Ante Kovačić

**Ante Kovačić** (Celine Goričke kod Marije Gorice, 6. juni 1854 – Zagreb, 10. decembar 1889), bio je hrvatski romanopisac, novelist i pjesnik.

## Biografija
### Djetinstvo i školovanje 
Ante Kovačić je rođen 1854. godine u selu Celine Goričke, u hrvatskom Zagorju u siromašnoj seljačkoj porodici. Krajem 1856. godine Kovačićeva porodica seli se u obližnje selo Oplaznik, gdje završava osnovnu školu. Seoski župnik Tomo Gajdek, preuzima brigu o njegovom daljem školovanju u Zagrebu. Završava pravni fakultet, doktorira i radi u Zagrebu kao pravnik. Mučan i naporan život proživio je kroz škole i kao advokatski pripravnik (kod Josipa Franka u Zagrebu od 1875-80), a položivši doktorat bio je pisar (u pisarnicama dr. Banjavčića u Karlovcu, dr. Goldmana i dr. Šrama u Zagrebu). Bio je istaknuti pristalica Stranke prava.

### Advokatura 
U Glini je vodio svoju vlastitu advokatsku kancelariju, gdje je često strankama od vlastitog novca plaćao sudske takse. Par dana prije selidbe u Đurđevac, doživljava slom živaca jer ga otpremaju konjskim kolima iz Gline u Stenjevac u Zagrebu, na kojem putu zaradi upalu pluća i umre malo nakon toga u duševnoj bolnici.

### Književno djelo
Prvi veliki Kovačićev prozni tekst *Baruničina ljubav* 1877. je roman na granici romantizma i realizma, nastao na uzorima Eugèna Suea i Balzaca: mješavina dinamične i počesto nevjerovatne radnje i jezičkog vatrometa u čemu se Kovačić pokazao, uz Šenou, jednim od glavnih hrvatskih jezikotvoraca 19. vijeka, po stepenu utjecaja daleko važniji od mnogih akademskih filologa. Roman obiluje likovima fatalnih žena (*Sofija Grefštajn*), preljubima, incestom i samoubistvima, a kompozicijski je inovativan, i u evropskim razmjerama. Sljedeće godine izlazi *Smrt babe Čengićkinje*, travestija koja s pravaških nacionalnih pozicija ismijava ilirsku i jugoslavensku ideologiju, karikirajući kultno Mažuranićevo djelo. Kovačić je i autor više značajnih pripovijesti, među kojima se izdvajaju *Ladanjska sekta* i *Zagorski čudak*. U sljedećem velikom romanu *Fiškal*, 1881, autor ponavlja svoje središnje teme i stilove: realistički pristup koji graniči s fantastikom i nerijetko se pretvara u grotesku, likove fatalnih žena, porugljivu, pa i otrovnu satiru stranaca (Nijemaca, Mađara) i južnoslavenske ideologije, žestoki napadaj na obamrlost hrvatskog plemstva i birokratski mentalitet, raspad karaktera glavnih protagonista u ludilu ili samoubistvu. Prije svog *magnuma opusa*, romana *U registraturi*, pisac je objavio i nedovršeni roman *Među žabari*, ubojitu satiru na tadašnje političke moćnike koji su se uplašili u aktu prepoznavanja i spriječili daljnje izlaženje (tekst je izlazio u podlistcima).

[mini|230px|Spomenik ispred biblioteke "Ante Kovačić" u [Zaprešiću.]] 
### *U registraturi* 
U glavnom djelu, *U registraturi* (1888), Kovačić obilno koristi autobiografski materijal. Ta lična nota stvorila je u ovom djelu stranice prožete s mnogo topline, neposrednog lirizma i usrdnijeg odnosa prema likovima, naročito u prikazu i opisu djetinstva Ivice Kičmanovića, glavnog lika u djelu. Iako svrstavan u klasike hrvatskog realizma, Kovačićev veliki roman je torzo koji u sebe upija oprečne svjetonazore i poetike: u njemu se nalazi spektar situacija i motiva koji obuhvataju kanonska pravila i romantizma, realizma i naturalizma. Nastao u ognjici, nedotjeran i rastrgan, Kovačićev *magnum opus* je najimpresivnije djelo hrvatske narativne proze druge polovine 19. vijeka. Roman *U registraturi* izlazi 1888. u časopisu Vijencu u nastavcma, a 1911. u knjizi kao roman. Neki su ga nazivali senzacionalnim romanom a neki su ga autoritetom svog položaja ocijenili negativno i to zbog fatalne žene Laure. O romanu se nije pisalo punih 10 godina (bio je zabranjen, "knjiga u bunkeru"). Šutnju su razbili Milan Marjanović i A. G. Matoš. Mladi pisci su u Kovačiću otkrili beskompromisnog zastupnika teorije o slobodi umjetničkog stvaranja. Ovaj roman je primjer umjetnine koja ne može imati samo jednu dimenziju s obzirom na sadržaj, temu i ideju pa ni stil izraza. Ovo djelo je puno raznovrsnih tonova isto onako kako je i život. Ideja romana je: duhovna biografija druge polovine 19. vijeka viđena okom pravaša koji u pravednom ogorčenju s plemenitom namjerom pretjeruje kada u Hrvatskoj vidi samo zaostalost, servilnost i pokvarenost. To je podloga za njegovu satiru u što se uklapa i biografija Kičmanovića od 1-3 djela kada se čini da je Kovačić vizionarski antipicirao svoje vlastito duševno stanje odnosno organsku psihozu.

### Realizam 
Cijelo djelo Ante Kovačića je najjače ostvarenje hrvatskog realizma, i to u karakterističnom obliku za hrvatsku književnost u kojoj nema previše tekstova koji slave i posvećuju običnost i svakodnevnost: romani su to posvećeni savremenoj tematici (za razliku od Šenoe, čiji je opus najvećim dijelom uronjen u historijsku problematiku), čudna mješavina romantizma, realizma i brutalnog naturalizma nabijena razornom satirom i očajem nad stanjem hrvatskog društva; kultom fatalne žene ukorijenjenog u romantizmu; burnim zapletima i velikim strastima, te propašću glavnih likova u zločinu, ubistvu, ludilu i samoubistvu. Raspet između romantizma i naturalizma, Kovačić je senzibilitetom prethodnik velike tradicije hrvatskog romana egzistencijalističke i političko-satiričkog usmjerenja. Objavljuje u književnim časopisima: Vijenac, Hrvatski dom, Obzor, Primorac, Hrvatska lipa i Sloboda.

## Bibliografija
* 1877 - *Baruničina ljubav*, roman;
* 1878 - *Smrt babe Čengićkinje*;
* 1880 - *Ladanjska sekta* i *Zagorski čudak*, pripovjesti;
* 1881 - *Fiškal*, roman;
* 1886 - *Među žabari*, nedovršeni roman;
* 1888 - *U registraturi*, roman;
* 1949 - *Stihovi*;
* 1950 - *Djela, I-II*;
* 1952 - *Feljtoni i članci*;

## Reference 
## Vanjski linkovi
* Online izdanje romana *U registraturi*
* Online izdanje pripovjesti *Ljubljanska katastrofa*, *Zagorski čudak* i  *Ladanjska sekta* 
* Online izdanje romana *Fiškal*

Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Rođeni 1854.
Kategorija:Umrli 1889.
Kategorija:Biografije, Marija Gorica
Kategorija:Hrvatski pjesnici
Kategorija:Hrvatski novelisti