatnu u ekipnim skokovima, zajedno s Loitzlom, Morgensternom i Koflerom.

### 2010/11. 
Na početku sezone 2010/11. pretrpio je povredu i nije nastupio na prve dvije stanice Novogodišnje turneje. Iako se još oporavljao od povrede, uspio je odnijeti dvije pobjede u letovima u Vikersundu, a kasnije u sezoni, na Svjetskom prvenstvu 2011. u Oslu, osvojio je tri zlatne medalje.

### 2011/12. 
Do prve pobjede u sezoni 2011/12. došao je u Harrachovu 9. decembra. Mjesec kasnije, 6. januara, prvi put u karijeri postao je ukupni pobjednik Turneje 4 skakaonice.

### 2012/13. 
U ovoj sezoni ostvario je deset pobjeda, dva druga i tri treća mjesta, što mu je bilo dovoljno da uvjerljivo osvoji veliki "Kristalni globus", drugi put u karijeri.

Na SP-u 2013. u italijanskom Val di Fiemmeu osvojio je srebrnu medalju na maloj skakaonici, iza Norvežanina Andersa Bardala, a ispred Prevca. Isti uspjeh ostvario je i u novoj disciplini, mješovitim skokovima (dva skakača i dvije skakačice), a u ekipnim skokovima na velikoj skakaonici došao je do zlatne medalje.

### Rezultatska kriza 
Na početku sezone 2015/16. doživio je rezultatsku krizu. Vidjevši da se ne može vratiti u pravu formu, odlučio je propustiti ostatak sezone nakon Novogodišnje turneje, pa je zbog toga u ukupnom poretku završio na tek 43. mjestu. Također je propustio i veći dio sljedeće sezone, što zbog oporavka od operacije kojoj se podvrgao između sezona, što zbog neuspijevanja da se vrati u dobru formu. Od rezultata vrijednih spomena zabilježio je samo jedno sedmo i jedno osmo mjesto. Problemi s povredama i posljedična rezultatska kriza nastavili su se i u sljedeće dvije sezone. Ipak, uspio je ostvariti jednu ekipnu pobjedu u februaru 2019.

U maju 2019. objavljeno je da će ponovo raditi s trenerom Wernerom Schusterom. U Hinterzartenu, u okviru Ljetnog Grand Prixa te godine, uspio se plasirati na postolje u nekom pojedinačnom takmičenju prvi put nakon gotovo četiri godine. U sezoni 2019/20. ostvario je četiri plasmana među deset najboljih, od kojih je najbolji bio četvrto mjesto u Nižnjem Tagilu. U ukupnom poretku bio je 20, što mu je bio najbolji plasman od sezone 2014/15.

Krajem novembra 2020, nakon takmičenja u Wisłi, nekoliko austrijskih skijaša-skakača imalo je pozitivan test na koronavirus, među njima i Schlierenzauer. Sezonu je morao završiti krajem februara 2021. nakon povrede križnih ligamenata na takmičenju u okviru Kontinentalnog kupa u Brotterodeu.

Dana 21. septembra 2021. objavio je završetak karijere.

## Rezultati u Svjetskom kupu 
### Pobjede 
 – 3. 2. 2013. održana su dva takmičenja

### Ostala postolja 
### Postolja po sezonama 
### Ekipne pobjede 
### Ukupni poredak 
### Novogodišnja turneja 
### Svjetski kup u letovima 
### Ljetni Grand Prix 
### Raw Air 
### Willingen Five 
### Planica 7 
### Nordijska turneja 
## Rekordi skakaonica 
### Aktualni 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt
* Schlierenzauerov profil na FIS-u 

Kategorija:Rođeni 1990.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Fulpmes
Kategorija:Austrijski skijaši-skakači
Kategorija:Austrijski olimpijci u skijaškim skokovima
Kategorija:Skijaši-skakači na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Skijaši-skakači na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Osvajači zlatne medalje na Olimpijskim igrama (Austrija)
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Austrija)
Kategorija:Osvajači bronzane medalje na Olimpijskim igrama (Austrija)
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 2014.