open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Direktni sistem transliteracije bugarskog pisma

**Direktni sistem transliteracije bugarske ćirilice** (eng. *Streamlined System*; bug. *Обтекaемa системa*) osmislio je Ljubomir Ivanov s Matematičkog instituta Bugarske akademije nauka 1995. Ovaj sistem koristi se za lična imena i geografske nazive od 2000 i 2006,, a 2009. postao je osnova posebnog bugarskog :

Direktni sistem usvojen je od strane UN-a 2012 i, za službenu upotrebu u SAD-u i Velikoj Britaniji, od BGN-a i PCGN-a 2013. Ivanov predlaže da se njegov pristup transliteraciji iskoristi i za druga ćirilična pisma, posebno rusko.

Ovaj sistem sličan je starom sistemu BGN/PCGN iz 1952. za romanizaciju bugarskog jezika koji, međutim, transliterira ćirilična slova **Х**, **Ь** i **Ъ** kao *KH*, *’* (apostrof) i *Ŭ*, dok prvi sistem koristi *H*, *Y* i *A* u tu svrhu.

## Ilustracija 
:Primjer (Član 1. Univerzalne deklaracije o ljudskim pravima):

## Također pogledajte
* Ćirilica
* Latinica
* Bugarski jezik

## Reference 
Kategorija:Alfabet
Kategorija:Pisma
Malta (ostrvo)

**Malta** je najveće od tri ostrva koja ulaze u sastav malteškog arhipelaga i Republike Malte. Nalazi se u središtu Sredozemnog mora, južno od Italije, sjeverno od Libije. Površina ostrva iznosi 246&nbsp;km2, najveći grad na ostrvu je Qormi, a na ostrvu je smješten i glavni grad države Valletta.

## Također pogledajte 
* Malta

Kategorija:Malteška ostrva
Malta (čvor)

* Republika Malta, država u Evropi
* Malta (ostrvo), ostrvo u državi Malti
* Malta (Sarajevo), mjesna zajednica u općini Novo Sarajevo
* Malta, općina u okrugu Spittal an der Drau u austrijskoj saveznoj pokrajini Koruškoj

## Također pogledajte 
* Bruceloza
Luteranizam

[mini|200px|[Luterova ruža, simbol luteranizma]]
**Luteranizam** je dio zapadnog kršćanstva koje se zasniva na učenju reformiste iz 16. vijeka Martina Luthera. Lutherovi pokušaji reforme teologije i crkvene prakse doveli su do protestantske reformacije. Reakcije vlasti i crkve na međunarodno širenje Lutherovih 95 teza su dovele do podjele kršćanstva.

Za razliku od reformatorskih crkvi, luterani i dalje prakticiraju mnoge sakramente i liturgijsku praksu iz pre-reformatoskih crkvi.

Kategorija:Kršćanstvo
Maoča (Brčko)

**Maoča** je naseljeno mjesto u gradu Brčko, Bosna i Hercegovina. Naselje Maoča je smješteno ispod obronaka planine Majevice, na udaljenosti 18&nbsp;km od grada Brčkog. Maoča se graniči sa selima Gornji Rahić na sjeveru, Islamovcem na jugoistoku, Gornjom Maočom (Karavlasima) na jugu i Rašljanima na jugozapadu.
 
Iznad mahale Tabaci, nalazi se najviše brdo koje dominira nad Maočom sa južne strane Hukljevac, na n. v. 417 m. Sa zapadne strane postupno se uzdiže brežuljak Dolovi, sa svojim najvišim vrhom Ćorićka na 388 m, dok je sa istočne strane brežuljak Brežđe na 197 m. Selo leži na brežuljkastom terenu između dvije rijeke na 169 metara nadmorske visine.

U selu se nalaze tri džamije: Džamija Maoča Nova, Džamija Maoča Stara i Nožin-agina džamija koja nije u upotrebi. Džamija Maoča Nova je sagrađena 1930. godine i broji oko 500 domaćinstava. Džamija Maoča Stara je sagrađena 1988. godine kao zamjena za Nožin-aginu džamiju koja broji oko 450 domaćinstava. Nožin-agina džamija je sagrađena 1780ih godina. Dobila je ime po Nožin-agi Imamoviću koji je vrata ove džamije donio na svom konju iz Carigrada (Istanbula). Ova džamija nije više u upotrebi i služi kao muzej a svaki drugi dan Ramazanskog bajrama u njoj se obilježava Dan šehida i sjećanje na šehide ovog mjesta.

## Geografija
## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Zvanična stranica Vlade distrikta Brčko
*Zvanična stranica Skupštine distrikta Brčko
Benetice (Světlá nad Sázavou)

**Benetice** je malo selo koje se nalazi u blizini grada Světlá nad Sázavou u Češkoj.

U tom mjestu nekad je postojala tvornica stakla. Iako više ne radi, neka lokalna imena mjesta izvedena su od dijelova tvornice, poput *Na sušírnách* ili *Sklárenský ribnjak*. Postoji i rekreacijski centar u Beneticama, koji je korišten kao kamp udruženja pionira iz Češke, ali i iz Mađarske, Poljske i Njemačke.

Benetice imaju župni odbor koji se sastoji od tri člana.

Na trgu stoji Benetička lipa, koji je zasađena 1945. godine.

U neposrednoj blizini Benetica su dva najviša vrha Světelska i Ledečska na Žebrákovskom brežuljku (601 metar nadmorske visine).

Iz Benetica se može vidjeti i lijepi dvorac Lipnice, u kojem se redovito krajem jula i početkom augusta održavaju susreti Velorexa, čehoslovačkih vozila na tri točka.

## Historija imena 
* 1375. - Beneczicze
* 1787. - Benetitz

## Fotografije 

Datoteka:Benetice 1.jpg
Datoteka:Benetice 2.jpg
Datoteka:Benetice 3.jpg
Datoteka:Benetice naves.jpg
Datoteka:Benetice prijezd od Svetle nad Sazavou.jpg
Datoteka:Benetice prijezd od Ledce nad Sazavou.jpg
Datoteka:Benetice tabor.jpg
Datoteka:Benetice pohled na druhy breh Sazavy.jpg

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* www.benetice.eu - Službena stranica mjesta

Kategorija:Sela u Češkoj
Planina Meru

mini|250px|Tanka iz države Butan koja prikazuje planinu Meru i budistički univerzum. (Tanka je oslikana ili izvezena budistička zastava koja se drži u hramovima i domovima i koju budistički monasi nose tokom svojih ceremonijalnih procesija.)

**Planina Meru** ili Sumeru je sveta planina, centar univerzuma u hinduističkoj i budističkoj mitologiji. Na ovoj planini obitavaju božanstva iz obje navedene religije. Predanja kažu da je planina visoka čak 120.000 kilometara i da se nalazi na Džambudvipa, jednom od kontinenata na planeti Zemlji. Veličanstveni hram Angkor Vat u Kambodži je simbolička reprezentacija planine Meru.

Legende i mitovi često navode da Surja, Bog Sunca svakog dana kruži oko planine Meru. Ova predanja i činjenica da su prvobitni Arijci živjeli u polarnom području zemljine kugle mnoge je navela na zaključak da je planina Meru zapravo referenca na sjeverni pol.

Postoji i drugo vjerovanje, nastalo u području oko masiva Himalaja, koje navodi da je planina Meru zapravo jedna od planina Kailasa/Kailaša, kod jezera Manasarovar. U podnožju ove planine svoj tok počinju velike rijeke Ind i Bramaputra.

U blizini se nalazi i hram Kailasa, jedna od najimpozantnijih građevina u historiji arhitekture. Ovaj kompleks od nekoliko desetina manastira i hramova koji se protežu na preko dva kilometra zapravo nije sagrađen već isklesan iz žive stijene. Hram je posvećen Šivi i dekorisan je kamenim skulpturama koje opisuju brojne likove i događaje iz mitova o njemu.

## Izvori i vanjski linkovi
* Planina Meru 
* Hram Kailasa

Datoteka:Angkor Wat W-Seite.jpg|Angkor Vat
Datoteka:Kailash-elephant.jpg|Slon isklesan iz stijene.
Datoteka:Ellora Kailash temple overview.jpg|Hram Kailasa 
Datoteka:Ellora Kailash temple Shiva panel.jpg|Šiva

## Također pogledajte 
* džainizam
* Hinduizam
* Budizam

Kategorija:Hinduistička mitologija
The Fame

***The Fame*** je studijski album američke r&b pjevačice Lady Gaga izdat 2008. godine.

## Spisak pjesama 
# „Just Dance” (featuring Colby O'Donis) (RedOne, Akon) – 4:04
# „LoveGame” (RedOne) – 3:33
# „Paparazzi” (R. Fusari) – 3:30
# „Beautiful Dirty Rich” (R. Fusari) – 2:54
# „Eh Eh (Nothing Else I Can Say)” (M. Kierszenbaum) – 2:57
# „Poker Face” (RedOne) – 3:59
# „The Fame” (M. Kierszenbaum) – 3:44
# „Vanity” (T. Braun) – 2:56
# „Again Again” (R. Fusari) – 3:06
# „Boys Boys Boys” (RedOne) – 3:22
# „Brown Eyes” (R. Fusari) – 4:05
# „Summerboy” (Brian & Josh) – 4:16
# „I Like It Rough” – 3:22

## Singles 
## Reference 
Kategorija:Albumi iz 2008.
Kategorija:Albumi Lady Gage
Indra

mini|desno|250px|Bog rata i vremena
**Indra** (Sanskrit: इन्द्र ili इंद्र *Indra*) je mitološki bog rata i vremena (vrijeme u meteorološkom smislu). Također je i Kralj Bogova (Deva) i Gospodar Nebesa u hinduizmu. Prvobitno se spominje u Rgvedi kao vrhovno božanstvo i pripisuje mu se herojski karakter ali i da je arogantne i zaljubljive prirode. U indijskoj mitologiji još iz vedskog perioda uvijek zauzima veoma značajno mjesto iako je u kasnijem periodu izgubio nešto od svoje božanske veličine sa novom klasifikacijom bogova i uspostavljanjem svetog hinduističkog trojstva - trimurti. Njegov je status niži od onog kojeg imaju Brahma, Višnu i Šiva. Zato se kaže da je Indra kralj nižih bogova. 

## Opis 
Indra se još definira i kao bog groma/munja što mu je i jedno od oružja - Vajra. Pored munje, Indra koristi i luk i strijelu, mrežu i kuku. Njegov slon je golema životinja sa četiri kljove po imenu Airvata. Indra je ratnički bog, zaštitnik drevnih Arijaca. Njegova je veličina ogromna, boja mu je crvenkasta, kosa i brada su mu kovrdžavi. U najranijim opisima Indra u bitkama je jurišao u bornim kolima koje vuku konji. Prije bitke Indra ispija i velike količine some, ritualni vedski napitak od istoimene biljke i raznih dodataka. Iako mu je snaga koju je davala soma uglavnom bila potrebna u borbi, često je pio samo da bi se napio.

Naravno, mnoge legende govore o Indrinim poduhvatima. On je predvodnik Deva (bogova u nebeskom dijelu hinduističke podjele) i elemenata: Agnija (vatra), Varune (voda) i Surje (sunce) u stalnom ratu protiv demonskih Asura iz podzemnog svijeta i protiv Patala, onih koji su suprotstavljeni moralu i principima uzvišenosti (dharma). 

Idra u svakom slučaju nije savršeno biće, njemu se pripisuje veliki broj ljudskih osobina, više nego ijednom drugom božanstvu. Možda mu je iz tog razloga posvećen i najveći broj himni iz drevnih svetih tekstova (Vede). 

Indra živi u području oblaka oko najviših vrhova Planine Meru. Ratnici nakon smrti dolaze na njegov dvor Svarga i tu obitavaju u stanju u kojem nema tuge, bola ni straha a zabavljaju se gledajući ples duhova i igrajući igre. Osim njih, Indrin dvor uveličavaju i bogovi elemenata, nebeski mudraci i veliki kraljevi. 

U hinduističkoj mitologiji postoji veoma mnogo božanstava, njihovih inkarnacija, mitova o njima i brojnim događajima iz njihovog mitološkog života. Sva ova božanstva imaju i mnogo imena, koja uglavnom dodatno opisuju njihove osobine i moći. Mnogi bogovi iz hinduističkog panteona preneseni su i u budizam i druge istočnjačke religije. 

## Izvori i vanjski linkovi 
* Encyclopaedia Britannica, Indra
* Indra

Kategorija:Hinduistička mitologija
Osman Hadžić

**Osman Hadžić** (rođen 9. septembra 1966) jest bosanskohercegovački folk pjevač.

## Biografija 
Najstariji je od sedmero djece porodice Hadžić. Završio je elektrotehničku školu u Cazinu.

## Diskografija 
* *Lažu oči zelene* (1989)
* *Nikad više Snježana* (1991)
* *Za njom plaču crne oči* (1993)
* *Obriši suze baksuze* (1994)
* *Nije čudo što te volim ludo* (1997)
* *Ostarit ćemo* (2000)
* *Prezime* (2002)
* *Zbog ljubavi* (2005)
* *I ovako i onako* (2007)
* *Ponovo se volimo* (2011)
* *Nema problema* (2014)

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački pjevači
Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Biografije, Cazin
Kategorija:Živi ljudi
Panteon (Pariz)

**Panteon** je građevina podignuta u Latinskoj četvrti u pariskom 5. arondismanu, Francuska. Temelji su postavljeni 1758. godine a radovi završeni 1789. godine. Prvobitno je to bila crkva ali je ova struktura do danas pretrpjela mnogo promjena u pogledu namjene. Sada se koristi za liturgije i kao grobnica zaslužnih građana. 

Pošto je završen u vrijeme početka Francuske revolucije, nova revolucionarna vlada odlučila je da Panteon pretvori u mauzolej u kome će se sahranjivati značajni francuski građani. 

Fizičar Léon Foucault je u pariskom Panteonu pokazao da se planeta Zemlja okreće oko svoje osi, izvršivši experiment sa 67 metarskim klatnom (Fukoovo klatno) obješenim ispod kupole. 

U Panteonu su sahranjeni ili naknadno prenešeni posmrtni ostaci velikih francuskih filozofa, književnika, naučnika i drugih: Voltaire, Jean Jacques Rousseau, Victor Hugo, Émile Zola, Pierre Curie, Marie Sklodowska-Curie.

600px|mini|centar|Unutrašnja panorama Panteona u Parizu

## Također pogledajte 
* Panteon (Rim)

Kategorija:Pariz
Kategorija:Građevine i strukture u Francuskoj
Kategorija:5. arondisman (Pariz)
Kategorija:Arhitektura 1780-ih
Kategorija:Spomenici u Francuskoj
Gradska arena Zenica

**Gradska arena "Husejin Smajlović"** (ranije **Arena Zenica**) jeste multifunkcionalna dvorana u Zenici, Bosna i Hercegovina, prvenstveno korištena za održavanje dvoranskih sportskih manifestacija.

## Historija 
mini|250px|Gradska arena Zenica
Izgradnja gradske arene počela je u februaru 2007, a završena je 20. marta 2009, na Dan Zenice. Ukupna cijena izgradnje procijenjuje se na oko 36 miliona konvertibilnih maraka, koji su izdvojeni iz općinskog budžeta u toku dvije godine, tokom kojih je trajala izgradnja dvorane.

### Otvorenje 
mini|250|Koncert Zdravka Čolića u zeničkoj areni (2009)
mini|250|Prva utakmica u Areni: RK Čelik - RK Gračanica
Gradska arena otvorena je 20. marta 2009, uz prigodnu manifestaciju i defile zeničkih sportista, pri čemu je otvoreno 14. po redu "Zeničko proljeće". Iste noći održan je koncert bosanskohercegovačkog pjevača Dine Merlina.

## Lokacija
Gradska Arena Zenica se nalazi u kompleksu SRC Kamberovića polje u sklopu kojeg se nalazi centralni gradski park, najveći tržni centar u gradu, kao i mnogobrojni sportski tereni poput rukometnih, košarkaških, teniskih  i odbojkaških. U sklopu centra nalazi se i Stadion Kamberovića polje. Arena se nalazi u neposrednoj blizini mjesta održavanja Generalnog bh. sajma ZEPS. Arena je sagrađena na nikada nedovršenome gradilištu sportskog centra čija je gradnja počela par godine prije početka rata, što je predstavljalo ruglo grada. Izgradnjom arene i tržnog centra, koji se naslanja na arenu, taj dio grada je dobio svoj konačni oblik. Arena posjeduje zajednički parking sa tržnim centrom i broji oko 1500 parking mjesta, od kojih određen broj se nalazi u podzemnoj garaži. 
Adresa Gradske arene je Aleja šehida bb.

## Namjena
Gradska Arena je multifukcionalna dvorana opremljena savremenom opremom i osposobljena je za održavanje sportskih, klupskih, koncertnih društvenih aktivnosti, kao i za rekreaciju, projekcije i ugostiteljske sadržaje. Svojom izgradnjom, Arena je postala dvorana za utakmice klubova RK Čelik, KK Čelik i za klubove dvoranskih sportova. U njoj su održani koncerti Dine Merlina, Zdravka Čolića, Lake.

## Promjena naziva 
Vlasti su maja 2017. nadglasavanjem odlučile da arena promijeni naziv iz *Arena Zenica* u *Gradska Arena "Husejin Smajlović"*, eponimno po bivšem dugogodišnjem (2004–2016) načelniku Husejinu Smajloviću. Donesena odluka je bila kontroverzna iz više razloga, a najznačajniji je što je objekat sekularne namjene (uključujući muzičke manifestacije, alkohol itd.) a Smajlović je bio musliman; promjena naziva nije zaživjela u praksi – pokušaj stavljanja table sa novim imenom nije uspio, muzičari i dalje navode da nastupaju u Areni Zenica iz menadžerskih razloga jednostavnosti naziva i neutralnosti, a kao Zeničku arenu (ili samo Arenu) i dalje je pominje većina građana u slobodnom govoru.

## Kapacitet 
Kapacitet dvorane iznosi 6.145 sjedećih mjesta. Kapacitet dvorane u toku održavanja koncerta (tribine i parket) iznosi oko 10 hiljada ljudi.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*
*Službena stranica (arhiva)

Zenica
Arena
Komunikološki koledž u Banjoj Luci "Kapa Fi"

mini|180px|desno|Zgrada Koledža u Vojvođanskoj 2, u Banjoj Luci
**Visoka škola Komunikološki koledž u Banjaluci Kapa Fi** () bila je samostalna visokoškolska ustanova u Banjoj Luci, koja je djelovala od 2000. do 2021. godine.

Koledž je osnovan 21. augusta 2000. godine pod nazivom *Komunikološki fakultet u Banjaluci*, kao najstarija privatna visokoškolska ustanova u Bosni i Hercegovini.

U junu 2007. godine Koledž je bio ponovo licenciran, dobija početnu akreditaciju u skladu sa tada donesenim Zakonom o visokom obrazovanju, i od tada nastavlja rad pod nazivom Visoka škola Komunikološki koledž u Banjaluci Kapa Fi/Banja Luka College of Communications Kappa Phi. Nakon uspješno obavljenog akreditacionog procesa, Koledž dobija petogodišnju akreditaciju u martu 2014. godine.

Na Koledžu su se izvodili licencirani studijski programi prvog ciklusa komunikologija, dizajn i engleski jezik.

Koledž je izdavao međunarodni naučni komunikološki časopis Znakovi i poruke.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Visoka škola Komunikološki koledž u Banjaluci Kapa Fi
*Ministarstvo prosvjete i kulture RS 

Kategorija:Univerziteti u Bosni i Hercegovini
Dicrocoelium dendriticum

***Dicrocoelium dendriticum*** (poznat i kao **mali metilj** zajedno sa ostalim vrstama iz roda Dicrocoelium), je parazit žučnih kanala i žučne kese. Parazitska bolest koju uzrokuje ovaj parazit se naziva dikrocelioza.

Dicrocoelim dendriticum je mali trematod koji je dorzoventralno spljošten, kopljastog (lancetastog) je oblika, dug je 5–15&nbsp;mm i širok je 1,5–3&nbsp;mm. Jaja parazita su ovalna ili bubrežastog oblika, veoma mala (30-45x20-30 μm), tamno smeđe boje, posjeduju poklopac na jednom polu i posjeduju zavijen miracidij.

## Životni ciklus 
mini|lijevo|250px|Životni ciklus Dicrocoeliuma
Dicrocoelium polaže jaja u žučnim kanalima koja preko fecesa dospjevaju u vanjsku sredinu. Za dalji razvoj potrebna su dva prelazna domaćina: suhozemni puž i mrav. Prvo suhozemni pužići progutaju jaja s miracidijem iz fecesa, zatim miracidij migrira do hepato-pankreasa puža gdje se preko dva reda sporocista transformiše u cerkariju. Za ovaj proces je potrebno 3-4 mjeseca (zavisi od temperature). Cerkarije se izlučuju u mukoznim lopticama koje su promjera oko 2&nbsp;mm, a sadrže do 400 (nađeno je i do 5000) cerkarija koje tu mogu preživjeti samo par dana. Drugi prelazni domaćini su mravi iz roda Formica. Oni konzumiraju cerkarije koje se u mravu za 1-2 mjeseca razviju u metacerkarije kojih može biti oko 100 u jednom mravu. Cerkarije utiču na subezofagealni ganglion mrava tako da mrav ostaje na vlatima trave, ali samo ako je temperatura niža od 15&nbsp;°C, a ako je veća mrav silazi sa trave. Konačni domaćin se infestira na paši ako konzumira zaražene mrave i to najčešće u proljeće i jesen.

Kategorija:Paraziti
Kategorija:Pljosnati crvi
Kategorija:Bolesti goveda
Montpellier

**Montpellier** jest grad na jugu Francuske. Po veličini je 8. grad u državi i najbrže rastući grad u posljednjih 25 godina. Glavno je mjesto (*chef-lieu*) pokrajine Languedoc-Roussillon i departmana Hérault.

Skoro trećinu stanovništva čine studenta sa tri univerziteta i tri visokoškolske institucije.
Lociran na jugu države, na obali Sredozemnog mora, treći je najveći francuski grad na Mediteranu, poslije Marseille i Nica.
## Geografija 
### Klima 
### Geomorfologija i hidrografija 
## Privreda 
### Stanovništvo 
### Pobratimljeni gradovi 
* 20p  Louisville (SAD), od 1955.
* 20p  Heidelberg (Njemačka), od 1961.
* 20p  Barcelona (Španija), od 1963.
* 20p  Chengdu (Narodna Republika Kina), od 1981.
* 20p  Tiberiade (Izrael), od 1983.
* 20p  Fez (Maroko), od 2003.
* 20p  Tlemcen (Alžir), od 2009.

## Obrazovanje 
* Nacionalna škola civilnog vazduhoplovstva
* EPITECH
* Montpellier Business School

## Vanjski linkovi 
* (fr) Site officiel de la ville de Montpellier 
* (fr) Site officiel de la communauté d'agglomération
* (fr-pdf) Janvier 2002, La communauté d'agglomération de Montpellier
* (fr-pdf) Août 2004, L'extension de l'aire urbaine de Montpellier se stabilise
* (fr-pdf) Mars 2003, Montpellier fait du Languedoc-Roussillon une région attractive pour les étudiants

Kategorija:Gradovi u Francuskoj
Kategorija:Languedoc-Roussillon
Kategorija:Departman Hérault
Durga

mini|Boginja Durga u borbi protiv Mahišasura, bika-demona.

**Durga** (sanskrit: दुर्गा) je jedno od božanstava iz hinduističke mitologije. Zovu je i "nedodirljiva, nepristupačna", "ona koja može izbaviti i iz najbezizlaznijih situacija", *Maa Durga* (Majka Durga). Dakle, Durga je Devi, žensko božanstvo. Prikazuje se sa deset ruku u kojima nosi oružje ili cvijet lotosa i kako jaše lava ili tigra. Često je predstavljena sa rukama u simboličkim pozama i meditirajućim osmijehom na licu.

Durga je utjelotvorenje Šakti, ženske kreativne moći, i egzistira i stanju kojem ne ovisi ni od čega osim univerzuma – ona je dovoljna samoj sebi, a pri tome ispoljava "silinu" samilosti. Za Hinduse, Durga je jedan od aspekata boginje Kali, strašnog borca protiv demona, odnosno ratnička forma Parvati, Šivine žene. Zato što je jedna od formi Parvati, Durga je i majka Ganeša i Kartikeja. Durga je neustrašiva i strpljiva, nikada ne gubi svoj smisao za humor, čak ni za vrijeme epskih bitaka protiv zla.

## Etimologija 
## Opis 
## Mitologija 
## Izvori i vanjski linkovi 
Kategorija:Hinduističke božice
Lakšmi

**Lakshmi** (Sanskrit: लक्ष्मी|लक्ष्मी) je boginja obilja, plemenitosti i blagostanja prema hinduističkom vjerovanju. Ona je također i otjelotvorenje ljepote, šarma i milosti. Lakšmi je predstavljena i u budizmu, zapravo, njeni najraniji prikazi pronađeni su upravo u arheološkim nalazištima budističkih spomenika. 

Lakšmi je pratilja boga Višnua, a u svojoj inkaranciji kao Sita udata je za Ramu, dok je za Krišnu udata inkarnirana kao Rukmini.

## Etimologija 
## Opis 
## Mitologija 
## Izvori i vanjski linkovi 
Kategorija:Hinduističke božice
Minamata sindrom

mini|Fabrika Chisso i njeni kanali otpadnih voda

'''''', naziva se još i , je neurološki poremećaj izazvan teškim trovanjem živom. Simptomi uključuju ataksiju, utrnutost ruku i stopala, opštu mišićnu slabost, suženje vidnog polja, oštećenje sluha i otežan govor. U ekstremnim slučajevima nastupaju ludilo, paraliza, koma i smrt. Također su moguće pojave malformacija na fetusu.

Minamata sindrom je prvi put registrovan 1956. godine u gradu Minamata, Prefektura Kumamoto, Japan. Sindrom je izazvan ispuštanjem metil žive u industrijske otpadne vode od strane hemijske fabrike Chisso, koje je trajalo od 1932. do 1968. godine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* ATSDR – ToxFAQs: Mercury – Često postavljana pitanja o živi
* National Institute for Minamata Disease
* Minamata Disease: The History and Measures – The Ministry of the Environment's summary of Minamata disease
* Soshisha – Centar za podršku za bolest Minamata i Muzej Minamata bolesti
* Aileen Archive  – Copyright holder of W. Eugene Smith's Minamata photos
* Photograph by W. Eugene Smith – Tomoko Uemura in Her Bath, 1972
* Minamata disease – Poglavlje iz *Industrial Pollution in Japan* by Dr Jun Ui
* Toxic Archipelago: Industrial Pollution in Japan – A talk by Brett Walker, September 16, 2010
* Minamata Timeline by Minamata City Council.
* Minamata disease museum

Kategorija:Bolesti nervnog sistema
Kategorija:Živa
Iabet

**Iabet** (**Iabtet, Iab, Abet, Abtet, Ab**) je egipatska božica istoka i istočne pustinje.

## Opis 
Iabet je božica koja svakog jutra pere boga Sunca Raa, prije nego šta on krene na put po nebu. Kao božici istoka, njoj je suprotna božica zapada Amaunet. Obično je Iabet prikazana kako pozdravlja Sunce, a na glavi kao krunu ima hijeroglif svog imena. Njen muž je bog plodnosti Min.

U *Knjizi Zemlje* se spominje drugi Iabetin muž – **Iabeth**, koji je samo njen muški aspekt. U tekstu *Amduatu* Iabet je prikazana s rukama uz tijelo, pod imenom *Iab-iab*. Štovana je u Panopolisu sa svojim mužem Minom. Jedna princeza, Nefertiabet, nosi u svom imenu ime ove božice, a ime joj znači "Iabetina ljepota".

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Egipatske božice
Termoregulator

**Termo regulator** ili **Termostat** je uređaj ili sprava kojom se kontroliše temperatura grijaćih sistema. Najjednostavnije vrste posjeduju bimetalni kontakt koji se pri povećanju ili smanjenju temperature zatvara ili otvara. Ovakvi tipovi se koriste za ektrične sisteme grijanja. Osim njih postoje i elektronski regulatori koji putem senzora dojavljuju temperaturu centralnoj jedinici. Za potrebe regulisanja temperature na sistemima centralnog grijanja bez centralne jedinice, koriste se termo regulacioni ventili na samim radijatorima. Osim u sistemima grijanja, termo regulatori imaju primjenu u svim granama tehnike i termoenergetike.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Tehnika
Kategorija:Nizozemski izumi
Sarasvati

mini|Boginja Sarasvati, najčešće se prikazuje dok svira žičani instrument vina.
**Sarasvati** (sanskrit: सरस्वती) je jedno od božanstava iz hinduističkog panteona. Ona je boginja znanja, muzike i umjetnosti. Sarasvati se poistovjećuje sa istoimenom vedskom rijekom. Ona je pratilja Brahme, boga stvaranja. Skupa sa boginjama Lakšmi i Parvati ili Durga, čini trojstvo, tzv. *Tridevi* ("tri boginje"). One su pratilje muškog trojstva bogova, tzv. Trimurti koji čine Brahma, Višnu i Šiva. Sarasvatina djeca su Vede, najstariji hinduistički sveti tekstovi.

## Etimologija 
## Opis 
## Mitologija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Hinduistička mitologija
Počasni građanin grada Sarajeva

**Počasni građanin grada Sarajeva** priznanje je koje Grad Sarajevo dodjeljuje građanima Bosne i Hercegovine koji su se naročito istakli u razvoju Grada, unapređenju međunarodne saradnje i očuvanju mira u zemlji i inozemstvu ili stranim državljanima koji su ostvarili naročit doprinos razvoju i afirmaciji Grada te razvoju međunarodnih i međuljudskih odnosa na načelima solidarnosti, demokratičnosti, humanosti i tolerancije među ljudima.

Priznanje počasnom građaninu uručuje se u obliku povelje.

Priznanje se dodjeljuje od 2000.

## Spisak počasnih građana 
Neke od osoba kojima je dodijeljeno ovo priznanje su:
* Valentin Inzko, austrijski političar
* Victor Jackovich, američki političar
* Christiane Amanpour, američka novinarka
* Nenad Popović, hrvatski intelektualac
* Jean-Claude Carreau, francuski humanista
* Ahmad Mohamed Ali, predsjednik Islamske banke za razvoj
* Arend Lubbers, rektor Grand Valley univerziteta
* Thomas Miller, američki političar
* Salah Riyad El Ashry, egipatski političar
* Wolfgang Benedek, austrijski političar
* Tadeusz Mazowiecki, poljski političar
* Şükrü Tufan, turski političar
* Lucciano Pavarotti, italijanski pjevač
* Nataša Kandić, srbijanski humanista
* Otto von Habsburg, austrijski nadvojvoda
* Ahmet Kemal Baysak, turski političar
* Klaus Kloth, njemački političar
* Pasqual Maragall i Mira, španski političar
* Renzo Piano, italijanski arhitekt
* Bill Carter, američki režiser
* Jacques Chirac, bivši predsjednik Francuske 
* Đelo Jusić, hrvatski kompozitor i osnivač ansambla Dubrovački trubaduri
* Bernard-Henri Levy, francuski novinar
* Predrag Matvejević, bosanskohercegovački i hrvatski pisac, publicist
* Tilman Zulch, osnivač i doživotni predsjednik Društva za ugrožene narode International
* Florence Hartmann, francuska novinarka i književnica
* Manel Vila, političar iz Barcelone
* Milan Mladenović, muzičar

## Reference 
Kategorija:Sarajevo
Kategorija:Nagrade i priznanja Grada Sarajeva
Parvati

mini|Parvati, božanska majka, hrani Ganeša, njenog sina. 

**Parvati** (sanskrit: पार्वती|पार्वती) je jedno od mnogih božanstava štovanih u hinduističkom panteonu. Parvati je obožavana kao vrhovna božanska majka i sve druge boginje u hinduizmu se posmatraju kao jedna od njenih inkarnacija ili manifestacija. S druge strane, Parvati predstavlja i Šakti, tj. njen pozitivni i blagi aspekt, jer, Parvati je božanska majka. Dalje, ova boginja je utjelotvorenje sveukupne energije u univerzumu. 

Parvati ima status druge pratilje Šive, hinduističkog boga uništenja i preporoda. Ipak, ona se ne razlikuje od Sati, bivše pratilje boga Šive, jer je Parvati njena reinkarnacija. Parvati je i majka dva važna božanstva u hinduizmu: Ganeše i Kartikeja. Prema nekim interpetacijma Parvati je sestra boga Višnua i kćer Himalaja. 

Kada se prikazuje pored Šive, Parvati ima dvije ruke. Kada nije pored njega, prikazana je sa četiri ruke a uz nju su tigar ili lav. U principu, Parvati je dobra boginja ali, kao i mnoga druga hinduistička božanstva, ona ima i svoju tamnu stranu, svoje strašne aspekte poput Durge, Kali ili Čandi. Njeni pozitivni oblici su *Mahagauri*, *Šailputri* i Lalita.

## Etimologija 
## Opis 
## Mitologija 
## Također pogledajte 
* Kali (hinduizam)

## Izvori i vanjski linkovi 
Kategorija:Hinduistička mitologija
Ivan Antun Zrinski

**Ivan Antun Zrinski** (; 1651 – 11. novembar 1703) bio je hrvatski plemić iz porodice Zrinski.

Punim imenom Ivan IV Antun Baltazar Zrinski bio je jedini sin hrvatskog bana Petra Zrinskog i njegove žene Katarine rođ. Frankopan. Obrazovao se u Pragu, Češka, i stekao visoku naobrazbu, o čemu govore podaci da je govorio čak sedam stranih jezika.

U vrijeme dok je njegov otac bio na čelu zavjere protiv hrvatsko-ugarskog kralja Leopolda, bio je još dijete. Nakon propasti zavjere, kada su konfiskovani svi posjedi njegovog oca, među kojim i oni u Međimurju, odnosno Čakovcu, bio je prema mišljenju Bečkog dvora stalna opasnost.

U vrijeme dok je u bici kod Slankamena 1691, pogođen metkom u leđa, poginuo njegov bratić Adam Zrinski, Ivan Antun je već godinama trunuo u austrijskim zatvorima. Iako lojalan kralju, služivši kao oficir u njegovoj vojsci i istaknuvši se u mnogim bitkama, stalno je bio praćen i sumnjiv kao njegov neprijatelj, pa je 1683. optužen zbog veleizdaje i zatvoren.

Dvadeset godina proveo je po austrijskim zatvorima, a tada, iscrpljen i bolestan, Ivan Antun Zrinski umire od zapaljenja pluća u Grazu, 11. novembra 1703. Tajno je pokopan u grobnici ispod crkve dominikanskog samostana u Grazu. Njegovi posmrtni ostaci su 1944. prenijeti u Katedralu Blažene Djevice Marije u Zagrebu.

Njegovom smrću ugasio se rod hrvatske plemićke porodice Zrinski.

Kategorija:Historija Hrvatske
Ivan Antun
Legio I Minervia

mini|300px|Rimska Imperija oko 125. godine, za vrijeme Hadrijanove vladavine. Prema mapi, **Legio I Minervia** je bila stacionirana oko rijeke Rajne, kod Bona, u tadašnjoj rimskoj provinciji Germania Inferior (Donja Njemačka) od oko 82. godine do IV stoljeća.

mini|300px|Novčić "Denarius" u opticaju od 193. godine. Septimius Severus ga je dao iskovati u čast legije *Minervia* koja je podržala Severusa, tadašnjeg zapovjednika Panonije, u borbi za mjesto imperatora.

**Legio I Minervia** (Prva *Minervina* legija) je bio naziv rimske legije koju je prvobitno uspostavio imperator Domicijan oko 82. godine u vojnoj kampanji protiv germanskog plemena Chatti. Naziv *Minervia* potiče od imena rimske boginje Minerve koja je bila zaštitnica ove legije i za koju je i sam Domicijan bio posebno vezan. Danas postoje pisani tragovi koji dokazuju prisustvo Legio I Minervia u graničnom području oko rijeke Rajne u IV stoljeću. Lik boginje Minerve nalazi se i na amblemu *njene* legije.

Prvi i glavni logor/utvrda (castrum) Legio I Minervia nalazio se kod historijskog mjesta *Bonna* (današnji Bonn), u provinciji Germania Inferior. Godine 89. legija je ugušila pobunu guvernera provincije Germania Superior (Gornja Njemačka). To je bio razlog da Domicijan legiji da ime (*cognomen*) *Pia Fidelis Domitiana* (lojalna i vjerna Domicijanu) kao znak priznanja za njenu podršku.

Između 101. i 106. godine ova legija se borila pod imperatorom Trajanom u ratu protiv Dačana. Tada je legijom zapovijedao Hadrian i on će kasnije i sam postati imperator. Amblem sa likom boginje Minerve nalazi se i na Trajanovom stubu u Rimu, skupa sa simbolima drugih legija. Nakon ovog rata, Legio Minervia vraća se u svoj matični grad Bonna a sa legijom Legio XXX Ulpia Victrix, stacioniranoj kod obližnje *Castra Vetera II* (današnji Xanten) grade brojne vojne i druge objekte, čak su vadili i kamen iz kamenoloma.

Iako je pripadala germanskom korpusu i smještena u Bonu, neki dijelovi Legio I Minervia tzv. *vexillationes* su bili raspoređivani i u drugim područjima Rimske Imperije:
 
* Od 162-166. u ratu protiv Partijskog carstva, pod komandom imperatora Lucija Verusa
* Od 166-175. godine i od 178-180. godine u ratu protiv Markomana, pod komandom imperatora Marka Aurelija
* 173. godine u kampanji protiv plemena Kauka u belgijskoj Galiji, pod komandom guvernera Didiusa Julijanusa
* Od 198-211. godine u garizonu Lugdunuma, glavnog grada Galije

Tokom građanskih ratova u drugom i trećem stoljeću, Legio I Minervia podržavala je pojedine imperatore (svaki od njih joj je dodijelio dodatne nazive (*cognomen*) koje je legija odbacivala kad bi oni izgubili vlast): 
* Septimius Severus
* Elagabalus (*Antoniniana*)
* Alexander Severus (*Severiana Alexandriana*)
* *Galska Imperija*, postojala između 260 i 274. godine

Franci su razorili Bonn oko 353. godine i od tada se Legio I Minervia više ne pominje u spisima, međutim, nigdje se ne pominje ni podatak o njenom uništenju.
 
## Također pogledajte 
*Legija

## Reference 
## Izvori i vanjski linkovi 
* Livius.org - Članci o antičkom dobu 

Kategorija:Rimska vojska
Baguio

mini|desno|250px|Položaj Baguio City
**Baguio City** je grad na sjeveru Filipinskog glavnog ostrva Luzon. Grad leži na 1500 m nadmorske visine i služi kao glavni grad za vrijeme ljetnih temperatura.

Baguio je u svijetu postao poznat po svjetskom prvenstvu u šahu 1978, kada su se u finalu našli tadašnji prvak Anatolij Karpov a kao njegov protivnik Viktor Korčnoj. Viktor Korčnoj je izbjegao iz tadašnjeg SSSR i nastupao je bez državljanstva. Zbog hladnog rata koji je tada bio u punom jeku, oči javnosti su mjesecima bile okrenute na Baguio.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.pagasa.dost.gov.ph/information/climate-philippines

Kategorija:Gradovi na Filipinima
Mitsubishi A6M

**Mitsubishi A6M Zero-Sen** je bio najpoznatiji lovački jednosjedni avion Japanske carske avijacije u Drugom svjetskom ratu. Ovaj tip proizilazi iz potreba Japana za sljedećom generacijom lovačkih aviona koji bi zamijenili model A5M. Prototip A6M1 polijeće prvi put 1. aprila 1939, ali tek drugi prototip A6M2 Mitsubishiju donosi narudžbu od 15 pretserijskih aviona ovog tipa za testiranje. Glavna varijanta ovog lovca koja ulazi u serijsku proizvodnju jest ALM5 Model 52. Kao odgovor na dalje potrebe za vrijeme rata, Mitsubishi proširuje paletu ovog modela do bombardera A6M7 Model 63. Posljednji tip, pored modela Nakajima Ki-43 Hayabusa, korišten je za samoubilačke akcije kamikaza.

## Tehnički podaci (A6M5c) 
## Također pogledajte 
* Grumman F6F

Kategorija:Lovački avioni
Kategorija:Drugi svjetski rat
Mandžukuo

mini|250px|desno
**Mandžukuo** je bilo od strane Japana stvoreno kraljevstvo na području Mandžurije pod upravom kralja Pu-Yi. Kraljevstvo je postojalo od 1. marta 1932. do 18. augusta 1945. i upada snaga SSSR u Mandžuriju. Mandžukuo je u tom razdoblju bio priznat od 23 države.

## Države koje su priznale Mandžukuo 
# Japan, 16. septembar 1932;
# El Salvador, 3. mart 1934;
# Vatikan, De-facto-priznanje 18. april 1934;
# Kraljevina Italija, 29. novembar 1937;
# Španija, 2. dezembar 1937;
# Njemačka, 12. maj 1938;
# Mađarska, 9. januar 1939;
# Mongolija (kineski dio), septembar 1939;
# Poljska, De-facto-priznanje 19. oktobar 1939, povučeno 1942;
# Slovačka,1. juni 1940;
# Francuska;
# Danska, august 1940;
# Kina (japanska vlada Kine), 30. novembar 1940;
# Rumunija, 1. dezembar 1940;
# Dominikanska Republika;
# SSSR, indirektno priznanje 13. april 1941;
# Mongolija (republika), indirektno priznanje 13. april 1941;
# Bugarska, 10. maj 1941;
# Finska, 18. juli 1941;
# Nezavisna Država Hrvatska, 2. august 1941;
# Tajland, 5. august 1941;
# Mianmar, august 1943;
# Filipini, oktobar 1943.

## Također pogledajte 
* Kuomintang

## Reference 
Kategorija:Drugi svjetski rat
Kategorija:Historija Kine
Kategorija:Bivše države u Aziji
Kategorija:Bivše nepriznate države
Televizija Sarajevo

* Televizija Kantona Sarajevo, kantonalna televizijska stanica osnovana 1998. godine
* Radiotelevizija Sarajevo, današnja Televizija Bosne i Hercegovine
Koralno more

mini|desno|250px|Mapa sa ucrtanim Koralnim morem
**Koralno more** je rubno more Pacifika a nalazi se izvan Velikog koralnog grebena sjeveroistočno od Australije i sjeverno od Tasmanskog mora. 
Omeđeno je na zapadu istočnom obalom australijskog Queenslanda, na istoku Vanuatuom i Novom Kaledonijom, na sjeveroistoku Solomonskim Ostrvima dok na sjeverozapadu more  doseže do južne obale istočnog dijela Nove Gvineje uključujući i Papuanski zaliv.

More je povezano sa Tasmanskim morem na jugu, sa Solomonskim morem na sjeveru i sa Pacifikom na istoku.

Na sjeverozapadu Koralno more je povezano sa Arafurskim morem preko Torresovog prolaza.

More je karakteristično po svojoj toploj i stabilnoj klimi, sa čestim kišama i tropskih ciklonima. More sadrži brojna ostrva i grebene, kao i najveći svjetski sistem grebena, Veliki koralni greben, koji je od strane UNESCO-a 1981. godine proglašen dijelom svjetske baštine.

Sva prethodna istraživanja nalazišta nafte prekinuta su u području ovih grebena 1975. godine a i ribolov je ograničen u mnogim područjima. Grebeni i ostrva ovog mora su posebno bogata pticama i bogatim vodenim svijetom te predstavljaju popularna turistička odredišta kako za domaće tako i za strane turiste.

Na oko 4.791.000&nbsp;km2 površine mora raspoređeno je preko 25 koralnih grebenova i atola koji su djelimično stalno pod vodom i vidljivi samo za vrijeme oseke.

Teritorija od 1969. pripada Australiji.

More je bilo poprište bitke tokom 2. svjetskog rata između Japanskog carstva i SAD-a i Australije na drugoj strani.

## Također pogledajte 
* Ostrva Koralnog mora

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Geografija Australije
Ryūkyū

mini|Položaj Ryūkyū-otoka
**Ryu Kyu** su Japanu pripadajući otoci u Istočnom kineskom moru (Pacifik) jugo-istočno od Japana, koji se prostiru preko 1.500&nbsp;km između Kyūshū i Tajvana. Svi otoci se nazivaju Ryu Kyu lancem (jap, 琉球列島 *Ryūkyū-rettō*).
## Reference
Kategorija:Japanska ostrva
Kategorija:Ostrva u Tihom okeanu
Freikorps Roßbach

mini|Grbe „Freikorps Roßbach“
**Freikorps Roßbach**  je najpoznatija dobovoljačka paravojna jedinica nakon Prvog svjetskog rata u Weimarskoj Republici. Pod zapovjedništvom Gerhard Roßbach borila se 1919. godine na frontovima u Zapadnoj Prusiji i Baltiku. Službeno raspuštena 1920. godine, nastavila sa postojanjem u ilegali i učestvovala u borbama sa poljskim jedinicama u Gornjoj Šleziji 1921. godine.

## Historija
Jedinica je osnovana u Zapadnoj Šleziji od pukovnika Gerharda Roßbacha, od ostataka jedinice koja je bila pod njegovom komandom. 22. novembra 1918. godine jedinica je brojala 4 oficira, 11 podoficira i 66 vojnika. Do kraja 1918. godine jedinica je bila stacionirana južno od mjesta Brodnica u Zapadnoj Šleziji. U januaru 1919. godine premještena je u unutrašnjost Zapadne Šlezije, da bi smirila nerede u gradovima Brodnica i Wąbrzeźno. Jedinica se nakon tih operacija povećava na skoro hiljadu pripadnika. Zahtjev Roßbacha da bude jedinica premještena na Baltik je odbijen od strane komande vojske, zbog straha od bjega njenog zapovjednika u Letoniju, koji bi zbog prijetnje hapšenjem mogao  pobjeći. Pod velikim gubicima 16. decembra kao zadnja jedinica povlače se preko njemačke granice. Nakon izbijanja Kapp puča u Weimmarskoj Republici, jedinica se ponovo mobilizira i potpada pod komandu general majora Paul Emil von Lettow-Vorbecka. U maju 1920. godine jedinica se ponovo rasformira i njeni pripadnici formiraju radnu zajenicu Roßbach (njem.: *Arbeitsgemeinschaft Roßbach*), koja broji oko 1.500 članova, podijeljena u nekoliko regionalnih grupa, koji su direktno bili povezani sa vojnim strukturama. Mnogi pripadnici ove jedinice kasnije su pristupili odredima SA, SS i Waffen-SS.

## Poznati pripadnici
*Richard Aster, oficir SA
*Martin Bormann, partijski vođa NSDAP i pripadnik SS-a
*Kurt Daluege, oficir SS i visoki oficir policije 
*Karl Ernst, pripadnik SA i član parlamenta Trećeg Rajha
*Edmund Heines, pripadnik SA i član parlamenta Trećeg Rajha
*Wolf-Heinrich Graf von Helldorf, SA oficir
*Otto Hellwig, oficir SS
*Rudolf Höß, oficir SS i zapovjednik koncentraciong logora  Auschwitz, 
*Hans Kammler, oficir SS i general Waffen-SS
*Helmuth Raithel, oficir SS
*Paul Röhrbein, oficir SA
*Ulrich Scherping, oficir SS
*Fritz Schlessmann, oficir SS
*Otto Somann, oficir SS

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Paravojne formacije
Kategorija:Historija Njemačke
Kategorija:Njemačke paravojne formacije
Legio I Illyricorum

**Legio I Illyricorum** ("Iliri|Ilirska") je bila rimska legija koju je vjerovatno formirao Aurelijan oko 273. godine.

Naziv ove legije navodi na istočno (u odnosu na Rim) porijeklo njenih pripadnika. Iliri su bili pripadnici naroda koji su živjeli na području tadašnjih rimskih provincija Panonije i Dalmacije. Sama legija je bila stacionirana još istočnije, kod Palmire (Tadmor, današnja Sirija, oko 200 km sjeveroistočno od Damaska). Aurelijan je vodio rat protiv kraljevstva Palmire. Nakon Aurelijanove pobjede lokalno stanovštvo se bunilo i pokušalo ponovo vratiti na vlast svoju dinastiju. Moguće je da je tada Aurelijan formirao Legio I Illyricorum od vojnika sa teritorija oko rijeke Dunav (koji nisu mogli imati veze sa pobunjenicima) sa zadatkom da održava red i mir.

Oko 315-316. godine pojedine *vexillationes* (dijelovi legije) su bile angažovane u Egiptu. Vjerovatno je da je ova legija ostala stacionirana u Palmiri do početka V stoljeća. 

## Reference 
*Lendering, Jona, *Legio I Illyricorum*, livius.org 

Kategorija:Rimska vojska
Legio III Diocletiana

mini|upright=0.8|*Legio Tertia Diocletiana Thebaeorum*
**Legio III Diocletiana** (Dioklecijanova) je bila rimska legija koju je formirao imperator Dioklecijan oko 298. godine.

Ova legija je imala funkciju da čuva Egipat, rimsku provinciju u kojoj je u to vrijeme Dioklecijan upravo sprovodio reformu. Redni broj III je dodijeljen jer se u provinciji već nalazila Legio II Traiana Fortis.

Obje legije bile su stacionirane kod Aleksandrije a tokom IV stoljeća Legio III Diocletiana bila je raspoređena na jug Egipta, kod Tebe, radi bolje kontrole situacije na tom području. Tokom vladavine imperatora Teodozije I (oko 378-395. godine) odlučeno je da se barbarima sa sjevera popuni ova legija a egipatski vojnici su poslani u provinciju Makedonija pod nazivom Legio III Diocletiana Thebaeorum i komandom zapovjednika Trakije.

## Vanjski linkovi
*Lendering, Jona, "Legio III Diocletiana" na *Livius.org*  

Kategorija:Rimska vojska
Legio VII Gemina

[mini|Mapa [Iberijsko poluostrvo|Iberijskog poluostrva, sa situacijom iz 125. godine, za vrijeme vladavine Hadriana. **Legio VII Gemina** je bila stacionirana u Castra Legionis (današnja Španija), od 75. godine do kraja IV stoljeća.]]

**Legio VII Gemina** (blizankinja) je bila rimska legija formirana 69. godine, u *godini četiri imperatora*. Naime, tadašnji guverner rimske provincije *Hispania Tarraconensis*, Galba, regrutovao je Legio VII Gemina kako bi marširala na Rim i učestvovala u njegovoj pobuni protiv Nerona. Tada se zvala samo *Sedma*. Atribut *Gemina* dobila je nakon što su njenim redovima pridruženi ostaci jedne od legija iz Germanije, moguće je da se radilo o Legio I Germanica. Ime legije "Gemina" - blizankinja - znači da je bila posvećena osnivačima Rima, po predanju, to su bili Romul i Rem.

Tacit je ovu legiju zvao "Galbiana", kako bi napravio razliku od starije (također *Sedme*), Legio VII Claudia, međutim, taj naziv nije pronađen nigdje drugo.

Između 86. i 89. godine, Legijom je komandovao budući imperator Trajan.

Nakon njene službe u Panoniji i Gornjoj Germaniji, gdje je zaradila i novi *cognomen* - *Felix*, Vespazijan je naredio da se Legija razmjesti u provinciju Hispania Tarraconensis (na području današnjeg Leóna (Španija) kako bi nadomjestila odlazak Legio VI Victrix i Legio X Gemina u Germaniju i tu je ostala do kraja IV stoljeća.

Dakle, Legio VII Gemina je na području Španije ostala stoljećima. Tokom tog vremena njeni legionari su često bili upućivani na čuvanje važnih puteva i naselja. U vrijeme ratova, pojedine jedice bile su slane i na granice Imperije.

Dio Legije, od oko 1000 legionara, bio je raspoređen u Britaniji 119. godine. Legionari su imali zadatak da sprječavaju upade sa sjevera. Moguće je da su učestvovali i u izgradnji Hadrijanovog zida.

Sredinom II stoljeća, legionari iz *Sedme* bili su aktivni i Mauritaniji, u borbama protiv Maura, koji su iskazivali značajnu agresivnost i upadali čak i u Andaluziju.

Poznato je da je Legio VII Gemina još uvijek bila na području Leóna krajem IV stoljeća. Kada su Vizigoti i Vandali okupirali Španiju 409. godine vjerovatno je ova legija bila pobijeđena i raspuštena.

## Također pogledajte 
* Legija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Legio VII Gemina na Livius.org

Kategorija:Rimska vojska
Hrasnica (Ilidža)

**Hrasnica** je urbano naselje u općini Ilidža, Bosna i Hercegovina, smješteno je u podnožju planine Igman. Naselje je sastavljeno iz dvije mjesne zajednice: Hrasnica I i Hrasnica II. Hrasnica se sastoji od nekoliko starih naselja koji su se vremenom integrisali u jedno urbano naselje: Glavogodina, Kovači, Mejdan i Lasica.

## Sport i kultura 
Za potrebe stanovnika i radnika FAMOS, 1953. godine izgrađeni su objekti Centra fizičke kulture (Sportski centar Hrasnica). Prvobitna namjena ovog objekta bio je da služi rekreacionim potrebama radnika i da budu nosioci razvoja sporta na području Hrasnice. U okviru Sportskog centra nalaze se: stadion FK Famos Hrasnica, pomoćni teren, mali teren sa umjetnom travom i malo košarkaško igralište. Sportski centar čine još dvorana sa dvije sale i univerzalnom plohom. Dvorana je pogodna za obavljanje različitih sportskih aktivnosti: mali nogomet, košarka, rukomet, odbojna, stolni tenis, gimnastika, karate. Od 2002. godine, Sportski Centar djeluje u sastavu JU za kulturu, sport i rekreaciju Hrasnica - Ilidža.
Kao glavni centar za sva kulturna dešavanja unutar naselja, 23. oktobra 1954. godine, osnovan je Dom Kulture Hrasnica. Na osnovu izvještaja republičkog Savjeta za kulturu, iz marta 1961. godine, Dom Kulture Hrasnica imao je: kino salu sa 406 mjesta, biblioteku sa čitaonicom, prostorije Komiteta, salu KUD Famos, veliki restoran sa terasom i dvije kancelarije. Vjerski život je organizovan i postoje dvije džamije kao i jedan medžlis.

## Obrazovanje 
U Hrasnici postoje dvije osnovne škole: JU *Druga osnovna škola* i JU *Četvrta osnovna škola*. JU *Druga osnovna škola* osnovana je 1907. godine, za vrijeme Austrougarske monarhije.

## Infrastruktura 
Sa Ilidžom, Hrasnica je povezana gradskim autobuskim saobraćajem. Prema Hrasnici i njenim dijelovima (Kovači i Famos), voze dvije linije: linija 27 (Famos - Hrasnica - Ilidža) i linija 27b (Ilidža - Kovači - Hrasnica).

Sa ciljem unapređenja infrastrukture, u ljeto 2018. godine započela je izgradnja i proširenje Hrasničke ceste. U planu je da se između dvije trake postave tramvajske šine čime bi se Hrasnica tramvajskim saobraćajem povezala sa Sarajevom.

## Ekonomija 
Prije ratnih događanja, u Hrasnici je egzistirala velika firma FAMOS koja je distribuirala svoje proizvode na tržište bivše Jugoslavije, ali i šire. Nakon rata, firma je propala a nekadašnji prostor fabrike postao je Industrijska zona Hrasnica.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanična stranica općine Ilidža

Kategorija:Naseljena mjesta na Ilidži
Legio XIII Gemina

**Legio XIII** poznata kao **Legio XIII Gemina** (blizankinja) nakon 31. godine p. n. e. je bila jedna od najčuvenijih rimskih legija. Ovom legijom, izmađu ostalih, komandovao je i Cezar i to u vojnim kampanjama u Galiji i građanskom ratu 49. godine p. n. e. protiv Pompeja. Legio XIII Gemina je ista ona čuvena legija koja je s Cezarem prva prešla rijeku Rubikon 10. januara 49. godine p. n. e. Simbol ove legije je lav.

Nakon Cezarove smrti, imperator Avgust je ponovo formirao Legio XIII Gemina 42. godine p. n. e. Legija je bila stacionirana u *Burnumu* (današnje Kistanje - Knin, Hrvatska) u tadašnjoj Iliriji. Oko 16. godine p. n. e. legija je bila premještena u *Emonu* (današnja Ljubljana, Slovenija), u tadašnjoj provinciji Panonija, gdje se borila protiv lokalnih pobunjenika.

Pod imperatorom Klaudijem legija je bila razmještena u *Poetovio* - Ptuj u današnjoj Sloveniji.

## Izvori i vanjski linkovi 
* Notitia Dignitatum
* Legio XIII Gemina 
* LEG XIII GEM
* McBride Angus e Ross Cowan, *Imperial Roman Legionary AD 161-284*, 2003, izdanje Osprey Publishing, 

## Također pogledajte 
* Legija

Kategorija:Rimska vojska
Legio VII Claudia Pia Fidelis

**Legio VII Claudia Pia Fidelis** (vjerna i lojalna) je bila rimska legija koju je prvobitno formirao Cezar i to u vojnim kampanjama u Galiji 58. godine p. n. e. Legija je postojala sve do kraja IV stoljeća kada je patrolirala područjem oko središnjeg dijela toka rijeke Dunav. Njen simbol, kao i drugim Cezarevim legijama bio je bik, skupa sa lavom. 

U godini 42. n. e. Legio VII dobila je naziv *Claudia Pia fidelis* nakon pobune guvernera tadašnje rimske provincije Dalmacije u toku koje je legija ostala vjerna Klaudiju. 

## Reference 
* Legio VII Claudia Pia Fidelis na livius.org 
## Vanjski linkovi
* Putevi rimskih imperatora: Blistavi grad, RTS Kulturno - umetnički program програм - Zvanični kanal

Kategorija:Rimska vojska