open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Buharijin "Sahih"

mini|200px|Naslovna stranica "Sahih Buhari" na bosanskom jeziku
**Sahih zbirka** (Arapski: الجامع الصحيح, El-Džami el-Musned es-Sahih, poznatija kao **Sahih Buhari** (Arabic: **صحيح البخاري**) je jedna od šest takozvanih „Kutubu sitte“ ili „"Šest vjerodostojnih zbirki" hadisa. Mnogi islamski učenjaci je nazivaju najvjerodostojnijom knjigom nakon Kur'ana.

## Kolekcija 
Ova zbirka hadisa je sakupljena od islamskog učenjaka Imama Buharija, koje je skupljao tokom cijeloga života. Buhari je pripadao šafijskoj pravnoj školi. Putovao je širom islamskoga svijeta dok su na vlasti bili Abasidi.
Knjiga sadrži hadise vezane za skoro svaki aspekt života i adekvatne islamske upute vezane za nj. kao što je način molitve i ostali ibadeti direktno od Muhammeda. Knjiga sadrži 9 tomova. Prenosi se da je sam Buharija, prije nego bi napisao neki hadis u svoju zbirku, klanjao dva rekata molitve i tražio uputu od Allaha. Zatim istražio hadis da se uvjeri dali prolazi kroz potrebne kriterije, a tek onda ga uvrstio u zbirku. 
Prije nego je Buharija završio svoju zbirku 846. godine, proveo je oko 25 godina posjećujući islamske učenjake širom islamskog svijeta u potrazi za njima i potvrdi vjerodostojnosti. U koji god grad bi došao, okupilo bi se na stotine ljudi da slušaju predavanja o hadisu.

## Komentari 
Mnogi islamski učenjaci su napisali komentare na „Sahih Buhari“, kao što su:
* Fath el-Bari od Ibn Hadžer Askalani (najpoznatiji). 
* Umdat el-Kari
* Iršad el-Sari od El-Kastalani

## Sahih Buhari danas 
Danas je Sahih Buhari najprihvaćenija zbirka hadisa od sunitskih muslimana, koji je smatraju najvjerodostojnijom knjigom nakon Kur'ana. Štampana je na skoro svim jezicima svijeta, u dosta izdanja.

## Također pogledajte 
* Hadis
* Muslim
* Ibn-Kesir
* Muslimov "Sahih"
* Nesaijev "Sunen"
* Ebu Davudov "Sunen"
* Tirmizijin "Sunen"
* Ibn-Madžin "Sunen"
* "El-Muveta"

## Vanjski linkovi 
* Prijevod Sahih Buhari (eng)
* Online izdanje Buharijeve zbirke hadisa Sahih Buhari 

Kategorija:Književnost
Kategorija:Srednji vijek
Kategorija:Hadisi
Karni

**Karni** (latinski: Carni) su bili pripadnici naroda čiji su jezik i kultura bili srodni Keltima a njihovo se postojanje i djelovanje postavlja u vrijeme od IV stoljeća p. n. e. i to na području istočnih Alpa. Tvrdi se i da je ovo pleme pripadalo grupi venetskih naroda, tako historičar J.J. Wilkes navodi da jezik kojim su govorili Karni, Histri, Veneti i Liburni bio drugačiji od jezika kojim su govorila njima susjedna ilirska plemena. Prema tome, Karne treba posmatrati odvojeno od Ilira ili ih svrstati u miješanu, venetsko-ilirsku, grupu naroda. (Za posljednju tvrdnju može poslužiti logičko razmišljanje koje pretpostavlja neminovni međusobni kontakt, kulturnu razmjenu, stvaranje saveza i jačanje tih saveza, između ostalog, uspostavljanjem rodbinskih veza sklapanjem "miješanih" brakova između pripadnika susjednih plemena te česte seobe, tipične za antiku, tokom kojih su se davali i primali uticaji i dodatno usložnjavala struktura etničkih bića.) U području koje je tako gusto naseljeno keltskim plemenima nije teško zaključiti da su sve etničke grupe keltskog porijekla, pa su tako i Karni proglašeni Keltima. Prema još jednoj teoriji Karni, zapravo grupa nekoliko plemena, su bili srodni Venetima, Ilirima i Japodima a kasnije su, pod uticajem Kelta, postali *keltizirani*.

## Historija
Oko 400. godine p. n. e. Karni su sa ravnica oko rijeka Rajne i Dunava doselili na područje istočnih Alpa (teritorije današnje Slovenije i sjevero-istočne Italije) oko rijeke Soče i gornjeg toka Save  . Veoma brzo Karni ostvaruju kontakt sa Venetima, Histrima i Liburnima te skupa stvaraju tzv. kaštelijersku kulturu (graditelji utvrđenih naselja - *kaštela*). Prema imenu Karni nazvani su Karnijske Alpe (italijanski: *Alpi Carniche*, njemački: *Karnische Alpen*), historijska pokrajina *Kranjska* i grad Kranj, u Sloveniji.

U II stoljeću p. n. e. Karni potpadaju pod vlast antičkog Rima, preciznije, 115. godine p. n. e. konzul Marco Emilio Scauro (oko 163-89. godine p. n. e.) postiže konačni trijumf nad Karnima. Pod rimskom uticajem Karni su relativno brzo latinizirani.

Plemena Skordisci, Breuci, Karni i Dardanci su bili najranija prepreka rimskoj ekspanziji na Balkan ali kasnije su odigrali bitnu ulogu u odbrani rimskih provincija od upada Germana.

U kasnijim stoljećima, pod pritiskom nadolazećih Slavena i Germana, teritorija Karna se sužava samo na planinska područja i dijelu nizije u *Furlaniji* (Friuli, Italija).

O Karnima su pisali antički historičari Livije, Plinije i Strabon.

## Reference
## Izvori i vanjski linkovi
* The Illyrians by J. J. Wilkes, 1992,  
* Enciklopedija Slovenije; knjiga 5, Mladinska knjiga, Ljubljana, 1991
* Panonija
* Ivica Degmedžić: Sjeverno i istočno područje Ilira (referat sa Simpozijuma o Ilirima u antičko doba, Sarajevo, 10.05.1966)

Kategorija:Iliri
Vozačka dozvola

**Vozačka dozvola** je osnovni dokument kojim vozač dokazuje da smije upravljati određenom vrstom i kategorijom motornog vozila. Kategorije motornih vozila kojima vozač ima pravo upravljati su pri izdavanju navedene u vozačkoj dozvoli. Za vrijeme upravljanja motornim vozilom, vozač je dužan sa sobom imati vozačku dozvolu i istu na zahtjev službene osobe pokazati.

Datoteka:DE licence front.jpg|Njemačka vozačka dozvola, prednja strana
Datoteka:DE licence back.jpg|Njemačka vozačka dozvola, zadnja strana

## Reference 
Kategorija:Saobraćaj
Kategorija:Dokumenti
Sahalin

mini|desno|350px|Položaj Sahalina u Rusiji
**Sahalin** je izduženi otok na Ruskom dalekom istoku u sjevernom Pacifiku, površine 72.492km2. Zajedno s Kurilskim otocima čini teritorijalnu jedinicu Sahalinska oblast s glavnim gradom Južno-Sahalinskom. Proteže se u smjeru sjever-jug otprilike 700km. Na ostrvu se počinju iskorištavati velika nalazišta nafte i plina. Aerodrom Južno-Sahalinsk služi za zračni promet u ovoj oblasti.
Starosjedioci na ostrvu su narodi Ainu, Oroks i Nivkhs.

## Reference 
Kategorija:Ostrva u Rusiji
Kategorija:Tihi okean
Lazar Branković

mini|desno|Lazar Branković
**Lazar Branković** (1421-20. januar 1458.) bio je despot Srbije od 1456. do 1458. Lazar je bio jedino muško dijete Đurđa Brankovića i Jerine Kantakuzin koje nije bilo osljepljeno.

## Vladavina 
Lazar Branković preuzima vlast nakon smrti Đurđa Brankovića1456.

Njegova kratka vladavina bila je obilježena sukobima s majkom i braćom. Godine 1457. zakleo se na vjernost osmanskom sultanu Mehmedu II.

Pošto despot nije imao muške djece, nakon njegove smrti nastupio je *interregnum* koji je okončan vjenčanjem njegove najstarije kćerke sa Stjepanom Tomaševićem.

## Brak i porodica 
Bio je oženjen Jelenom Paleolog od 1446. do smrti. S njom je imao tri kćerke:
* Jelena Branković (Mara), posljednja bosanska kraljica,
* Jerina Branković, i
* Milica Branković.

## Reference 
Kategorija:Srpski vladari
Lazar
Oberwart (okrug)

**Okrug Oberwart** nalazi se u središnjem dijelu austrijske pokrajine Gradišća.

## Upravna podjela 
mini|400px|Općine u okrugu Oberwart
Okrug se sastoji od ukupno 32 općina. Od toga su tri grada i 11 općina sa statusom *Markt*.

*
Jelena Paleolog

**Jelena Paleolog** je bila supruga srpskog despota Lazara Brankovića.

Bila je kćerka morejskog despota Tomaša Paleologa i Katarine Akajske. Njen otac je bio sin bizantskog cara Manojla II Paleologa. Godine 1446. udala se za Lazara Brankovića, srpskog prijestolonasljednika. S Lazarom je imala tri kćeri:
* Jelena Branković (Mara), posljednja bosanska kraljica,
* Jerina Branković, i
* Milica Branković.

Godine 1456. umire njen svekar, Đurađ Branković, te njen muž nasljeđuje srpsko prijestolje. Nakon muževe smrti 1458. Jelena je ušla u tročlano namjesništvo koje je upravljalo Srbijom sve dok Jelena nije svoju najstariju kćer udala za bosanskog prijestolonasljednika Stjepana Tomaševića.

## Literatura 
* *Jelena Paleolog-Branković: žena despota Lazara Brankovića (1456-1458)*, Dejan Nikolić

Jelena
Kategorija:Brankovići
Kategorija:Supružnici srpskih vladara
Kategorija:Regenti
Amstetten (okrug)

**Okrug Amstetten** nalazi se u zapadnom dijelu austrijske savezne pokrajine Donje Austrije.

## Upravna podjela 
mini|400px|Općine u okrugu Amstetten
Okrug se sastoji od ukupno 34 općine. Od toga su tri grada i 17 općina sa statusom *Markt*. Broj stanovnika u pojedinoj općini nalazi se u zagradi.

## Također pogledajte 
* Spisak naselja u okrugu Amstetten

## Reference 
*
Amstetten (grad)

Položaj grada Amstetten u okrugu Amstetten|300px|mini
**Amstetten** je grad i političko središte okruga Amstetten u austrijskoj saveznoj pokrajini Donjoj Austriji.

## Historija
Današnje naselje Amstetten se prvi put spominje 1111. g. Najveći napredak grad je doživio u 19. vijeku kada se desila velika industrijalizacija naselja i dolazak željeznice.

## Gradovi partneri
* , Alsfeld, od 1979. godine;
* , Ruelle-sur-Touvre, od 1992. godine;
* , Pergine Valsugana, od 1999. godine;
* , Podolsk

## Reference 
Kategorija:Gradovi u Donjoj Austriji
Kategorija:Okrug Amstetten
Lilienfeld (čvor)

* Lilienfeld, grad i sjedište istoimenog okruga u Austriji
* Lilienfeld (okrug), okrug u austrijskoj pokrajini Donjoj Austriji
* Lilienfeld (samostan), samostan u istoimenom gradu u Austriji
Lilienfeld (okrug)

**Okrug Lilienfeld** nalazi se u južnoom dijelu austrijske savezne pokrajine Donje Austrije, na granici sa pokrajinom Štajerskom.

## Upravna podjela 
mini|400px|Općine u okrugu Lilienfeld
Okrug se sastoji od ukupno 14 općine. Od toga su dva grada i 6 općina sa statusom *Markt*. Broj stanovnika u pojedinoj općini nalazi se u zagradi.

*
Ramsau (čvor)

* Ramsau am Dachstein, općina u austrijskoj pokrajini Štajerskoj
* Ramsau, općina u austrijskoj pokrajini Donjoj Austriji
* Ramsau im Zillertal, općina u austrijskoj pokrajini Tirolu.
Mobilni telefon (knjiga)

**Mobilni telefon** () je apokaliptični i post-apokaliptični naučno-fantastični, horor roman od američkog pisca Stephena Kinga izdat 2006. godine. Radnja govori o umjetniku (crtač stripova) koji pokušava da nađe sina, nakon iznenadne misteriozne bolesti pruzrokovane signalom preko mobilnih telefona, pretvarajući čovječanstvo u neku vrstu zombija.

## Radnja 
Clayton Riddell, umjetnik iz Mainea, crtač stripova, odvojen od supruge Sharon i sina Johnnija
je na putu u izdavačku kuću koja je upravo otkupila njegov strip na kojemu dugo radi. Dok se sprema da to proslavi, neko ili nešto je pokrenulo misteriozni impuls preko globalne mobilne mreže, pretvarajući korisnike koji su koristili mobilne telefone u krvožedne, raspamećene, ubistvene i nečovječne kreature. Clay se udružuje sa grupom prolaznika koji nisu zaraženi kao ni on, i prisustvuje rušenju civilizacije, i posmatrajući nemilosrdnu, apsurdnu i krvavu međusobnu bitku zaraženih i onih koji to u prvi mah nisu postali. Nakon početnog šoka koji su doživjeli oni koji nisu zaraženi, Clay odlučuje da putuje do svoje kuće koja je u drugom gradu da bi spasio sina i suprugu. Put do kuće je moguć samo noću jer “telefonci” kako ih je Clay zvao, nestaju noću, i grad koji je danju apokaliptično haotičan, pun krikova, ekplozija, noću iznenada zapada u apsolutnu tišinu i mir.

Clayovi saputnici: Tom, ekscentrični, stariji čovjek, koji uvijek i svemu daje racionalno objašnjenje, Alice, 16-godišnjakinja, uplašena, zbunjena, i Ray srednjovječni razumni i hrabri muškarac, nakon nekoliko dana pređenog puta dolaze u New Hampshire Gaiten akademiju.
Tu susreću nastavnika Charlesa Ardai i jednog preživjelog učenika po imenu Jordan.  
Tu saznaju da “telefonci” preko noći se sabiraju na određena mjesta i tu zapadaju u čudan san.
Upravo jedno takvo sabiralište je bilo na stadionu blizu škole.
Grupa je odlučila da napadne i uništi jedno takvo okupljalište telefonaca, što i uspjevaju. 
Nakon toga “telefonci” se okome na čudan način na njih, naime, danju ih upućuju na mjesto po imenu “Kashwak” i pomoću određenih smjernica na  koje grupa nailazi, a koje telefonci ostavljaju danju, grupa stiže do okupljališta onih koji nisu zaraženi.
Tu se dešava konačni obračun među telefoncima i onim koji to nisu.

## Film 
8. marta 2006. godine je objavljeno da je Dimension Films kupio autorska prava na roman i da će režiser Eli Roth, (poznat po filmovima “Hostel” i  “Cabin Fever”) režirati film i da će se pojaviti u kinima 2009. godine.

## Vanjski linkovi 
* IMDB podaci o dolazećem filmu
* Službena stranica pisca

Kategorija:Romani iz 2016.
Kategorija:Djela Stephena Kinga
Baden

* Baden (okrug), okrug u austrijskoj pokrajini Donjoj Austriji
* Baden (grad), grad i sjedište istoimenog okruga u Austriji.
* Baden-Baden, grad u njemačkoj pokrajini Baden-Württembergu
* Baden AG, grad u švicarskom kantonu Aargau
Grabos

**Grabos** (Grabus) bio je najmoćniji ilirski kralj nakon smrti kralja Bardilisa 358. godine p. n. e. Pripadao je plemenu Grabi (Grabaei, malo pleme koje je naseljavalo područja oko Skadarskog jezera). Ilirska kraljevina je tokom IV i III stoljeća p. n. e. predstavljala nezaobilazan faktor u odnosima među zajednicama južnog Balkana. Kralj Grabos je 357. godine p. n. e. sklopio savez sa halkidičkom ligom protiv Makedonije. U Olintusu se se nalazi nedovršeni natpis u čast *Grabosa iz Ilirije*. Vjerovatno je odbačen jer je halkidička liga smatrala da je savez sa Filipom Makedonskim bolji po njih.

Grabos je godine 356. sklopio sličan savez je sa Atenjanima, Lizipom iz Peonije i Cetriporisom iz Trakije kako bi se oduprli sve jačim Makedoncima. U Atini se nalazi mramorna stela sa natpisom u slavu saveznika ukrašena na vrhu reljefom koji prikazuje konja koji se propinje .

Ipak, Filip II je napao njihovu koaliciji prije nego što su uspjeli udružiti snage. U velikoj bici, Parmenion, (oko 400-330. godine p. n. e., vojskovođa u službi Filipa II Makedonskog i Aleksandra Velikog) porazio je Grabosa koji je nakon toga morao prihvatiti Makedonsku supremaciju.

Nakon Grabosa, kraljevstvom je vladao Pleuratus I (od 344. p. n. e.) 
## Izvori i vanjski linkovi
*
*
*
*
*Diodor, XVI, 22,
*Harding, Philip. *From the End of the Peloponnesian War to the Battle of Ipsus*, 1985. ISBN 0521299497
*Enver Imamović, O elementima političkog organiziranja ilirskih zajednica, sa: http://www.network54.com/Forum/63400/thread/1055880898/last-1055880898/Helenizam+juzne+Ilirije-+O+elementima+politickog+organiziranja+ilirskih+zajednica
*Ilirski vladari

## Reference
Kategorija:Ilirsko kraljevstvo
Mara Branković

200px|mini|desno|Lik Mare Branković sa Esfigmenske povelje (1429)

**Mara Branković** (1412 - 1487)) je bila kćerka srpskog despota Đurđa Brankovića i njegove prve supruge, sestre trapezuntskog cara Ivana IV. Zaruke su trebale spriječiti napad Osmanskog Carstva na Srbiju. U trenutku zaruka Mara je imala 21 godinu, a njen zaručnik 36. Mara je 1457, nakon smrti maćehe, za koju se vjerovalo da je bila otrovana od svog najmlađeg sina, Marinog polubrata Lazara, pobjegla u Osmansko Carstvo zajedno s mlađim, slijepim polubratom Grgurom. U Osmanskom Carstvu velikodušno ju je primio njen posinak, sultan Mehmed II, koji ju je tretirao kao majčinsku figuru. Imala je vlastiti dvor u Ježevu, ali je bila prisutna i na sultanovom dvoru. Mara je znala da Mehmed II planira osvojiti Srbiju, te se nije protivila njegovoj namjeri. Mara je živjela u milosti svoga posinka, koji joj je 1459. poklonio Manastir svete Sofije sa svim njegovim prihodima. U dokumentu kojim joj sultan poklanja manastir, on je naziva svojom majkom i gospodaricom kršćanskih plemkinja.

Godiine 1459. Marin polubrat Grgur je napustio njen dvor i zamonašio se na Svetoj gori. Deset godina kasnije, na dvoru joj se pridružila sestra, Katarina, celjska grofica. Dvije sestre, pogotovo Mara, bile su vrlo uticajne u Osmanskom Carstvu. Mara je na svoj dvor primala izbjegle srpske plemiće i vodila vanjskopolitičke poslove u sultanovo ime. Mara je lično primala mletačke ambasadore, koji su je nazivali *carevom maćehom* i *maćehom velikog Turčina*. Za vrijeme rata između Mlečana i Turaka, Mara i njena sestra Katarina su igrale ulogu diplomata koji su posredovali između dvije strane. Zajedno sa sestrom, Mara je primala dubrovačke ambasadore.

Među ostalim, Mara je na svoj dvor primila i kćer svoga brata Lazara, posljednju bosansku kraljicu Maru.

Sojom obavezom je smatrala zaštitu pravoslavnog naroda koji je živio na teritoriji njenog posinka. Izdvajala je vlastiti novac za održavanje manastira i crkvi. Bila je vrlo uticajna pri izboru crkvenih vođa.

Mara je ostala iznimno uticajna i nakon Mehmedove smrti, odnosno tokom vladavien njegovog nasljednika, Bajazida II. Umrla je u Ježevu 14. septembra 1487.

## Reference 
## Također pogledajte 
* Brankovići

Mara
Kategorija:Osmansko Carstvo
Kategorija:Rođeni 1412.
Kategorija:Umrli 1487.
Kategorija:Srpska Despotovina
Mitilos

**Mitilos** (gr. MITYΛOΣ) je bio Ilirski kralj iz III stoljeća p. n. e. (vladao od 270. godine p. n. e.). Poznat je kao drugi ilirski kralj koji je kovao svoj novac, oko deset godina nakon Monuniusa (vladao oko 300-280. godine p. n. e.). Moguće je da je Mitilos bio Monuniusov sin.

Svoj novac kovao je u Dyrrhachiumu (današnji Drač u Albaniji). Moguće da je stolovao i u Bilisu (zapadno od današnje Valone). Primjerci ovog ilirskog novca čuvaju se u Arheološkom muzeju u Zagrebu, Hrvatska. Bronzani novčić ima na aversu utisnutu Heraklovu glavu a na reversu se nalaze prikazani Heraklovi atributi: tobolac, luk i buzdovan sa riječima BAΣIΛEΩΣ - bazileus, kralj i MITYΛOY.

Zabilježeno je da se Aleksandar II iz Epira uspio odbraniti od napada vojske Mitilosa. Mitilos je pripadao plemenu Dardanci koje je u dato vrijeme doživljavalo eskpanziju i smatra se da je on imao važniju ulogu od običnog plemenskog vođe. Naime, Dardanci su uspjeli ostvariti kontrolu nad Taulantima i širiti svoje teritorije na sjever, u dolini rijeka Morava i Nišava i istok, prema Peoniji.

## Literatura 
*
* Duje Rendić-Miočević, Ilirski vladarski novci u Arheološkom muzeju u Zagrebu.
* J. J. Wilkes, The Illyrians, 1992, .
* The Cambridge Ancient History, by contributor Frank William Walbank, 1984, , 9780521234450.

## Reference 
Kategorija:Ilirsko kraljevstvo
Kleitus

**Kleitus** (Kleit, Klit, Cleitus) bio je ilirski vladar iz plemena Enhilejci ili Dardanci. Vladao je od 335. godine p. n. e. Otac mu je bio Bardilis I (vladao od 385-358. godine p. n. e.) i po njemu je nazvao i svoga sina (Bardilis II, vladao od 295-290. godine p. n. e.).

Kleitus i Glaukijas iz plemena Taulanti su se 335. godine p. n. e. udružili u borbi protiv Aleksandra Makedonskog. Kao odgovor na to, Aleksandar je krenuo s vojskom u opsadu utvrđenog Peliuma (Pelion). Glaukijas i Kleitus su bili iznenađeni brzim dolaskom Makedonaca jer tada još nisu bili spojili svoje snage. Čini se i da je nedostajalo koordinacije u djelovanju Galukijasa i Kleitusa jer je Aleksander bio u teškoj situaciji i sa sve manje zaliha. Antički historičar Arijan (oko 86-146. godine n. e.) navodi da je Kleitus "žrtvovao tri dječaka, tri djevojčice i tri ovna uoči bitke protiv Aleksandra Velikog".

Glaukijas je uhvatio u klopku Aleksandrovog generala Filotasa koji je bio upućen po zalihe. Aleksandar mu je požurio pomoći i spriječio Glaukijasa od napada na Filotasa. Na kraju je Aleksandar zauzeo Pelium i otjerao Glaukijasa i Kleitusa a zatim pridobio ostale ilirske vođe da mu se pridruže u pohodu na Perziju. Kleitus se sklonio u taulantskim planinama.

Razlog Aleksandrove pobjede leži u disciplini i njegovom ratnom geniju (i možda, sreći, zna li sa da su oko 50 godina prije ovog događaja Makedonci bili teško poraženi).

## Literatura 
*
*
## Reference 
## Vanjski linkovi
*David J. Lonsdale, Alexander the Great, Routledge, 2007, , 9780415358477
*J.J. Wilkes, The Illyrians, Wiley-Blackwell, 1996, , 9780631198079
*Historija Balkana
*Ilirski kraljevi
*Antičke armije

Kategorija:Ilirsko kraljevstvo
Brankovići

**Brankovići** su bili srpska vlastelinska i vladarska porodica iz 14. i 15. stoljeća.

## Historijat dinastije 
Rodonačelnik dinastije bio je sevastokrator Branko Mladenović. On je imao dva sina, Nikolu Radonju (umro 1399. godine) i Vuka Brankovića (umro 1397. godine). Nikola Radonja se nakon tragične smrti žene i dvije kćeri zamonašio i živio na Svetoj gori. Vuk Branković je bio oženjen Marom, kćerkom Lazara Hrebljanovića i Milice Nemanjić.

Vuk i Mara Branković imali su tri sina: Grgura, Đurđa i Lazara. Grgur se zamonašio i kao monah Gerasim umro u Hilandaru 1408. godine, a Lazar je ubijen tokom bitke 1410. godine. Pošto njegov dajdža, despot Stefan Lazarević nije imao djece, Đurđa je proglasio svojim nasljednikom. Đurađ je od 1427. do 1456. godine vladao kao despot Srbije. 

Đurađ se ženio dva puta. Ime prve supruge nije sačuvano. Njegova druga supruga je bila Jerina Kantakuzin, praunuka bizantijskog cara Ivana VI Kantakuzina. Iz ta dva braka je imao četiri sina i tri kćeri. Kćerka Mara (1412-1487) poslana je 1435. godine u harem turskog sultana Murata II. Sinovi Grgur i Stefan su osljepljeni 1441. godine naredbom turskog sultana Murata II. Grgur se pred smrt zamonašio i kao redovnik German umro 1459. godine u Hilandaru. Iz izvanbračni veze imao je sina Vuka. 

Lazar je bio najmlađi sin despota Đurđa Brankovića i jedini koji nije bio osljepljen. Bio je vladajući despot Srbije od 1456. do svoje iznenadne smrti 1458. godine. Bio je oženjen bizantijskom princezom Jelenom Paleolog, kćerkom despota Tomaša Paleologa. Imali su tri kćeri: Jelenu Branković, Jerinu i Milicu. Najstarija, Jelena, bila je udata za bosanskog kralja Stjepana Tomaševića u aprilu 1459. godine, a kao bosanska kraljica nosila je ime Marija.

Kada su Osmanlije osvojile Srbiju 1459. godine, Brankovići su izgubili vlast. Dinastija je izumrla smrću trojice unuka Đurđa Brankovića, njegovih posljednjih potomaka u muškoj liniji.

## Također pogledajte 
* Nemanjići

*
Kategorija:Srpske dinastije
Gänserndorf (okrug)

**Okrug Gänserndorf** nalazi se u istočnom dijelu austrijske savezne pokrajine Donje Austrije, na granici sa Slovačkom.

## Upravna podjela 
mini|400px|Općine u okrugu Gänserndorf
Okrug se sastoji od ukupno 44 općine. Od toga je pet gradova i 26 općina sa statusom *Markt*. Broj stanovnika u pojedinoj općini nalazi se u zagradi.

## Također pogledajte 
* Spisak naselja u okrugu Gänserndorf

*
Gänserndorf (čvor)

* Gänserndorf, grad i sjedište istoimenog okruga u Austriji
* Gänserndorf (okrug), okrug u austrijskoj pokrajini Donjoj Austriji
Mousefuckers

"Mousefuckers" je drama Almira Imširevića, napisana 2009. godine za potrebe pozorišnog projekta "Nakon pada". Goethe Institut je iz 15 evropskih država okupio 19 dramskih pisaca koji su napisali dramske tekstove inspirirane društveno-političkim promjenama u Evropi 20 godina nakon pada Berlinskog zida.

Radnja "Mousefuckersa" smještena je u Ženevu. Dva mlada para, Ajša i Enki iz Sarajeva, te Tamara i Gile iz Beograda, provode zajedničku noć u malom iznajmljenom stanu. Razračunavaju se sa vlastitom prošlošću i godinama nakon bijega iz "domovine", shvataju da krivicu trebaju tražiti u sebi samima, a ne u drugima.

Drama je premijerno izvedena u SARTR-u (Sarajevo), 25. aprila 2009. godine.

Režija: Faruk Lončarević
Igraju: Jasenko Pašić, Snežana Alič, Mirela Lambić, Adnan Hasković i Sanin Milavić.

Kategorija:Drama

**NAGRADE**:

Najbolja BH drama - 8. Festival bosanskohercegovačke drame, Zenica 2009

## Reference 
## Vanjski linkovi
Sud Bosne i Hercegovine

**Sud Bosne i Hercegovine** osnovan je da bi se osiguralo efikasno ostvarivanje nadležnosti države Bosne i Hercegovine, poštovanje ljudskih prava i vladavine zakona na njenoj teritoriji. Sjedište Suda nalazi se u Sarajevu.

## Historijat 
Visoki predstavnik u Bosni i Hercegovini je 12. novembra 2000. godine proglasio Zakon o Sudu Bosne i Hercegovine a Parlament Bosne i Hercegovine ga usvojio 3. jula 2002. godine.

## Nadležnost 
Sud Bosne i Hercegovine je nadležan za krivična djela utvrđena zakonom države Bosne i Hercegovine kad se tim zakonom određuje nadležnost Suda za ta krivična djela.

Osim toga, u nadležnosti Suda je također da: 
* zauzima konačan i obavezujući stav vezan za provođenje zakona države i međunarodnih ugovora na zahtjev bilo kojeg suda entiteta ili bilo kojeg suda Brčko Distrikta kojem je povjereno provođenje zakona države;
* odlučuje o pitanjima koja se tiču provođenja međunarodnih i međuentitetskih krivičnih propisa, uključujući i odnose sa Interpolom i drugim međunarodnim policijskim organima, te uključujući transfer osuđene osobe, izručenje i predaju osoba po zahtjevu bilo kojeg organa na području Bosne i Hercegovine, druge države, odnosno međunarodnog suda ili tribunala;
* rješava sukob nadležnosti između sudova iz Federacije Bosne i Hercegovine i Republike Srpske, i sudova entiteta i sudova Brčko Distrikta;
* odlučuje o ponavljanju krivičnog postupka za krivična djela predviđena zakonima države Bosne i Hercegovine.

## Organizaciona struktura 
Sudom rukovodi Predsjednik Suda čiji mandat traje 6 godina s mogućnošću obnove mandata.  Sud broji ukupno 48 sudija dok se sudska vijeća sastoje od po troje sudija.
Sud se sastoji od tri odjeljenja: krivično, upravno i apelaciono. Unutar odjeljenja postoje različiti odjeli, primjera radi Krivično odjeljenje se sastoji od sljedećih odjela:Odjel I za ratne zločine,
Odjel II za organizovani kriminal, privredni kriminal i korupciju i Odjel III za sva ostala krivična djela iz nadležnosti Suda.

## Također pogledajte 
* Sudski sistem Bosne i Hercegovine
* Ustavni sud Bosne i Hercegovine
* Ministarstvo unutrašnjih poslova Bosne i Hercegovine

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  – službeni sajt

Kategorija:Institucije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Sudovi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2002. u Bosni i Hercegovini
Nesaijev "Sunen"

desno|mini|150px|Naslovna stranica "Sunen Nesai" na bosanskom jeziku
**"Mali Sunen"** (Arapski السنن الصغرى‎), poznatiji kao **Sunen Nesaija** (Arapski سنن النسائي), je jedna od 6 glavnih zbirki hadisa sabranih od **Ahmeda ibn Šuajba ibn Ali En-Nesai** (829 – 915) i treća po "jačini" u nizu.
Prije nje je Sahih Buhari a zatim Sahih Muslim.
Sunen Nesaija sadrži 5.761 hadisa, koje je autor izabrao iz svog djela "Veliki Sunen". (Sunen el Kubra).

## Neke od karakteristika djela 
Islamski učenjaci su izdvojili neke karakteristike ovog djela u odnosu na ostale iz oblasti hadiske nauke:

*Imam En-Nesai na jednom mjestu sakuplja sve senede (lance prenosilaca) koji su u vezi sa određenim tekstom hadisa, upravo onako kako je radio i imam Muslim. On ih parcijano ne navodi kao imam Buharî, pa, otuda, neki autori preferiraju njegov Sunen nad Sahihom imama Buharija, obzirom da je on dijelio hadise u svojoj zbirci na više dijelova i navodio ih u više različitih poglavlja, što je istraživačima otežalo pronalaženje i služenje tim hadisima. 
*Kada imam En-Nesai navodi predaje koje oponiraju jedna drugoj, onda on preferira onu čiji su prenosioci jači.
*On je, uz ime prenosioca, često navodio i puno ime, kako ne bi kod istraživača bilo nedoumica o kojem prenosiocu se radi.
*Čuva hadise sa njihovim kompletnim "senedima" (lancima prenosilaca) i ne izostavlja ih, izuzev samo u dva slučaja u Sunenu dok imam Buharî ima znatan broj muallek-predaja, dakle, sa nepotpunim lancem prenosilaca.
*Uporebljava terminologiju koju su muhadisi tog vremena koristili, npr.: "hadis-munker", "gajru mahfuz", "lejse bi sabit" i sl.
*Ukazivanje na povjerljivost ili nepovjerljivost nekog od prenosilaca odmah nakon citiranja hadisa njegova je prepoznatljiva karakteristika, što nisu prakticirali ni Buhari ni Muslim.
*Najmanje slabih (daif) predaja sadržano je u njegovom "Sunenu", odmah nakon Sahiha Buharije i Muslima.

## Reference 
## Također pogledajte 
* Sahih Buhari 
* Sahih Muslim 
* Sunen Ebu Davud 
* Tirmizijin Sunen 
* Sunen ibn Madže 
* "Muveta" imama Malika

Kategorija:Hadisi
Uenuku

[mini|desno|230 px|Dvostruka [duga - Uenukijev znak]]
U maorskoj mitologiji, **Uenuku** je bio smrtni čovjek koji je postao bog duge.

## Uenuku i Hine-pukohu-rangi
Jednoga dana na Zemlju su sa Neba sišle dvije sestre - Hine-pukohu-rangi, božica bijele magle i Hine-wai, božica kišne magle. Dok je Uenuku lovio po šumi, on ih je ugledao i zaljubio se u Hine-pukohu-rangi. Oteo ju je i oženio se njome. Ona mu se vraćala svake noći, ali bi u zoru odlazila. Rekla je da nikome ne govori o njoj sve dok ne rodi dijete. Za tajnu su znali samo Uenuku, Hine-pukohu-rangi i Hine-wai, koja je svoju sestru upozoravala kad se bliži dan. Jednog je dana Hine-pukohu-rangi rodila djevojčicu te Uenuku više nije mogao čekati. Rekao je svojim prijateljima za svoju ženu, ali oni nisu vjerovali da mu je božica žena, te su mu predložili da ju uhvati. On je čekao da ona dođe navečer u njegovu kuću. Tad je zatvorio sve prozore i nije dao njenoj sestri da ujutro dođe i upozori je na izlazak sunca. Hine-wai je došla po svoju sestru, ali ona je bila zatvorena, pa se sama vratila na Nebo, što je izazvalo sumnju među bogovima. Zato je Hine-pukohu-rangi ipak pobjegla sa svojim djetetom. Uenuku ju je neprestano tražio, a nakon mnogih godina, bog neba Rangi, prijašnji vladar svemira, mu se smilovao te ga je pretvorio u boga duge i dao mu besmrtnost kako bi se pridružio svojoj ženi i kćerki na Nebu. 

U muzeju u Te Awamutu na Novom Zelandu postoji velik kamen za kojeg lokalna legenda kaže da posjeduje duh Uenukua. 

Kategorija:Maorska mitologija
Bruck an der Leitha (okrug)

**Okrug Bruck an der Leitha** nalazi se u istočnom dijelu austrijske savezne pokrajine Donje Austrije. Bruck an der Leitha graniči na sjeveru sa Slovačkom, a na istoku sa austrijskom pokrajinom Gradišćem.

## Upravna podjela 
mini|400px|Općine u okrugu Bruck an der Leitha
Okrug se sastoji od ukupno 33 općine. Od toga su 5 grada i 14 općina sa statusom *Markt*. Broj stanovnika u pojedinoj općini nalazi se u zagradi (stanovnika: 1. januar 2017).

## Također pogledajte 
* Neusiedl am See (okrug)
* Eisenstadt-Umgebung

*
Apijan

**Apijan** iz Aleksandrije (grčki jezik: Αππιανός, latinski jezik: *Appianus Alexandrinus*, oko 95 – 165. godine), je bio historičar antičkog Rima grčkog porijekla. Živio je i djelovao u vrijeme vladavina rimskih imperatora Trajana, Hadrijana i Antoninusa Piusa. 
mini|Stranica latinskog prijevoda Apijanove "Rimske historije" Pier Candida Decembera u rukopisu Firenca, Biblioteka Medicea Laurenziana, Plut. 68.19.

## Život 
Apijan je rođen oko 95. godine u Aleksandriji. Sam navodi da je nakon obavljanja najviših dužnosti u rimskoj procinciji Egipat, oko 120. godine otišao u Rim gdje je obavljao advokatsku praksu i to u predmetima pred rimskim imperatorima. Oko 147. godine postavljen je za prokuratora, najvjerovatnije u Egiptu, prema preporuci njegovog prijatelja Markusa Kornelijusa Fronta (Marcus Cornelius Fronto). Mjesto prokuratora bilo je rezervisano za pripadnike viteške klase (equites).

## Djelo 
Svoje djelo "Historija Rima" (grčki Ῥωμαϊκά), napisao je na grčkom jeziku i to tzv. *aleksandrijskom* dijalektu (još i *helenistički* - Κοινὴ Ἑλληνική). *Historija Rima* sastoji se od 24 knjige napisane do 165. godine. Apijanova historija više je zbirka monografija nego hronološki slijed događaja. U svom radu je Apijan predstavio nekoliko ličnosti i zemalja pokrivajući razdoblje od najranijih vremena do rimskih osvajanja. Djelo mu je polovično sačuvano kroz vijekove; neke knjige su sačuvane u potpunosti, od nekih postoje bizantinski prijepisi a od ostalih su preživjeli fragmenti.

Apijanov književni stil nije atraktivan ali je sadržaj njegovog djela veoma vrijedan, naoročito oni dijelovi koji se odnose na period rimskih građanskih ratova. *Građanski ratovi*, u pet knjiga, pokrivaju period kraja Rimske Republike.

U *Historiji Rima* Apijan rijetko navodi svoje izvore ali očito se nije oslanjao samo na jedan. Može se prepoznati da je npr. koristio govor Marka Antonija nakon Cezarove smrti i da je kritikovao nepotpunost Avgustovih *Komentara o ilirskim ratovima*. U značajnoj mjeri poslužio se i radovima historičara iz vremena prije njegovog kao što su Polibije, Dionizije iz Halikarnasa, Livije, i drugi.

Apijanovi opisi Ilira i odnosa Rima sa njihovim susjedima na drugoj strani Jadranskog mora važan su izbor podataka o historiji zapadnog Balkana.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* William Smith (ed) (1870), *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology* Vol 1 str. 247-248
* Apijanova historija Rima  
* Wiki Classical Dictionary: Appian
* Apijanovi radovi na Internet Archive

Kategorija:Antički historičari
Gmünd (čvor)

* Gmünd, grad i sjedište istoimenog okruga u Austriji
* Gmünd (okrug), okrug u austrijskoj pokrajini Donjoj Austriji
* Gmünd in Kärnten, općina u austrijskoj pokrajini Koruškoj u okrugu Spittal an der Drau
Stari grad Čakovec

**Stari grad Čakovec** ili **Stari grad Zrinskih** je utvrda u centru grada Čakovca, sjedišta Međimurske županije, Republika Hrvatska. Prvi puta se spominje kao utvrda u 13. vijeku. Njen osnivač je grof Dimitrije Čak, po kojem je i grad Čakovec dobio ime.

Vlasnici utvrde, istovremeno gospodari Čakovca i međimurskog vlastelinstva, često su se mijenjali, a ona se tokom vijekova u više navrata nadograđivala, osobito u periodu vladavine plemićkih porodica Zrinski i Althan. Osim njih, utvrdom su gospodarili članovi aristokratskih porodica Lacković, Kanižaj, grofova Celjskih, Ernušt, Čikulin, i na kraju Feštetić.

Čakovečki se Stari grad sastoji od spoljnih odbrambenih zidina, bastiona, tlocrtno u obliku peterougla, koje su u današnjoj formi sagrađene pretežno u 16. i 17. vijeku. Unutrašnja četverougaona palača podignuta je vjerovatno u periodu porodice Ernušt (15. vijek), pregrađena za vrijeme Zrinskih (16. i 17. v.), a današnji oblik dobila u doba češko-austrijske porodice Althan oko 1743 godine, koja je staru renesansnu palaču pretvorila u monumentalni barokni dvorac. Taj je unutrašnji objekt kompleksa čakovečke utvrde projektovao bečki dvorski arhitekt Anton Erhard Martinelli. Oko utvrde nalazi se prostrani park, koji nosi ime Perivoj Zrinskih.

Stari grad u Čakovcu danas je simbol identiteta i tradicije Međimurske županije. U njemu se nalazi Muzej Međimurja, sa nekoliko odsjeka (arheološki, etnografski, kulturno-historijski, historijski, te likovna galerija) u kojima je sadržano ukupno oko 19.000 eksponata.

## Galerija 

Datoteka:Čakovec Stari Grad.jpg|Ulazni bastion Starog grada s unutarnje strane
Datoteka:Muzej Međimurja Čakovec.jpg|*Novi dvor*, danas Muzej Međimurja Čakovec
Datoteka:Stari grad Zrinskih, Čakovec - sjever.jpg|Stari grad Zrinskih - sjeverna strana
Datoteka:Stari grad Zrinskih, Čakovec (Croatia) - palača - jug.JPG|Unutarnja palača (*Novi dvor*) sa južne strane
Datoteka:Stari grad Zrinskih, Čakovec (Croatia) - sjeverozapad.JPG|Pogled sa sjeverozapada
Datoteka:Stari grad Zrinskih, Čakovec - sjeverozapadna kula.JPG|Sjeverozapadna kula
Datoteka:Stari grad Zrinskih, Čakovec - pogled iz zraka.JPG|Pogled na kompleks Starog grada Zrinskih iz ptičje perspektive
Datoteka:Zrinska garda Čakovec (Croatia) - straža.JPG|Pripadnici "Zrinske garde" kod spomenika u dvorištu Starog grada
Datoteka:Spomen ploča 300. obljetnice smaknuća P. Zrinskog i F. K. Frankopana 1671.JPG|Spomen-ploča Petru Zrinskom i Franu Krstu Frankopanu na ulaznoj kuli

## Također pogledajte 
* Knezovi Zrinski
* Frankopani

## Vanjski linkovi 
* Dvorci i kurije
* Stari grad Zrinskih - dvorac u centru Čakovca
* Stari grad Čakovec - simbol Međimurja
* U Starom gradu smješten je Muzej Međimurja
* Opis Čakovca holandskog naučnika Jakoba Tolliusa iz 1661.

## Literatura 
* Anđela Horvat, *Spomenici arhitekture i likovnih umjetnosti u Međumurju*, Zagreb, 1956.
* Rudolf Horvat, *Poviest Međimurja*, Zagreb, 1993. (pretisak izdanja iz 1944.) ()
* Zrínyi Károly, *Monografija grada Čakovca*, Čakovec, 2005. (prijevod izdanja iz 1905.) ()

Cakovec
Kategorija:Građevine u Čakovcu
Kategorija:Zrinski
Cakovec
Amiloza

**Amiloza** (grč. amylon) je polisahari napravljen od jedinica α-D-glukoze     
međusobno povezanih preko α(1→4) glikozidnih veza. Pored amilopektina, sastavni je dio prirodnog škroba, s masenim udjelom od 20-30% škroba. Unutar polimerne molekule nalazi se između 100-1400 glukoznih monomera. Zbog svoje čvrsto zbijene spiralne strukture, amiloza je otpornija na probavu od drugih molekula škroba i stoga je važan oblik otpornog škroba.

## Struktura 
thumb|200px|lijevo|Trodimenzionalna struktura Amiloze A
Amiloza A (video lijevo) je paralelna dvostruka spirala linearnih lanaca glukoze. Sastoji se od α(1→4) vezanih molekula glukoze. Atomi ugljika na glukozi su numerisani, počevši od aldehidnog (C=O) ugljika, tako da je u amilozi atom-1- ugljika na jednom molekulu glukoze vezan za atom-4 ugljika na sljedećem molekulu glukoze (α(1→4) veze). Strukturna formula amiloze je na slici desno. Broj ponovljenih podjedinica glukoze (n) je obično u rasponu od 300 do 3000, ali može biti i više hiljada.

Postoje tri glavna oblika lanaca amiloze. Mogu postojati u neuređenoj amorfnoj konformaciji ili u dva različita spiralna oblika. Mogu se vezati sa samim sobom u dvostrukoj spirali (A ili B oblik), ili s drugim hidrofobnim gostujućim molekulom kao što je jod, masna kiselina ili aromatski spoj. Poznati su kao V oblik kao i način na koji se amilopektin vezuje za amilozu u strukturi škroba. Unutar ove grupe postoji mnogo različitih varijacija. Svaki je označen sa V, a zatim indeksom koji označava broj jedinica glukoze po okretu. Najčešći je V6 oblik, koji ima šest jedinica glukoze za jedan krug. Postoje i V8 i eventualno V7 oblici. Oni pružaju još veći prostor za vezu molekula gosta.

Ova linearna struktura može imati određenu rotaciju oko phi i psi uglova, ali uglavnom vezani kisikom glukoznog prstena leže na jednoj strani strukture. Struktura α(1→4) promoviše formiranje spiralne strukture, omogućavajući formiranje vodoničnih veza između atoma kiseonika vezanih na ugljiku-2 jednog molekula glukoze i ugljiku-3 sljedećeg molekula glukoze.
Analiza difrakcije rendgenskih zraka vlakana u kombinaciji sa kompjuterskim preciziranjem strukture pronašla je A-, B- i C- polimorfe amiloze. Svaki oblik odgovara ili A-, B- ili C- obliku škroba. A- i B- strukture imaju različite spiralne kristalne strukture i sadržaj vode, dok je C-struktura mješavina A- i B- jediničnih ćelija, što rezultira srednjom gustinom pakiranja između ova dva oblika. Amiloza se radije stvara reakcijom kondenzacije između 2 alfa molekula glukoze kako bi se formirala glikozidna veza i voda.

## Reference 
Kategorija:Polisaharidi
Kategorija:Škrob
Perg (okrug)

**Okrug Perg** nalazi se u istočnom dijelu austrijske pokrajine Gornjoj Austriji.

## Upravna podjela 
mini|400px|Općine u okrugu Perg
Okrug se sastoji od ukupno 26 općina. Od toga su dva grada i sedamnaest općina sa statusom *Markt*. Broj stanovnika u pojedinoj općini nalazi se u zagradi.

*
Perg (čvor)

* Perg, okrug u austrijskoj pokrajini Gornjoj Austriji
* Perg, grad i sjedište istoimenog okruga u Austriji.
Grafite

**Grafite** (punim imenom: *Edinaldo Batista Libânio*) brazilski je nogometaš koji je najpoznatiji po igrama za njemački klub VfL Wolfsburg, s kojim je 2009. godine osvojio i jedinu titulu prvaka Njemačke u historiji kluba, a te je godine izabran i za najboljeg nogometaša u Njemačkoj, kao tek treći stranac kome je to uspjelo. Trenutno igra za brazilski Atlético Paranaense.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Rođeni 1979.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Jundiaí
Kategorija:Brazilski nogometaši
Kategorija:Nogometaši Al Sadda
Kategorija:Nogometaši VfL Wolfsburga
Kategorija:Nogometaši São Paula
Kategorija:Nogometaši Grêmija
Kategorija:Igrači na Svjetskom prvenstvu u nogometu 2010.
Aargau

**Aargau** je kanton na sjeveru Švicarske sa 581.562 stanovnika (2007). Službeni jezik u kantonu je njemački. Kanton je dobio ime po rijeci Aare. Stanovništvo je uglavnom katoličko (40%) i protestantsko(37%).

Glavne privredne grane su mašinska, elektronska i farmaceutska industrija. Tri od pet švicarskih nuklearnih elektrana su u kantonu Aargau.

Sastoji se od 213 općina.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt kantona

Kategorija:Kantoni u Švicarskoj
Aare

**Aare** ili **Aar**, je najduža rijeka koja i izvire i završava svoj tok u Švicarskoj. Ulijeva se u rijeku Rajnu. Rimski naziv za ovu rijeku je *Obringa*. Ovaj naziv spominje Ptolomej, kao pritoku Rajne, ali do danas nije sa sigurnošću utvrđeno da li je to Aar ili Mosel.

Njena ukupna dužina od izvora do ušća u Rajnu iznosi 295&nbsp;km. U svom toku, njen ukupni pad iznosi 1565 metara, a površina sliva joj je 17.779&nbsp;km2, gotovo cijelim dijelom unutar Švicarske, što je gotovo polovina površine zemlje, uključujući cijelu centralnu Švicarsku. Na njoj je izgrađeno više od 40 hidrocentrala.

## Vanjski linkovi 
* http://www.aareschlucht.ch/

## Reference 
Kategorija:Rijeke u Švicarskoj
Appenzell

* Appenzell (regija), regija u Švicarskoj i bivši kanton podijeljen 1597. na:
** Appenzell Innerrhoden
** Appenzell Ausserrhoden
* Appenzell (distrikt), distrikt u kantonu Appenzell Innerrhoden u Švicarskoj
* Appenzell (grad), grad u Švicarskoj
* Apencelski planinski pas, pasmina psa
* Apencelska kokoš, pasmina kokoški
* Apencelski sir, vrsta sira
* Benedictus Appenzeller, kompozitor iz vremena renesanse
* Appenzeller (pjevanje), čuveni standard u jodlovanju
Apencelska kokoš

mini|250px|Tri srebrno prošarane kokoši
**Apencelska kokoš** vrsta je kokoški porijeklom iz regije Appenzell u Švicarskoj. Rasa dolazi u dvije varijacije: *spitzhauben* i *barthuhner*. Obje varijacije javljaju se u crnoj, zlatno prošaranoj ili srebrno prošaranoj boji. Najrasprostranjenija varijanta jest srebrno prošaran *spitzhauben*.

Danas se uzgaja pretežno kao ukrasna ptica, ali nosi i zahvalan broj bijelih jaja. Kokoške su teške oko 1,6&nbsp;kg, a pijetlovi oko 2&nbsp;kg.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.appenzeller-und-schweizerhuhn.com/ueber-huehner

Kategorija:Rase kokoški
Apencelski sir

**Apencelski sir** ili **apenceler** (njem. *Appenzeller*) vrsta je kravljeg sira koji se proizvodi u regiji Appenzell u Švicarskoj.

Sir je boje slame, s malim rupama i zlatnim obodom. Posjeduje jak miris i voćni ukus, koji može varirati od blagog do jakog, u zavisnosti od starosti. Prodaju se tri vrste:
* *Klasični* – starost tri do četiri mjeseca (srebrni omot);
* *Surchoix* – starost četiri do šest mjeseci (zlatni omot);
* *Ekstra* – starost šest mjeseci ili duž (crni omot).

Apencelski sir proizvodi se najmanje 700 godina, a danas ga proizvodi približno 75 mljekara, svaka s različitim receptom. Većina recepata su poslovne tajne. U rekordnoj 2020. godini proizvedeno ga je više od 10.000 tona.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt o apencelskom siru

Kategorija:Švicarski sirevi
Kategorija:Kravlji sirevi
Kategorija:Polutvrdi sirevi
Appenzell Ausserrhoden

**Appenzell Ausserrhoden** je kanton na sjevero-istoku Švicarske sa 52.654 stanovnika (2007). Službeni jezik u kantonu je njemački. Stanovništvo je uglavnom protestantsko (51%) i katoličko (31%).

Nekada su Appenzell Innerrhoden i Appenzell Ausserrhoden činili jedinstveni kanton Appenzell, ali su se oni razdvojili 1597. iz religijskih razloga.

Sastoji se od 20 općina.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt kantona

Kategorija:Kantoni u Švicarskoj
Bruck an der Leitha

Položaj grada Bruck an der Leithau okrugu Bruck an der Leitha|300px|mini
**Bruck an der Leitha** je grad i političko središte okruga Bruck an der Leitha u austrijskoj saveznoj pokrajini Donjoj Austriji.

## Historija
## Reference
Kategorija:Gradovi u Donjoj Austriji
Kategorija:Okrug Bruck an der Leitha
Basel (višeznačna odrednica)

* Basel, grad u Švicarskoj
* Basel (kanton), historijski kanton u Švicarskoj, danas podjeljen na:
** Basel-grad, kanton u Švicarskoj
** Basel-provincija, kanton u Švicarskoj
* FC Basel, nogometni klub iz Basela
Basel-grad

**Basel-grad** je kanton na sjeveru Švicarske sa 185.227 stanovnika (2007). Službeni jezik u kantonu je njemački. Kanton se sastoji od općina Basel, Bettingen i Riehen, a površinom od 37&nbsp;km2 je najmanji kanton u Švicarskoj.

## Historija 
Ovaj kanton je nastao podjelom historijskog kantona Basel 1883. godine na kantone Basel-grad i Basel-provincija.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt kantona

Kategorija:Kantoni u Švicarskoj
Lavanda

**Lavanda ili lavandula** (lat.Lavandula angustifolia) je biljka iz roda *Lavandula* unutar kojeg se nalazi 39 vrsta.

## Karakteristike 
Lavanda raste kao grm do 1.2 metra visine i oko 1 metar širine. Bolje uspijeva u toplijim krajevima, mada postoje i vrste koje podnose i hladniju klimu.  Voli suha, zaklonjena mjesta, po toplim i krševitim padinama. Cvjeta od jula do septembra, a sjeme dozrijeva od augusta do oktobra. Cvjetovi su hemafrodični, to jest sadrže i tučak i prašnike (muške i ženske organe potrebne za razmnožavanje).

## Rasprostranjenost 
Lavanda uspijeva u regiji Mediterana južno do tropske Afrike i jugoistočno do Indije. Pretpostavlja se da je riječ lavanda izvedenica od latinske riječi lavare koja znači: *prati*.

## Hemijski sastav 
Lavanda sadrži eterično ulje gdje su glavni sastojci: linalil-acetat, geranil-acetat, geraniol, linalil, geranil-butirat. Osim toga, sadrži i derivate propionske i valerijanske kiseline, te tanina.

## Upotreba 
Lavanda se koristi najčešće za dobijanje lavandinog ulja koje se koristi kao antiseptik i u aromaterapiji.  Lavandino eterično ulje je jedno od najčešće korištenih u industriji kozmetike. 
Lavanda se koristi u kulinarstvu kao začin i dekoracija. Listovi i latice se koriste sviježe kao dodatak salatama, supama i kuvanim jelima. Cvjetovi se mogu kristalizirati sa šećerom i dodavati marmeladama, sladoledu i kao aromatični dodatak sirčetu za salate.

## Upotreba u medicini 
Ljekoviti dio lavande djeluje kao holagog i holeretik. Poznate su i druge ljekovite osobine lavande. Djeluje kao antispazmodik, antiseptik, diuretik, fermifug, emenagog i antireumatik. 
Poznate i dokazane indikacije: Insuficijencija jetre, grčevi u želucu, problemi respriatornog trakta kao što su, astma, gripa i bronhitis. Pomaže i kod tuberkuloze, oligurija i reumatizma. Lavanda je oficijelna ljekovita biljka prema farmakopeji bivše Jugoslavije. Upotrebljava se: eterično ulje lavande (lat.*Aethoreleum Lavandulae*). Takodje je registrovana i u britanskoj i njemačkoj farmakopeji.

## Primjena u narodnoj medicini 
Lavanda se često koristi u narodnoj medicini kao sredstvo koje pomaže boljem izlučivanje mokraće, to jest, kao diuretik, ublažuje grčeva u želucu, smiruje živce, i pomaže kod nadimanja stomaka(karminativ). U ove svrhe koriste se se vrhovi stabljike sa cvijetom glavicom, od koje se pravi čaj.

## Galerija 

Lavandula_angustifolia_001.JPG|Grm lavande
Abbaye_de_senanque_lavande.jpg|Gajena lavanda
Lavandula_angustifolia_002.JPG|Cvijet lavande
Lavander.jpg|Sušeni cvijet lavande

## Također pogledajte 
* Lista začina

## Reference 
## Literatura 
* Dr. Enes Hasanagić, *Ljekovito bilje i jetra*, Svjetlost, Sarajevo, 1984. str.203
* Sadik Sadiković, *Narodno zdravlje*, Svjetlost, Sarajevo, 1980.

## Vanjski linkovi 
* PFAF database Lavandula angustifolia 
* Čaj od lavande 
* Ljekovita svojstva lavande

Kategorija:Lamiaceae
Kategorija:Začini
Kategorija:Ljekovito bilje