open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Microsoft 365

**Microsoft 365** (bivši Office 365) jest Microsoftov pretplatnički paket usluga i proizvoda, dio linije proizvoda Microsoft Office. Korisnik koji plaća pretplatu na ovaj proizvod ima pravo da koristi Microsoft Office na računarskom oblaku i sopstvenom računaru. Nakon beta testiranja koje je počelo u oktobru 2010. godine, Microsoft je 28. juna 2011. objavio Office 365 kao nasljednika Microsoft Business Productivity Online Suite (BPOS).

U četvrtom kvartalu fiskalne 2017. godine, Microsoft 365 (tada pod imenom Office 365) prvi put je pretekao prodaju konvencionalnih Microsoft Office licenci.

## Historija 
Suočavajući se sa sve većom konkurencijom od Googlea i njihove slične usluge G Suite, Microsoft je osmislio Office 365 platformu koja bi trebala okupiti više online servisa u jedan paket, kao što su Exchange Server (za e-poštu), SharePoint (za interno socijalno umrežavanje, saradnju i javni veb-sajt) i Lync (današnji Microsoft Teams, za komunikaciju, VoIP i konferencije).

## Mogućnosti 
Usluga Microsoft 365 sastoji se od niza proizvoda i usluga. Svim komponentama Microsoft 365 sistema može se upravljati putem internet portala. Naprednije podešavanje i funkcije zahtijevaju upotrebu PowerShella.

Poslovni planovi Microsoft 365 nude pristup verzijama softvera i platformi koje se nalaze na oblaku u obliku softvera kao usluge, uključujući Exchange, Skype for Business, SharePoint i paket Office Web Apps. Neki Microsoft 365 planovi uključuju i pristup najnovijim verzijama Office aplikacija za desktop na Windowsu i macOS-u dok traje pretplata. Ažuriranja softvera instaliraju se automatski, i pokrivaju sigurnosna ažuriranja i nove verzije Officea. Ako pretplata na Microsoft 365 istekne, aplikacije ulaze u režim u kojem je samo čitanje moguće. Uređivanje i snimanje je onemogućeno, a potpuna funkcionalnost vraća se nakon što se kupi i aktivira nova pretplata. Publisher, Access i InfoPath dostupni su samo na Windowsu i nisu dostupni za instalaciju na Mac operativnim sistemima.

Microsoft 365 uključuje nekoliko aplikacija za produktivnost koje su napravljene da pokriju potrebe saradnje na organizacijskom, odjelnom i timskom nivou. Lista alata koji to postižu su: OneDrive for Business, SharePoint Online, Microsoft Teams, Yammer, Outlook Online i Delve.

### Obrazovanje 
**Microsoft 365 Education** (prije poznat kao Office 365 for Education i Microsoft Live@edu) jest besplatni paket mrežnih Microsoftovih usluga i aplikacija namijenjenih za obrazovni sektor.

Paket podrazumijeva niz kolaborativnih usluga, komunikacijskih alata i aplikacija za pristupanje resursima. S njima je moguće građenje kolaborativnih mrežnih učionica za udaljeno učenje, što uključuje Microsoft Teams, koji je besplatan za sve učenike u školi.

## Reference 
Kategorija:Microsoft Office
Bitka kod Mediona

**Bitka kod Mediona** bila je dio rata koji je Etolska liga tokom 231 pne. vodila protiv grada Mediona u epirskoj oblasti Akarnanija. Bitka je predstavljala invaziju ilirskih snaga i završila se porazom etolskih snaga.

## Opsada 
Nakon disolucije Epirskog kraljevstva, Etolska liga je zahtjevala pripajanje grada Mediona, što su Akarnanci odbili. Etolci su odlučili uzeti grad silom.

Makedonski kralj Demetrije II Makedonski, protivnik Etolske lige, bio je tada angažovan u borbama protiv Dardanaca, pa je u skladu sa već postignutim sporazumom, prepustio ardijejskom kralju Agronu da da interveniše i pomogne Akarnancima Agron je prihvatio poziv i poslao flotu od  100 *lembi* i 5.000 boraca prema Medionu. Bila je to najveća vojna sila koju je jedan ilirski kralj okupio. Historičar Polybije napisao je da je i ovaj pohod bio dio ilirske piratske prakse. Savremeni historičar Grainger smatra da su Demetrije i Agron već bili uspostavili savez, na osnovu kojeg je Demetrije II bio preokupiran borbama sa Dardancima, a Agron se angažovao u borbi sa Etolcima.

## Bitka 
Iliri su se iskrcali na obalu Akarnanije u septembru 231. pne, i marširali uobičajenim poredkom do Mediona, radi napada na Etolska utvrđenja oko grada. Etolci su oklopljenu pješadiju i konjicu držali u ravnici, a na uzvišenju im je bila laka pješadija. Iako su bili iznenađeni i nespremni za ilirski dolazak, brzo su se organizovali. Bila je to dobro uvježbana vojska, sa velikim iskustvom. Zgusnuti poredak Ilira rastjerao je protivničku konjicu i poremetio borbeni poredak Etolaca. Kada su se na kraju napadu pridružili i Akarnanci iz opkoljenog grada, Etolci su bili poraženi uz brojne gubitke. Bitka je imala velikog odjeka u Grčkoj, jer je bila poražena vojska koja je samo jednu generaciju ranije odnijela veliku pobjedu nad Keltima u njihovom pohodu na Delfe.
## Kasnije 
Nakon što su uzeli veliki broj zarobljenika i bogati plijen, Iliri su napustili Medion i otplovili u Iliriju. Izvijestili su o velikoj pobjedi, a kralj Agron organizovao je veliko slavlje, nakon kojeg je kralj umro. Iste godine naslijedila ga je njegova žena, kraljica Teuta. Medion i ostali dio Akarnanije su sklopili savez sa Ilirima u cilju zaštite protiv budućih napada. To će se pokazati dvije godine kasnije, tokom bitke kod Paksosa, kada su ilirske pomorske snage bile pomognute akarnanskim brodovima.

## Literatura 
*
*
*

## Reference 
Kategorija:Ilirski ratovi
Kometa ATLAS

mini|Slika komete ATLAS 14. marta 2020.
**C/2019 Y4 (ATLAS)** je kometa otkrivena istraživanjem ATLAS-a 28. decembra 2019. na Havajima, što je čini posljednjim otkrićem komete te godine. ATLAS ima gotovo paraboličnu stazu, s ekscentričnošću e = 0,9999243 i periodom od 5476 godina. U afelu, točki najudaljenije udaljenosti od Sunca, čak 621 astronomska jedinica bila je udaljena od nas, odnosno više od 93 milijarde kilometara.

Kometa ima orbitu sličnu Velikoj kometi iz 1844, što dovodi do nagađanja da je C/2019 Y4 fragment istog roditeljskog tijela kao i Kometa iz 1844. Jezgro je već izgorjelo u svom prethodnom susretu sa Suncem prije oko 5.000 godina, kad se vjerovatno mnogo veća kometa razbila u najmanje 2 komada, koja se kasnije vratila kao sjajna kometa C/1844 Y1 - poznata i kao Wilmotova kometa - i kometa C/2019 Y4 .

Uskraćena za volatile postala je aktivna tek pri 2.1 AU prilikom prelaska linije smrzavanja izvan Marsove orbite. Osvjetljavala se brzinom od 0,25 magnitude dnevno i očekivalo da bi prividna veličina komete mogla doseći maksimum između 1 i -10 na periheliju, što je usporedivo sa snagom komete Ikeya-Seki. Predviđalo se da će kometa ATLAS dostići magnetsku razinu od -8,2 na periheliju i -11,7 na periheliju  što je svjetlije od Venere i moglo bi se natjecati s Mjesecom.

Prema izvješćima promatrača, nakon što je postepeno postajala svjetlija do 8. magnitude dok je prelazila orbitu Marsa, kometa je počela tamniti. Magnituda komete je potonula na veličinu od 8,8 do 9,2 (što je veći broj, nebesko tijelo je tamnije).  Kometa se raspala na najmanje 4 komada. Fragmentacija može biti posljedica dearacije što uzrokuje povećanje centrifugalne sile kometa.

## Rep 
 u aprilu 2020.]]
Kao i sve komete, ATLAS oslobađa zeleni rep jer se ugljik i cijanid unutar komete ioniziraju dok se kometa približava našoj domaćinskoj zvijezdi. Neki astronomi amateri primijetili su da ima veličinu repa od 30 ' ili 0,12 °.
## Položaj 
lijevo|mini| Putanja komete sa sedmodnevnim markerima.
Tokom januara do marta 2020. godine kometa se nalazila u sazviježđu Veliki medvjed . U aprilu, kada nebo pocrni, bilo je uveče na polovici sjever-sjeverozapad uveče u sazviježđu Perzej, a u junu će biti u sazviježđu Orion na sjeveroistočnom nebu. Prošao je kroz perihelij 31. maja 2020. godine.

## Reference 
Kategorija:Komete
Vjekoslav Petričević

**Vjekoslav Petričević** (rođen 11. septembra 1976) bosanskohercegovački je političar i ministar privrede i poduzetništva Republike Srpske. Član je Narodnog demokratskog pokreta (NDP).

## Biografija 
Petričević je rođen 11. septembra 1976. u Doboju. Diplomirao je na Univerzitetu za poslovne studije u Banjoj Luci 2008. godine.

Prije studiranja, Petričević je bio zaposlen u preduzeću "Valm 5" i Sportsko-rekreativnom centru "Džungla" u rodnom gradu, a poslije završetka studija bio je zaposlen u mikrokreditnom sektoru, gdje je radio 12 godina. 1. septembra 2018. je, sve do imenovanja za ministra, bio na poziciji direktora podružnice Pavlović banke u Doboju.

Nakon Općih izbora u Bosni i Hercegovini 2018. godine i imenovanja Radovana Viškovića za mandatara nove Vlade Republike Srpske, Petričević je 18. decembra 2018. izabran za novog entitetskog ministra privrede i poduzetništva.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Političari Narodnog demokratskog pokreta
Kategorija:Rođeni 1976.
Kategorija:Biografije, Doboj
Kategorija:Ministri Republike Srpske
Kategorija:Političari Republike Srpske
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Živi ljudi
Aristolochiaceae

***Aristolochiaceae*** je porodica cvjetnica iz reda Piperales, sa sedam rodova u pet potporodica i ukupno oko 400 poznatih vrsta. Tipski rod je *Aristolochia* L.

## Opis
Aristolohije su uglavnom višegodišnje, zeljaste biljke, grmovi ili lijane. Mrežasti, srcoliki jednostavni Listovi su rašireni, rastući naizmenično duž stabljike na lisnoj peteljci stabljici. Rubovi su obično cjeloviti. Ne postoje stipule. Cvjetovi su neobični, velikih do srednjih dimenzija, a rastu u osovinama listova. Imaju bilateralnu (dvostranou) ili radijalnu simetriju.

## Fitohemija 
Mnogi pripadnici roda * Aristolochia * i neki iz roda *Asarum * sadrže toksin aristolohijska kiselina, koji odvraća biljojede, a poznato je da može biti karcinogen kod pacova. Vrste "Aristolochia" kancerogene su za ljude.

## Ekologija 
Neki leptiri, kao što je lastavičin repak, na polažu jaja na listove vrsta roda *Aristolochia*, a larve se hrane se biljkom, ali na njih ne utiče toksin, koji zatim štiti odrasle leptire od predatora.

## Klasifikacija 
*Aristolochiaceae su* magnoliide, bazna grupa angiospermi koje nisu dio velikih kategorija monokotiledona ili eudikotiledona. Prema APG IV APG IV (2016), priključene su bivše porodice *Hydnoraceae* i *Lactoridaceae*, jer bi njihovo isključenje aristolohije ostavilo kao klasičnu parafiletsku grupu.
Neke novije klasifikacijske sheme, poput ažuriranja Grupe za filogeniju angiospermi svrstavaju porodicu *Aristolochiaceae* u red Piperales, ali je i dalje prilično uobičajeno, iako dopunjena, da se ponekad veže s nekim drugim porodicama u njihov posebni red (Aristolochiales).
## Filogenija
Na razini roda, u kladogramu *Aristolochiaceae* mogu se razlikovati četiri sklopa:
* *Aristolochia* je blisko srodan sa *Thottea*.
* *Hydnora* je blisko srodan sa *Prosopanche*.
* *Lactoris* ima izoliran položaj.
* *Asarum* je blisko srodan sa *Saruma*, a oba imaju duboko razgranat položaj u porodici.

## Fosilni zapisi 
Najstariji fosilni ostaci listova su od † *Aristolochites dentata* iz kasne krede u Nebraski, Sjedinjene Države. Nađen je i polen † * Aristolochiacidites viluiensis*, iz gornje krede sibirskih sedimenata Fosilno drvo poznato je i iz Indije, od prije nekih 66 miliona godina. Fosili listova * Aristolochia * poznati su iz ranih i kasnih tercijarnih naslaga u zemaljama Sjeverne Amerike i kasnih tercijarnih područja Abhazije, Ukrajine i Poljske. Ostaci fosilnih listova † * Aristolochia austriaca* opisani su iz kasnomiocenskih sedimenta nalazišta Pellendorfu Bečkom bazenu, u Austrija. † * A. austriaca * najsličnija je postojećim mediteranskim vrstama *A. rotunda* i *A. baetica*,

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* International Agency for Research on Cancer evaluation
* Dietary Supplements: Aristolochic Acid , U.S. Food and Drug Administration alerts
* Health Canada advising not to use products labelled to contain Aristolochia
* Aristolochiaceae in BoDD – Botanical Dermatology Database


Kategorija:Magnoliopsida
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Bitka kod Paksosa

**Bitka kod Paksosa** bila je pomorska bitka između koalicije koju su činili Iliri sa njihovim saveznicima iz Akarnanije, protiv saveza koji su činili Korkira (današnji Krf), Ahajska i Etolska liga. Bitka je vođena u proljeće 229. god. pne, a za posljedicu je imala ilirsko osvajanje Krfa sa kraljicom Teutom na čelu i uspostavljanje vojnog garnizona pod komandom kraljičinog komandanta Demetrija Hvaranina.

Tokom 230. god Teuta je primila izaslanike i zahtjev Rimske Republike da prestane sa ugrožavanjem pomorskih puteva i trgovine između Italije i Balkanskog poluostrva. Ta se epizoda završila ubistvom jednog od poslanika. Ne shvatajući fatalnu grešku, početkom 229. god. pne Teuta je naredila novi pomorski pohod prema jugu, veći nego onaj iz predhodne godine. Većina brodova uputila se prema Krfu, a jedan dio se iskrcao kod Epidamna (Drač), navodno da se opskrbe hranom i vodom. Sa sobom su imali skriveno oružje i umalo nisu osvojili grad. Bili su odbačeni, pa su se ukrcali na brodove i nastavili takođe prema Krfu.

## Bitka 
Ilirska vojska iskrcala se na ostrvo Krf i spremala se za borbu sa gradom. Time je nizbježno porasla i njihova moć na ovom dijelu Sredozemlja. Rimljani su već počeli pripreme za njihovu prvu intervenciju na drugoj strani Jadranskog mora, upravo na ostrvo Krf. To je bio početak Ilirskih ratova protiv Rimljana, a nakon toga i prvo iskrcavanje Rimljana na ilirsku teritoriju.

## Literatura 
*
*
*

## Reference 
Kategorija:Ilirski ratovi
Bitka kod Foinike

**Bitka kod Foinike** bila je bitka u 230. god. pne. između snaga Epirske lige i Ilirske (Ardijejske) kraljevine u vrijeme vladavine kraljice Teute.  
## Ilirska invazija na Epir i bitka 
Nakon što je Agronove smrti postala kraljica, Teuta je na Peloponez poslala mornaricu u piratski napad. Iliri su se u povratku zaustavili kod Foinike u namjeri da opljačkaju i ovaj epirski grad koji je bio najbogatije mjesto u Epiru i središte trgovine sa Italijom. U gradu se nalazio najamnički galski garnizon od 800 vojnika. Neki izvori navode da su se Kelti predali i da im je za tu uslugu plaćeno. Epirska liga je poslala vojsku da povrati grad. Zauzeli su pozicije na rijeci pored grada.

Istovremeno, oko 5000 Ilira pod vodstvom Skerdileda stigli su u Epir iz južne Ilirije i razmjestili se na prostoru oko Antigonije. Epirani su razdvojili vojsku i jedan manji dio poslali u zaštitu Antigonije, dok je veći dio ostao kod Foinike. Vidjevši epirsku armiju podijeljenu Iliri u Foiniki napuštaju grad i sa druge strane rijeke se organizuju za borbu, koja je počela narednog dana. Grčke snage su doživjele poraz sa velikim brojem mrtvih i ranjenih. Preostali su pobjegli prema Atintaniji.

Epirani su zatražili pomoć od Etolske i Ahajska lige, koji su godinu dana ranije bili poraženi u bitki kod Mediona. Obe lige poslale su kombinovanu vojsku, koja je stigla kod Helikranuma, u blizini današnje Janine.

Iliri iz Foinike i oni oko Antigonije pod Skerdilaidom, spojili su snage kod Helikranuma, u srcu Epira, i počeli pripreme za borbu protiv novih grčkih snaga. Međutim, pred početak bitke, dobili su poziv od Teute za povratak u Iliriju, jer se jedno pleme odmetnulo i priključilo Dardancima prilikom njihovog upada na teritoriju Ardijejskog kraljevstva. Prije povratka iz Epira, Iliri su su u kratkom roku opljačkali epirsku obalu, sklopili primirje sa Epiranima i povukli se morskim putem, dok se pješadija pod vodstvom Skerdilaide vratila kopnenim putem.

## Poslije
Nakon bitke, plašeći se eventualnog povratka ilirskih snaga, Epirani su znali da grčki savezi (lige) ne mogu da ih zaštite.  Epirska liga i Akarnania poslali su Teuti ambasadore i ušli u savez sa Ilirima protiv Etolske i Ahajske lige.

Foinika je bila glavno središte trgovine sa Apeninskim poluostrvom. Ilirsko miješanje u tu trgovinu, po prvi put  će dovesti Rimljane na kopno Balkana. Za vrijeme okupacije Foinike, Iliri su povremeno napadali italijanske trgovačke brodove. Rimski Senat poslao je izaslanstvo Teuti. Jedan od izaslanika uvrijedio je kraljicu, koja je naredila da se pogubi pri povratku.

## Literatura
*
*
*
*
## Reference 
Kategorija:Ilirski ratovi
Plumbaginaceae

[thumb|*Plumbago auriculata*, [Ajdarabad, Indija. ]]
[thumb|*Dyerophytum africanum*, [Vogelfederberg, Namibija. ]]
***Plumbaginaceae*** je  porodica cvjetnica,  rasprostranjenih širom svijeta. Porodica se ponekad označava kao porodica olova ili plumbaga. U Bosni i Hercegovini i većini balkanskim državama poznate su kao **vranilovke** ili **vranilova trava**.

Većina vrsta u ovoj porodici su višegodišnje zeljaste, ali nekoliko ih rastu kao lijajne ili grmovi. Biljke imaju savršene cvjetove i opraštaju ih insekti. Nalaze se u mnogim klimatskim regijama, od arktičkog do tropskog okruženja, ali posebno su povezani sa zaslanjenim stepama, močvarama i na morskim obalama.

Porodica je prepoznata od strane većine taksonoma i APG II sistema (2003; nepromijenjenom od APG sistem iz 1998.), koji ovu porodicu +uključuju u red Caryophyllales u kladusu  jezgarne eudikotiledone. Sadrži oko 30 rodova i oko 725 vrsta.
U 1981. Cronquistov sistem smjestio je ovu porodicu u poseban red  Plumbaginales, u kojem je bila bez drugih predstavnika. Dahlgrenov sistem izdvojio je neke od ovih biljska u porodicu *Limoniaceae*.

## Rodovi
**Acantholimon*
**Aegialitis*
**Afrolimon*
**Armeria*
**Bamiana*
**Bukiniczia*
**Cephalorhizum*
**Ceratostigma*
**Chaetolimon*
**Dictyolimon*
**Dyerophytum*
**Eremolimon*
**Ghaznianthus*
**Goniolimon*
**Ikonnikovia*
**Limoniastrum*
**Limoniopsis*
**Limonium* (syn. *Statice*)
**Muellerolimon*
**Neogontscharovia*
**Plumbagella*
**Plumbago*
**Popoviolimon*
**Psylliostachys*
**Saharanthus*
**Vassilczenkoa*

## Kultiviranje i upotreba
Biljke u ovoj porodici imaju kredne žlijezde. Porodica uključuje brojne popularne baštenske vrste koje se uzgajaju zbog  atraktivnih cvjetova.

U balkanskm zemljama je uobičajeno da se tretiraju kao ljekovite biljke za pripravljanje čajeva različite namjene. Među najpopularijim vranilovkama, ovde je origano, koji se koristi i kao začin i za spravljanje narodnih ljekovitih čajeva, u razne svrhe. Ova biljka ne sаdrži holesterol, a bogаt je izvor dijetetskih vlаkаnа, koji pomаžu kontrolu nivoа holesterolа u krvi.

## Također pogledajte
*Origano

## Reference
## Vanjski linkovi
*Plumbaginaceae in Topwalks 
*links at CSDL, Texas 


Kategorija:Caryophyllales
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Respirator

mini|"The Bird VIP" respirator za novorođenčad.
**Respirator** () je mašina dizajnirana da pruži umjetnu ventilaciju u kojem mehanički uređaj pomaže ili zamjenjuje spontano disanje. Dok su moderni ventilatori kompjuterizovane mašine sa mikroprocesorskim upravljanjem, pacijenti se mogu prozračavati i jednostavnom ručnom ventilacijskom maskom. Respiratori se uglavnom koriste u medicini intenzivne njege, kućnoj njezi i urgentnoj medicini (kao pokretne jedinice) i u anesteziologiji (kao sastavni dio anestezijske mašine).

## Funkcija 
Pojednostavljeno, moderni ventilator s pozitivnim pritiskom sastoji se od kompresovanog rezervoara zraka ili turbine, spremišta sa zalihom zraka i kisika, skupa ventila i cijevi te jednokratnog ili višekratnog sklopa koji prenosi zrak i kisik između pacijenta i respiratora. Rezervoar zraka se pneumatski kompresuje nekoliko puta u minuti kako bi se pacijentu isporučila smjesa zraka i kisika. Ako se koristi turbina, ona gura zrak kroz respirator, ventilom za protok koji podešava pritisak da ispuni specifične parametre za pacijenta. Kada se oslobodi prekomjernog pritiska, pacijent će pasivno izdahnuti zbog elastičnosti pluća, pri čemu se izdisani zrak oslobađa obično kroz jednosmjerni ventil.

## Slobodno licencirani respirator 
Slobodno licencirani respirator jest respirator čiji dizajn je slobodno licenciran, i po mogućnosti sastavljen od dijelova koji se mogu pronaći u slobodnoj prodaji. Dizajn i dijelovi bi mogli dolaziti iz više izvora. Neki dijelovi bi mogli biti napravljeni pomoću 3D printera, posebno onih koji su komplikovani i teško dostupni.

Veliki napori u ostvarivanju ovog poduhvata započeli su tokom pandemije koronavirusa 2019/2020.

Dana 20. marta 2020. Irska zdravstvena služba započela je s pregledom dizajna.

Poljska kompanija Urbicum izvijestila je o uspješnom testiranju jednog 3D printanog prototipa respiratora "VentilAid". Proizvođači ga opisuju kao krajnje sredstvo u slučaju nedostatka profesionalne opreme. Dizajn je javno dostupan.

Dana 21. marta 2020. godine, New England Complex Systems Institute (NECSI) počeo je voditi strateški spisak projekata slobodno licenciranih respiratora na kojima se radi.

## Glavni proizvođači  
* Resmed (SAD) 
* Weinmann (Njemačka) 
* Philips Healthcare (Holandija) 
* Carefusion (SAD) 
* GE Healthcare (SAD) 
* Medtronic (SAD) 
* Fisher & Paykel Healthcare (Novi Zeland) 
* Teijin Pharma (Japan) 
* MEKICS (Južna Koreja) 
* Dräger Medical (Njemačka) 
* DeVilbiss (SAD) 
* Apex Medical (Tajvan) 
* Air Liquide (Francuska) 
* Hamilton Medical (Švicarska) 
* SLE Ltd (Ujedinjeno Kraljevstvo) 
* eVent Medical (SAD) 
* Maquet (Njemačka) 
* Siare Engineering (Italija)

## Također pogledajte 
* Vještačka ventilacija 
* Mehanička ventilacija 
* Joseph Stoddart 
* Robert Martensen

## Reference 
Kategorija:Medicinska oprema
Pines

**Pines Breučki** je bio jedan od vođa velikog ilirskog ustanka protiv rimljana od 6. - 9. god. pne. Pripadao je panonskom plemenu Breucima koji su naseljavali područja današnje sjeveroistočne Bosne i Hercegovine i dijelove istočne Slavonije u Hrvatskoj. Od 12. godine pne. Breuci su bili pod rimskom vlašću u okviru rimske provincije Ilirik, sa statusom *civitas peregrini* (naziv za slobodno stanovništvo koje je imalo određenu administrativnu i teritorijalnu autonomiju ali bez statusa građana Rima). O Pinesu se saznaje iz opisa ilirskog ustanka kod rimskih pisaca Velej Paterkula i Kasije Diona.
mini|300px|Treća godina: Panonska plemena su poražena.
## Ustanak 
Kada su se Iliri sa centralnog dinarskog područja, pod vodstvom Batona Desidijatskog digli na ustanak, ustanku su se pridružili i 
Panoni pod vodstvom svojih prvaka Pinesa i Batona Breučkog. Kao breučki vođa, Pines je u unutrašnjem uređenju, političkim  odnosima i hijerarhiji Breuka Pines je imao i veću ulogu od one koju je imao Baton. Bio je breučki vladar (arhont), neka vrsta kralja. Baton je bio iskusni vojni i politički prvak koji je već jednom za vrijeme Tiberijeve panonske kampanje 12 - 9. god. pne predvodio breučki otpor Rimljanima.

### Savez 
Sam ustanak je izbio spontano, bez dogovora. Pines se kod Kasija Diona ne spominje u opisu početka ustanka, nego samo u onom dijelu kada su Panoni bili poraženi 8. god. Kasnije će doći do formiranja zajedničkog savez. Dezitijati i Breuci su bili pokretači pobune i njen najbolje ustrojeni i najspremniji element, pa su ustaničke vrhovne vojvode (*duces*) došle iz njihovih redova. Baton Dezitijatski je morao i da poštuje i starost i iskustvo Batona Breučkog i to je sigurno moglo da utiče na odluku o podjeli vrhovnog zapovjedništva među dvojicom vojvoda *(excelsissimos duces)*.

### Razlaz među vođama 
Vremenom su rimljani preuzimali inicijativu, a pozicije ustanika postajale sve lošije, Baton Breučki je odlučio prekinuti borbu. Pines se nije mogao nagovoriti da pređe na stranu Rimljana niti da s njima sklopi separatni sporazum i Baton ga je izručio Rimljanima. Do predaje Panona došlo je na rijeci Bathinus (rijeka Bosna), 8. god. U dijelu literature se navodi da je do predaje došlo nakon bitke (Ivo Bojanovski, Aleksandar Stipčević). Po drugom mišljenju, nije bilo bitke već su se ustanici predali nakon predhodnih poraza, a na rijeci Bosni obavljena je formalna predaja i ponovno priznavanje rimske vrhovne vlasti.
## Reference 
Kategorija:Iliri
Senidah

**Senida Hajdarpašić** (rođena 9. aprila 1985), poznatija kao **Senidah**, slovenska

## Biografija 
Senida Hajdarpašić je rođena 9. aprila 1985. u Ljubljani. Muzikom i pjevanjem se bavi od djetinjstva, sa kojim je snimila duetsku pjesmu pod nazivom 100% koju je izdala krajem 2019. Sljedeću saradnju ostvarila je s Dinom Merlinom.

### Album Za tebe (2022) 
Senidah snima drugi studijski album 2022. pod nazivom *Za Tebe Za Tebe*, ponovo ga izdaje diskografska kuća Bassivity Digital. Producenti sa albuma su Jan Magdevski i Cazzafura. Na albumu se nalazi ukupno 15 pjesama. Album traje ukupno 50 minuta i 56 sekundi. Na albumu se nalazi i hit numera Behute (2021). Singlovi saalbuma su: Behute, Jadnaja i Dva Prsta. Album sadrži dvije kolaboracije; pjesma Senida je bila kolaboracija s etno-grupom Žene, a druga kolaboracija s albuma bila je sa srpskim rep izvođačem Surrealom na pjesmi Maria Magdalena. Album je dobio dobre recenzije kritičara i publike, usprkos manjih uspijehom od prethodnog albuma.

## Muzički stil 
Senidah je u toku svoje muzičke karijere pokazala da uspješno vlada vokalnim izražajem, kojeg je provlačila kroz klasični pop – RnB muzički stil, što je i pokazala u grupi Muff. No, muzički zaokret nastaje nešto kasnije kada vokalno i muzički mijenja stil, koji prelazi u melodični pop, trap i hip hop sa velikim uticajem balkanskog stila, kojeg mediji u Hrvatskoj nazivaju trap-folkom.
* Music Awards Ceremony: Za autentičnost: Golden MAC (2020)
* Več od lajfa & Zlatko (2012)
* Sve bih & Atlas Erotika (2019)
* Mišići (2019)
* Kamikaza & Jala Brat, Buba Corelli (2019)
* 100% & Raf Camora (2019)
* Samo uživaj (2020)
* Ko je (2020)
* Piješ (2020)
* Viva mahalla (2020)
* Dođi feat. Senidah (2021)
* Deca Techna & Cazzafura (2021)
* Replay (2021)
* Balkanka (2021)
* Fama (2021)
* Behute (2022)
* Jadna ja (2022)
* Druga strana (2022)
* Play With Heart (2022)
* Dva Prsta (2022)
* Delija (2024)
* Alo Alo (2024)
* Greh & Cazzafura (2024)
* Idi Gade (2024)
* Omen (2024)

### Albumi 
* *Bez tebe* (2019)
* *Za tebe* (2022)
* *Sen i Dah* (2025)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1985.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Ljubljana
Kategorija:Slovenski muzičari
Ivanka Brađašević

**Ivanka Brađašević** (rođena 1955) jest hrvatska književnica i pjesnikinja.

Završila je hrvatski jezik i književnost te bibliotekarstvo na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Zagrebu. Predavala je u srednjoj školi u Labinu te u Zagrebu. Sarađivala je s književnicima Stjepanom Liceom, Sonjom Tomić i Željkom-Horvat Vukeljom.

Pjesme i priče su joj objavljene u *Zvoniku*, *Zagorskom listu*, *Križu života* i nizu katoličke štampe.

## Reference 
Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Hrvatski pjesnici
Kategorija:Biografije, Slavonski Brod
Zastava Hrvatske Republike Herceg-Bosne

**Zastava Hrvatske Republike Herceg-Bosne** korištena je do 1994. Sastojala se od triju jednako širokih vodoravnih pruga crvene, bijele i plave boje s grbom Hrvatske Republike Herceg-Bosne u sredini.

Zapadnohercegovački i Kanton 10 koriste ovu zastavu kao svoju iako je dvjema odlukama Ustavnog suda Federacije Bosne i Hercegovine njena upotreba kao simbola kantona proglašena neustavnom.

## Reference 
Kategorija:Hrvatska Republika Herceg-Bosna
Stabilitokratija

**Stabilitokratija** je izvedena iz engleske riječi stability – stabilnost i grčke riječi *kratia* – vladati. Stabilitokratija opisuje (polu)autokratski režim u demokratskom društvu, gdje se zaradi stabilnosti tolerišu nedemokratske prakse.
Temeljni postulat stabilitokratije leži u uvjerenju kreatora spoljne politike zapadnih liberalnih demokratija o zaštiti i promovisanju (praktičnom i na nivou retorike) zapadnih vrijednosti kao vrhovnom interesu i konačnom cilju.
U praksi, radi se o očuvanja ravnoteže između spoljnjih zahtjeva (uglavnom Zapada) za stabilnošću i potrebe da se stvore društvene napetosti kako bi se stvorila legitimnost za postojanje lokalnih elita: u kontekstu konsolidiranih, stabilnih liberalnih demokratija, stabilitokratije nemaju prostora.

U tom pogledu, stabilnost demokratije je u osnovi paradoks, koji se najbolje očituje na primjeru Zapadnog Balkana. Tu je međunarodna zajednica zatvorila oči na demokratske principe i vladavinu prava u korist stabilnosti u regionu, tolerišući i potpomažući nacionaliste i autokratsku vlast, koja manipulira glasačkim tijelom pod izgovorom ujedinjenja protiv drugih. Na taj način ove nedemokratske snage stvaraju trajnu nestabilnost kako bi ostali na vlasti.
Autoritarni i proto-demokratski hibridni režimi koji brzo shvate i prihvate ovaj temeljni postulat, i koji su spremni da štite i zastupaju zapadne geo-političke, bezbjednosne, vojne, ekonomske ili energetske interese u sopstvenim državama su, po pravilu, posteđeni pritisaka i kazni od strane velikih sila kakve su Sjedinjene Američke Države, Velika Britanija, i Evropska unija, za sve greške koje počine na domaćem terenu.

## Reference 
Kategorija:Političke teorije
Kategorija:Oblici vladavine
Srđan Rajčević

**Srđan Rajčević** (rođen 1982) bivši je bosanskohercegovački političar, dugogodišnji direktor Agencije za informaciono društvo Republike Srpske i ministar za naučno-tehnološki razvoj, visoko obrazovanje i informaciono društvo Republike Srpske. Nakon izbora novog saziva Vlade Republike Srpske u decembru 2022, povlači se iz politike i posvećuje privatnom biznisu u oblasti cyber sigurnosti.

## Biografija 
Rajčević je rođen 1982. godine u Banjoj Luci, gdje je završio osnovnu školu i gimnaziju. 2001. se upisuje na CITY Collegu u Solunu, ispostavi Univerziteta u Sheffieldu, gdje je 2004. stekao diplomu iz računarstva. Poslije toga, postaje student na Pravnom fakultetu Univerziteta u Banjoj Luci, gdje je 2008. diplomirao a potom i magistrirao. Trenutno je doktorand na tom univerzitetu. Dobitnik je Chevening nagrade za istraživanje polimorfičnog malvera, a 2024. magistrirao je na prestižnom King's College London u oblasti napredne cyber sigurnosti.

Nakon završetka studiranja, Rajčević postaje direktor novoosnovane Agencije za informaciono društvo Republike Srpske. Tu funkciju je vršio sve do izbora nove Vlade RS Radovana Viškovića 2018. godine, kada postaje novi ministar ministar za naučno-tehnološki razvoj, visoko obrazovanje i informaciono društvo Republike Srpske, nasljeđujući Alena Šeranića (SNSD). 18. decembra 2018. je zvanično od strane Narodne skupštine RS izabran za tu funkciju i obavljao je do izbora druge Vlade RS Radovana Viškovića 21. decembra 2022. Nakon toga kratko vrijeme radi kao konsultant u oblasti cyber sigurnosti a zatim pokreće i privatni biznis.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Političari Saveza nezavisnih socijaldemokrata
Kategorija:Rođeni 1986.
Kategorija:Biografije, Banja Luka
Kategorija:Ministri Republike Srpske
Kategorija:Političari Republike Srpske
Kategorija:Živi ljudi
Rennes School of Business

**Rennes School of Business** je evropska poslovna škola sa kampusima u Rennesu. Osnovana 1990.
Rennes SB je bila rangirana na 56. mjestu među evropskim poslovnim školama u 2019. godini od strane Financial Times -a. Rennes SB također ima program doktorskih studija, kao i nekoliko master programa u specifičnim područjima menadžmenta, kao što su marketing, finansije i preduzetništvo.
Programi škole su trostruko akreditovani od strane međunarodnih udruženja AMBA (Association of MBAs), EQUIS (European Quality Improvement Systems) i AACSB (Association to Advance Collegiate Schools of Business). Škola ima više od 13800 alumnija u oblasti biznisa i politike.

## Reference
## Vanjski linkovi
* Službena web stranica

Kategorija:Univerziteti u Francuskoj
Alen Šeranić

**Alen Šeranić** (rođen 1977) bosanskohercegovački je ljekar i političar, ministar zdravlja i socijalne zaštite Republike Srpske i član Saveza nezavisnih socijaldemokrata (SNSD). Bivši je ministar nauke i tehnologije RS-a.

## Biografija 
Alen Šeranić je rođen 1977. godine u Banjoj Luci, gdje je završio osnovnu školu i gimnaziju. 2004. godine je završio medicinski fakultet Univerziteta u Banjoj Luci, dok je se 2007. specijalizirao na porodičnoj medicini, 2010. magistrirao na Keele Univerzitetu u Velikoj Britaniji, te 2015. stekao specijalizaciju u epidemiologiji.

Poslije završetka medicinskog fakulteta, Šeranić je tri godine radio u Domu zdravlja Ključ kao doktor porodične medicine, nakon čega je do 2018. bio na raznim pozicijama u Ministarstvu zdravstva i socijalne zaštite Republike Srpske. Dana 8. maja 2018. godine Šeranić po prvi put postaje član Vlade Republike Srpske, kada je izabran za novog ministra nauke i tehnologije, nasljeđujući Jasmina Komića.

Nakon Općih izbora u Bosni i Hercegovini 2018. i formiranja nove Vlade Republike Srpske Radovana Viškovića, Šeranić i dalje ostaje u njenom sastavu, ali je za novi mandat izabran za ministra zdravstva i socijalne zaštite. Dana 18. decembra 2018. službeno je izabran od Narodne skupštine Republike Srpske na poziciju ministra zdravstva i socijalne zaštite, nasljeđujući Dragana Bogdanića (SNSD).

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Političari Saveza nezavisnih socijaldemokrata
Kategorija:Rođeni 1977.
Kategorija:Biografije, Banja Luka
Kategorija:Ministri Republike Srpske
Kategorija:Političari Republike Srpske
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Banjoj Luci
Butomus

***Butomus***  je cvjetnica,  jedini poznati  rod u  prodici **Butomaceae**, koji se prirodno javlja u Evropi i Aziji. U nekim dijelovima Sjedinjenih Država, smatra se invazijskim. Ima samo dvije opisane vrste:
**Butomus junceus* Turcz. - Centralna Azija:
**Butomus umbellatus* L. - Kina, Centralna Azija, Indijski potkontinent, Srednji istok, Rusija, Evropa; naturalizirana u Sjevernoj Americi

## *Butomaceae*
Porodica  **Butomaceae**, u većini taksonomija prepoznata je kao posebni takson; poneki je zovu porodicom „brzocvjetajućih biljaka“
 
Sistem APG II, iz  2003 (kao nepromijenjeni  APG sistem, 1998), također prepoznaje takvu porodicu i smješta je u red Alismatales, u kladusu monokotiledona. U tom sistemu, porodica ima samo  jednu vrstu,  * Butomus umbellatus *.

U porodici i redu ima ovo isti položaj kao i u Cronquistovom sistemu. Međutim, Cronquist je prepoznao je mnogo manji red i potklasirao ga u podrazred  *Alismatidae*, u razredu  Liliopsida = monokotiledone.

## Reference
## Vanjski linkovi 
* Butomaceae in L. Watson and M.J. Dallwitz (1992 onwards) *The families of flowering plants: descriptions, illustrations, identification, information retrieval*. Version: 27 April 2006. https://web.archive.org/web/20070103200438/http://delta-intkey.com/.
* *Monocot families* (United States Department of Agriculture)
* National Center for Biotechnology Information Taxonomy Browser
* links at CSDL, Texas A&M University 

*Butomaceae of Mongolia in FloraGREIF 

Kategorija:Alismatales
Cannabaceae

***Cannabaceae*** je mala  porodica cvjetnica. Prema  sadašnjem opsegu, uključuje oko 170 vrsta grupiranih u oko 11 rodova, uključujući * Cannabis * (konoplja, marihuana), * Humulus * (hmelj) i * Celtis*. Daleko najveći rod  je "Celtis", koji sadrži oko 100 vrsta.
 
*Cannabaceae* je poroica  iz reda ruža (Rosales). Njeni  članovi  su uspravne ili penjajuće biljke s cvjetovima bez latica i suhim jednosjemenskim plodovima. Jedine  ekonomski važne vrste su konoplja („kanabis“) i hmelj (*Humulus lupulus*).

Članovi porodice osim dijeljenog evolucijskog porijekla imaju i nekoliko zajedničkih karakteristika; neke su stablašice (npr. *Celtis*), druga su zeljaste (npr. *Cannabis*).

## Opis 
Biljke  ove porodice mogu biti drveće (npr. *Celtis*), uspravne zeljaste biljke (npr.*Cannabis*) ili i jedno i drugo  (npr. *Humulus*).

* *Aphananthe* Planch. (5 spp.)
* *Cannabis* L. (1 sp.)
* *Celtis* L. (73–109 spp.)
* *Chaetachme* Planch. (1 sp.)
* *Gironniera* Gaudich. (6 spp.)
* *Humulus* L.—Hop (3 spp.)
* *Lozanella* Greenm. (2 spp.)
* *Parasponia* Miq. (5–10 spp.)
* *Pteroceltis* Maxim. (1 sp.)
* *Trema* Lour. (12–42 spp.)

### Filogenija
Moderna molekularna filogenetika sugerira slijedeće međuodnose rodova:

## Upotreba
Medodom radiougljika utvrđeno je da su ove bilke upotrebljavane za ritualne/medicinske svrhe  u Xinjiangu, Kina, prije  494. godine p. n. e.

Hmelj  (*Humulus lupulus*) je već stotinama godina dominantno sredstvo za aromatiziranje piva. Smole cvjetova odgovorne su za gorčinu piva i njihovu sposobnost produljenja roka trajanja zbog nekih antimikrobnih kvaliteta. Mladi izdanci se koriste kao povrće.

Neke biljke iz roda *Cannabis* uzgajaju se kao konoplja za proizvodnju vlakana, kao izvor jeftinog konopljinog ulja,  hranjivih sjemenki ili za jestivo lišće. Drugi se uzgajaju u medicinsku ili rekreacijsku upotrebu kao marihuana. Inducirana partenokarpija u pistilatnim cvjetovima i selektivni uzgoj koriste se za proizvodnju ili viših ili nižih prinosa THC, drugih kanabinoida, kao i terpena sa željenim okusima ili aromama, poput borovnica, jagoda ili čak agruma.

Mnoga stabla iz roda * Celtis * uzgajaju se za uređenje okoliša i ukrasne svrhe.

## Reference
## Vanjski  linkovi
*Cannabaceae of Mongolia in FloraGREIF 


Kategorija:Porodice rozida
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Anderssenovo otvaranje

**Anderssenovo otvaranje** jest šahovsko otvaranje koje počinje potezom: 
:1. a3.

Nazvano je po neslužbenom svjetskom prvaku Adolfu Anderssenu, koji ga je igrao tri puta u meču protiv Paula Morphyja 1858. Iako je Anderssen poražen u tom meču, u partijama koje je otvorio tim novim potezom ostvario je rezultat 1½/3 (jedna pobjeda, jedan poraz, jedan remi).

Budući da se rijetko igra, smatra se nepravilnim otvaranjem. U *Enciklopediji šahovskih otvaranja* klasificirano je pod kodom A00.

## Diskusija 
Ovaj početni potez malo doprinosi razvoju figura ili kontroli nad centrom. U nekim slučajevima bijeli može transponirati partiju u otvaranje u kojem bi 1. a3 moglo biti korisno, ali korištenje tempa na takav potez već na samom početku čini se preuranjenim. Zapravo, ovo otvaranje zasnovano je na ideji da bijeli igra crnim figurama, ali je potez 1. a3 već odigran. Ako partija počne potezima 1. a3 e5 2. e4 Sf6 3. Sc3, crni ne može nastaviti na način kao u Španskoj partiji i, ako crni odigra 3...Lc5, onda 4. Sf3 dovodi crnog u Odbranu dva skakača i a3 sprečava mnoge mogućnosti.

Anderssenovo otvaranje nije vrlo konstruktivan potez, više je čekajūćī. Neki igrači, međutim, možda će uživati u psihološkoj vrijednosti takvog poteza ili mogu vjerovati da će im pomoći protiv igrača s boljim poznavanjem teorije otvaranja.

Među uobičajenim odgovorima crnog na Anderssenovo otvaranje jesu:
* 1...d5, kojim se odmah zauzima centar;
* 1...g6, kojim se priprema fjanketiranje lovca na g7 (jer razvoj lovca na b4 nije vjerovatan), odakle vrši pritisak na blago oslabljena polja na daminom krilu;
* 1...e5 također je moguće, ali bijeli tada može odigrati 2. c4, što vodi u neku vrstu Sicilijanske odbrane s obratnim bojama, u kojoj pješak na a3 može biti koristan; još jedan pristup jest 2. e4 Sf6 3. Sc3, što transponira u Mengarinijevo otvaranje.

## Upotreba 
Moderni zastupnik ovog otvaranja jest hrvatski internacionalni majstor dr. Zvonko Krečak. U martu 2010. tadašnji svjetski broj 1 Magnus Carlsen igrao je ovo otvaranje u partiji naslijepo protiv Vasilija Ivančuka na turniru Amber, koju je izgubio.

## Imenovane varijante 
* 1. a3 g6 2. g4 (*Anderssenov šiljak*)
* 1. a3 e5 2. h3 d5 (*Gmizava formacija*)
* 1. a3 a5 2. b4 (Poljski gambit)

## Također pogledajte 
* Spisak šahovskih otvaranja
* Spisak šahovskih otvaranja nazvanih po ljudima

## Reference 
**Bibliografija**
*
* 
*

Kategorija:1858. u šahu
Ceratophyllum

***Ceratophyllum*** je kosmopolitski raprostranjen rod cvjetnica, koji uključuje četiri prihvaćene vrste, obično nastanjene  u ribnjacima, močvarama i tihim potocima u tropskim i u umjerenim krajevima. To je jedini rod u porodici ***Ceratophyllaceae***, a i porodica jedina je u redu **Ceratophyllales**.

*Ceratophyllum* raste potpuno potopljeno, obično, iako ne uvijek, pluta po površini i ne podnosi sušu. Stabljike biljke mogu doseći dužinu od 1–3 m. U razmacima, duž čvorova stabljike proizvode prstenove listova jarko zelene boje, koji su uski i često jako razgranati. Kod nekih vrsta su viljuškasti, krhki i kruti na dodir, a kod drugih mekši. Biljke uopće nemaju korijenje, ali ponekad razviju modificirane listove s korijenastim izgledom, koji biljku usidre za dno.

Cvjetovi su mali i neupadljivi, muški i ženski na istoj biljci. U ribnjacima formira debele pupoljke, koji u jesen padaju na dno što ostavlja dojam da ih je ubio mraz, ali kad dođe proljeće, oni će polahko prerasti u dugačke stabljike koje će  napuniti bazen.
Biljke ceratofiluma plutaju u velikom broju upravo ispod površine. Oni nude izvrsne uvjete zaštitu za mrijest, ali i puževima koji su zaraženi vrstama roda *Bilharzia*. Zbog svog izgleda i visoke proizvodnje kisika često se koriste u slatkim akvarijskim vodama.

## Taksonomija
*Ceratophyllum* dovoljno je prepoznatljiv da bi mogao imati vlastitu porodicu, *Ceratophyllaceae*. Smatrao se srodnikom *Nymphaeaceae* i u Cronquistovom sistemu, uključen je u red Nymphaeales,  ali nedavna istraživanja pokazala su da nije usko povezan s *Nymphaeaceae* ili bilo kojom drugom postojećom biljnom porodicom. Neke rane molekulske filogenije sugerirale su da je to sestrinska grupa za sve ostale angiosperme, ali novija istraživanja pokazuju da je to sestrinska grupa eudikotiledona. APG III sistem je porodicu postavio posebni red, Ceratophyllales.  Sistem APG IV prihvata slijedeću filogeniju:
* *Ceratophyllum australe* Griseb.
* *Ceratophyllum demersum* L.  kosmopolitska
* *Ceratophyllum echinatum* A.Gray Sjeverna Amerika
* *Ceratophyllum muricatum* Cham. – široko rasprostranjena u mnogim zemljama
* *Ceratophyllum platyacanthum* Cham.  - Raštrkane lokacije u Njemačkoj, Mađarskoj, Francuskoj, Rusiji, Kini, Japanu, Koreji 
* *Ceratophyllum submersum* L. - Evropa, centralna Azija, sjeverna  Afrika, razbacana mjesta u Africi, Turskoj, Omanu, Floridi, Dominikanakoj Republici.
* *Ceratophyllum tanaiticum* Sapjegin
Najrasprostranjenija vrsta širom svijeta je  *Ceratophyllum demersum*, sa globalnom distribucijom, hok ostale imaju znatno oganičenije areale.

## Reference
## Vanjski linkovi
*Ceratophyllaceae of Mongolia in FloraGREIF 


Kategorija:Magnoliopsida
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Onagraceae

**Onagraceae** je porodica of cvjetnica poznata kao porodica vrbolikih biljaka ili **porodica noćurka**. Uključuke oko  650 vrsta zeljastih biljaka, grmova i stablašica iz 17 rodova. Porodica je široko rasprostranjena, na svim kontinentima, od borealnih ekosistema  do tropskih regija.

Obuhvata brojne popularne baštenske biljke, uključujući večernje noćurke (rod *Oenothera*) i fuksije  (''Fuchsia' '). Neke, naročito vrbaste (*Epilobium*), su česti korovi u vrtovima i brzo koloniziraju napadnuta staništa u divljini. Jedna takva vrsta je *Chamaenerion angustifolium*.

Porodicu karakteriziraju [[cvijet]|cvjetovi]] s obično po četiri čašična i krunična listića (latica; kod nekih rodova, poput fuksije, čašice su jednako jarko obojeni kao i latice. Listovi su obično nasuprotno uvijeni, a kod nekih vrsta spiralno aranžirani; većinom su jednostavni ili lancetasti.

Sjemenke su uglavnom vrlo malene. U nekim rodovima, poput epilobija, imaju čuperke dlaka, a raspršavaju se pomoću vjetraa. Kod nekig drugih, kao što je u rodu *Fuchsia*, sjemenke se razvijaju u sočnim bobicama, a raznose ih životinje. Polenova zrna u mnogo rodova labavo se drže zajedno viscinskim  nitima. Većina pčela ne može ih iskorištavati, a samo pčele sa specijalizovanim morfologijama mogu ih efikasno oprašiti; skoro sve pčele koje posjećuju cvijeće su oligolegi specijalizirani za porodicu *Onagraceae*.

Porodica je dobila ime po rodu *Onagra* (danas poznat kao *Oenothera*) 1836. godine koje je uveo John Lindley u drugom izdanju knjige „Prirodni botanički sistem“ (*A Natural System of Botany*).

## Rodovi 
### Potporodica *Ludwigioideae*
**Ludwigia* L.

### Potporodica *Onagroideae*
;Pleme Circaeeae
**Circaea* L.
**Fuchsia* L.
;Pleme Epilobieae
**Chamaenerion* Ség.
**Epilobium* L.
;Pleme Gongylocarpeae
**Gongylocarpus* Schltdl. & Cham.
;Pleme Hauyeae
**Hauya* DC.
;Pleme Lopezieae
**Lopezia* Cav.
**Megacorax* Elizondo et al.
;Pleme Onagreae
**Calylophus* Spach (= *Oenothera*)
**Camissonia* Link
**Camissoniopsis* W.L.Wagner & Hoch
**Chylismia* (Torr. & A.Gray) Raim.
**Chylismiella* (Munz) W.L.Wagner & Hoch
**Clarkia* Pursh
**Eremothera* (P.H.Raven) W.L.Wagner & Hoch
**Eucharidium* Fisch. & C.A.Mey.
**Eulobus* Nutt. ex Torr. & A.Gray
**Gaura* L. (= *Oenothera*)

Nekoliko rodova, u gore prikazanoj klasifikaciji, sinonimirano je, posebno *Calylophus* i *Gaura*, koji su uključeni u *Oenothera*, ali se često pojavljuju u literaturi kao pripadnici prethodnih rodova.

## Galerija

Circaea alpina 6769.JPG|*Circaea alpina*
Epilobium alpestre 2.jpg|*Epilobium alpestre*
Fuchsia Magellanica Tas.jpg|*Fuchsia magellanica*
IMG 5989-Hauya heydeana.jpg|*Hauya heydeana*
Antioch Dunes Evening Primrose.jpg|*Oenothera deltoides* ssp. *howellii*
Oenothera rubricaulis 2014 G1.jpg|*Oenothera biennis*

## Reference
## Vanjski linkovi
*Smithsonian Institution: Onagraceae classification


Kategorija:Myrtales
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Hrvoje Ištuk

**Hrvoje Ištuk** (Bugojno, 8. novembar 1935 – Sarajevo, 22. februar 2002) bio je jugoslavenski, bosanskohercegovački i hrvatski političar iz Bosne i Hercegovine.

## Biografija 
Studirao je u Sarajevu na Filozofskom fakultetu na odsjeku za jezik i književnost. Obnašao je visoke političke dužnosti. Bio je glavni direktor Radiotelevizije Sarajevo. Suosnivač Instituta za nacionalne odnose u Sarajevu. Predsjedavao je Savjetom Enciklopedije Jugoslavije za  SR Bosnu i Hercegovinu. Krajem 60-tih godina bio je direktor gimnazije u Bugojnu. Dobitnik je nagrade ZAVNOBIH-a 1982. godine. Priznanje se dodjeljivalo za "izuzetan stvaralački doprinos razvitku Socijalističke Republike Bosne i Hercegovine". Obnašao je dužnost sekretara Predsjedništva Centralnog komiteta SR Bosne i Hercegovine u dva mandata.
Bio je jedan od najbližih saradnika Branka Mikulića i član je Olimpijskog komiteta za organizaciju Zimskih Olimpijskih igara u Sarajevu 1984. godine. Član CK SKJ na 13. kongresu održanom od 25. do 28. juna 1986. godine u Beogradu. Zalagao se za jačanje političke pozicije SR Bosne i Hercegovine  u SFRJ.
Početkom 90-tih godina istakao je potrebu ubrzanja transformacije triju vladajućih nacionalnih stranaka "sve dotle dok se njihovi programi i praktični čini ne nađu u tački ne samo lojalnosti prema suverenitetu Bosne i Hercegovine, već i prema zaštiti i obrani tog suvereniteta. U njihovoj okrenutosti građanima Bosne i Hercegovine, interesima tih građana - ne amnestirajući, naravno i opozicione stranke - leži njihova i konkretna i historijska odgovornost za sudbinu države Bosne i Hercegovine." Dalje u slučaju da se političkim razgovorom ne može postići dogovor o poziciji Bosne i Hercegovine koja će biti istovjetna drugim republikama, Ištuk predlaže referendum, te smatra kako bi u svakom slučaju trebalo započeti stvaranje bosanskohercegovačke oružane sile, jer kako tad navodi "bez nje, objektivno, nema suverenosti ni poštivanja elementarnih normi pravne države".
Povremeno je pisao članke početkom 90-tih  za časopis "Bosanski pogledi" koji je pokrenuo bošnjački političar Adil Zulfikarpašić.
U aprilu 1993. godine u Sarajevu je osnovana Hrvatska seljačka stranka BiH. Statut HSS-a BiH napisali su Hrvoje Ištuk, zatim visoki dužnosnik SDB-a BiH Jozo Jozić i pripadnik vojne sigurnosti Armije RBiH Stanko Slišković.
1995. godine bio je član Suda časti Bosanskohercegovačke paneuropske unije osnovane 27.11.1995. u Sarajevu. Bio je dugogodišnji član HKD "Napredak".

## Djela 
Napisao mnogo rasprava i članaka koje je objavljivao u časopisima i novinama Oslobođenje i BH Dani. Pisao je o jezičnoj politici, obrazovanju i izdavaštvu.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1935.
Kategorija:Umrli 2002.
Kategorija:Biografije, Bugojno
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Jugoslavenski političari
Kategorija:Političari Hrvatske seljačke stranke Bosne i Hercegovine