Gigantopitek

***Gigantopithecus***
(grč.  γίγας -  *gigas*  = gigant, orijaš +  πίθηκος – *pithekos* = majmun) ili gigantopitek je  rod izumrlih  majmuna,  koji je postojao od možda prije 9,000.000 godina do prije oko 100  hiljada godina, u onim  oblastima gdje su sada Nepal, Kina, Indija i Vijetnam. Stavlja se u isti vremenski  i prostorni okvir sa nekoliko homininskih  vrsta. Fosilni ostaci sugeriraju da su pripadnici vrste  *Gigantopithecus blacki* bili najveći poznati veliki majmuni ikada i da su težili i oko 540&nbsp;kg.
## Fosili
 : prvootkriveni ostatak - kutnjak  *Gigantopithecus blacki* ]]
Prvo otkriće fosilnog ostatka pripadnika roda *Gigantopithecus* opisao je antropolog Gustav Heinrich Ralph von Koenigswald koji je našao 1935., u jednoj apotekarskoj prodavnici. Bio je to fosilizirani zub, koji je, u kožnoj kesici, visio na zidu skromne prostorije. Takvi (mljeveni)  zubi i kosti se koriste u nekim granama tradicijske [kineske medicine. Von Koenigswald je dao radno (teorijsko) ime vrste *Gigantopithecus*. Impresionirani veličinom kupljenog zuba, narednih decenija su mnogi istraživači tragali za ostacima divovskog praprimata. Neki su ga, u drugoj polovini 20. vijeka, dovodili u vezu sa legendom o misterioznom čovjekolikom orijašu pod popularnim imenom *Jeti* sa Himalaja. Te priče su bile tema različitih spekulacija, a ni do danas se nisu sasvim ugasile.

Nakon toga, pronađeni su i novi fosili gigantopiteka. Osim pomenutog kutnjaka, u pećini  *Liucheng*,  (Liuzhou), Kina, nađeni su brojni zubi  * Gigantopithecus blacki*, kao i nekoliko viličnih kostiju. Ovi pronalasci, kao ineki u Vijetnamu i Indiji,  ukazuju na to da je areal vrste   *Gigantopithecus * bio u jugoistočnoj Aziji.

U  1955., 47  zuba *G. blacki* je  pronađeno među pošiljkama navodno  „zmajevih  kostiju“ Kini. Tragom tih zuba do njihovog izvora,  došlo se  do oporavka  više zuba i prilično kompletne velike mandibule. Do 1958. godine,  restaurirane su tri mandible i više od 1.300 zuba. Ostaci oblika  *Gigantopithecus* su došli iz nalazišta Hubei,  Guangxi i Sichuan, iz skladišta za kineske medicinske proizvode, kao i iz pećinskih depozita. Svi ineski su ostaci ne  datiraju iz  istog perioda, a  fosili  iz Hubeija su iz  kasnijih vremana  nego drugdje u Kini. Zubi iz nalazišta Hubei su također i veći.

## Osobenosti
Način kretanja predstavnika roda *Gigantopithecus*' je neizvjestan,  jer nisu nađene karlice ili kosti nogu. Dominantan stav je da je hodao na sve četiri, kao i recentne gorile i čimpanza. Međutim, manjinsko mišljenje favorizira dvonožno kretanja. Ova pretpostavka se bazira samo na vrlo malo pronađenih ostataka vilica, pošto su sve u obliku slova U i proširene prema nazad. To omogućava prostor za dušnik unutar  vilica, omogućavajući lobanji da sjedi pravo na potpuno uspravnoj kičmi, ali ne  kao kod recentnih ljudi, nego otprilike ispred nje, kao kod  drugih velikih majmuna.
Većinski je stav da bi tako velika  težina  životinja stvarala ogroman pritisak na noge, gležnjeve i stopala ako je hodala  dvonožno.  Ako su  hodali  na sva četiri ekstremiteta, kao gorile, njihova težina bi bila bolje distribuira na sve ekstremitete.
The majority view is that the weight of such a large, heavy animal would put enormous stress on the creature's legs, ankles, and feet if it walked bipedally; while if it walked on all four limbs, like gorillas, its weight would be better distributed over each limb.

## Ishrana
Vilice  *Gigantopithecus*a su duboke i veoma debele. Kutnjaci su nisko okrunjeni i ravni,  sa jakom caklinom pogodan za snažno žvakanje. Premolari su široki sa konfiguracijom kao i molari. Očnjaci nisu ni šiljati ni oštri, dok su sjekutići mali, klinasti i usklađeni. Karakteristike zuba i čeljusti ukazuju da je životinja bila  prilagođena za žvakanje tvrde, vlaknaste hrane,  rezanjem, drobljenjam i brušenjem. *Gigantopithecus*ovi  zubi su  također imali veliki broj šupljina, sličnih onima kod divovskih  panda, čija hrana uključuje velike količine bambusa, može biti slična onoj  kod *Gigantopithecus*a. 
## Vrsta
[500px|thumb|Poređenje 1,8-meterskog [čovjeka sa *Gigantopithecus blacki* (lijevo) i  *G. giganteus* (desno), bazirano na orangutanskim proporcijama, u uspravnom položaju]]
Opisane su tri (izumrle) vrste roda *Gigantopithecus*: *G. blacki*, *G. bilaspurensis* i *G. giganteus*.
****Gigantopithecus blacki***  je poznat samo po fosilnim ostacima zuba i mandibula, nađenih u južnoj Kini i Vijetnamu.

Kao što ime sugerira, to su bili znatno veći  oblici od živućih  gorila,  ali veličina i struktura ostatka tijela može procijeniti jedino dodatnim  nalazima. Metode datiranja su pokazale da  je *G. blacki* postojao najmanje milion godina i da je  izumro prije oko 100.000 godina, nakon što je, u jednom periodu (na desetine hiljada godina), bio suvremenik (anatomski) modernih ljudi (* Homo sapiens *) i  vrste  *H. erectus*, koji je prethodio pojavi *H. sapiens*.

U 2014. godine, po prvi put, fosilni zubi i mandibule *Gigantopithecus blacki* su pronađeni u Indoneziji 

## Opis
Pema fosilnim dokazima, vjeruje se da je odrasli mužjak  *Gigantopithecus blacki* bio visok oko 3 m i težak oko 540&nbsp;kg, što je dva do tri puta više od modernih gorila, a gotovo pet puta je bio  od orangutana, najbližeg današnjeg srodnika. Veliki mužjaci možda su imali raspon ruku od preko 3.6 m. Rekonstruiran je i  spolni dimorfizam, sa odraslim ženkama koje su bile otprilike upola manje od mužjaka. Zbog širokih interspecijskih  razlika u odnosima između zuba i veličine tijela, neki navodno  pretpostavljaju da je vjerovatnije da je *Gigantopithecus* je bio mnogo manji, visok otprilike 1.8 m.
Ova vrsta je egzistirala u Aziji i naseljavala bambusove šume, gdje i preci današnjih  panda.  Mnogi dokazi ukazuju da je  *Gigantopithecus*  bio  biljojed.
Njegovo porijeklo nije poznato, zbog fragmentarne prirode fosilnih ostataka.  Možda je ličio na  moderne gorile, zbog navodno sličnog načina života. Neki naučnici, međutim, misle da vjerojatno i više ličio na svoje najbliže moderne srodnike,  orangutane. Biti toliko velik kao odrasli  *Gigantopithecu * značilo je da je imao možda malo ili nimalo neprijatelja. Međutim, mlađe, slabe ili povrijeđene jedinke mogle su biti žrtve predatora (tigar, piton, krokodili,  mahairodont hijena, medvjed  i *Homo erectus*).
## Klasifikacija
U prošlosti, za  *G. blacki* se mislilo da je srodan ranim  homininima (posebno *Australopithecus*u), na bazi osobina kutnjaka, što je smatrano posljedicom  konvergentne evolucije.
**Gigantopithecus bilaspurensis*
thumb|Vilica *G. bilaspurensis* 
***Gigantopithecus bilaspurensis***  je  bio veoma velik fosilni majmun, identificiran na osnovu nekoliko viličnih kostiju i zuba iz Indije. Živio je prije oko 6 do 9 miliona godina, u miocenu. Bio je srodan sa *G. blacki*.
**Gigantopithecus giganteus* je grubo datiran  na prije oko pet miliona godina od  *G. blackii*. Poznat je po krajnje fragmentarnim nalazima iz sjeverne Indije i Kine (kineskoj  regiji Guangxi, u krečnjačkim formacijama u Daxinu i Wumingu. Unatoč imenu ('giganteus'), vjeruje se da je bio velik oko pola veličine  *G. blacki*.
Na osnovu slabih  fosilnih nalaza,  pretpostavlja se da je to je bila velika, prizemna biljojedna vrsta,  koja  sa hranila, prije svega, bambusom  i lišćem.

## Također pogledajte
*Primati
*Orangutani
*Catarrhini

## Reference
Kategorija:Zoologija
Kategorija:Primati
Kategorija:Paleontologija