open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Burak

mini|Burak na Mogulskoj minijaturi iz 17. stoljeća
**Burāk** (arapski البُراق) je po islamskoj tradiciji, životinja iz Raja na kojoj su jahali poslanici u svojim putovanjima na nebesa. Najčešće se spominje u priči o poslaniku islama Muhammedu u kojoj se navodi da je u noći Isra i miradža jahao na njoj kroz sedam nebesa do Božijeg prijestolja.

## Opis 
Burak je opisan kao inteligentno, svijetlo, mliječno-bijelo, četveronožno stvorenje sa krilima.

Dio hadisa iz Buharijeve zbirke hadisa opisuje Buraka: “Doveden mi je burak. On je bijel i visok. Veći je od magarca, a manji od mazge. On svoja kopita stavlja dokle dopre pogled (korak mu je dokle seže pogled). Uzjahao sam i ga i brzo smo stigli do Jerusalema. Zavezao sam ga za halku za koju vezuju poslanici. Ušao sam u Mesdžid-Al-Aksa i klanjao dva rekjata, a zatim izišao”

Također se prenosi da je Burak prevozio Ibrahima kada je posjećivao svoju suprugu Hadžeru i sina Ismaila iz Sirije u Meku.

## Također pogledajte 
* Pegaz

Kategorija:Islam
Poslanici u islamu

**Poslanici** (arapski **رسول** – "resul"), po učenju islama, jesu odabrani ljudi, koji su, po Allahovom nalogu, ljudima donosili Allahove savjete i upute o tome, kako trebaju proživjeti ovozemaljski život. Svi poslanici su ujedno bili i vjerovjesnici (arapski **نبی** – "nebijj"). Razlika između poslanika i vjerovjesnika je u tome što je poslanicima došla Objava u vidu posebnog vjerozakona (knjige) koji su bili dužni obznaniti ljudima, a vjerovjesnici su, po Božijem nalogu, obznanjivali i obnavljali prijašnje zakone. Prvi poslanik bio je ujedno i prvi čovjek na Zemlji, a zvao se Adem.

## Poslanici kroz historiju 
U hadisu se prenosi da je Ebu-Zerr, ashab Muhammedov, jedne prilike upitao Muhammeda: "Allahov poslaniče, koliko je bilo vjerovjesnika?", pa je odgovorio: "124.000." Zatim ga je upitao: "Allahov Poslaniče, a koliko ih je poslanika?", pa je odgovorio: "313." "Allahov Poslaniče, ko je bio prvi od njih?", upitao je. "Adem", odgovorio je. "A, je li on i vjerovjesnik i poslanik?" "Allah ga je Svojom rukom stvorio i u njega dušu udahnuo nakon što ga je oblikovao".

U Kur'anu je (prema mnogim mufesirima, između ostalog i Ibn Kesira) spomenuto 25 poslanika i vjerovjesnika a to su: Adem, Idris, Nuh, Hud, Salih, Ibrahim, Lut, Ismail, Ishak, Jakub, Jusuf, Ejjub, Šuajb, Musa, Harun, Davud, Sulejman, Ilijas, El'jese, Junus, Zulkifl, Zekerijja, Jahja, Isa i Muhammed.	
Ukupan broj vjerovjenika i poslanika koji su kroz historiju poslani čovječanstvu nije poznat jer su u Kur'anu spomenuti samo neki, o čemu se kaže:

Za Zul-Karnejna, Lukmana i Uzejra se ne može pouzdano utvridi da li su poslanici ili dobri ljudi. U 36. poglavlju drugog toma knjige "Mektubat Ma'sumijje" navodi se da je i Hidr bio Poslanik.

Kur'an, kao i dosta hadisa, navodi Ibrahima kao jednog od najodabranijih poslanika:
* "...A Allah je uzeo Ibrahima za prijatelja" (*En-Nisa*, 125)

U poznatom hadisu o Israu i Mi'radžu spominje se da je Muhammed vidio neke poslanike na određenoj nebeskoj sferi.

## Najodabraniji poslanici 
Među ove poslanike ("Ulul-'azm"), prema jednom hadisu, spadaju petorica:
* Nuh
* Ibrahim
* Musa; objava: Tevrat
* Isa; objava: Indžil
* Muhammed; objava: Kur'an.

Osim istaknute strpljivosti i postojanosti, na šta je ukazano i u Kur'anu, njihova je osobenost to što je svaki od njih imao poseban šerijat, a poslanici koji su im bili savremenici ili oni koji bi dolazili nakon njih slijedili bi njihov šerijat sve dok sljedeći od *ulul-‘azma* ne bi došao kao poslanik, s novim šerijatom.

Moguće je da u isto vrijeme žive i djeluju dva poslanika, kao što je Lut bio Ibrahimov savremenik ili kao što je Harun s Musaom postao poslanik te kao što je Jahja živio za vrijeme Isaa.

## Tabelarni pregled 
## Literatura 
* Ibn-Kesir – Kazivanja o vjerovjesnicima

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

*
Kategorija:Islam
Kategorija:Vjerovjesnici i poslanici
Pokrajine u Saudijskoj Arabiji

Saudijska Arabija podjeljena je na 13 pokrajina (). Svaka pokrajina podijeljena je na guvernerate () kojih ukupno ima 118 s glavnim gradovima pokrajina koje imaju status općine ().

## Pokrajine 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Administrativna podjela Saudijske Arabije
Kategorija:Geografija Saudijske Arabije
Kairuan

mini|Mezarje i munara Velike džamije u Kairuanu
**Kairuan** () također poznat kao "Kirvan","Al Kajrevan", je glavni grad Kairuanske provincije u Tunisu. Osnivali su ga Arapi 670. godine. Dobio je ime po arapskoj riječi لقيروان - “kairuwân“ koja znači “ vojni i civilni kamp” ("Kâr"-rat/vojska, i "van/wan"-kamp).

Nakon oformljivanja u sedmom stoljeću, postaje jedan od najvažnijih centara za islamske nauke, posebno izučavanje kur'anskih nauka. Ubrzo privlači veliki broj muslimana iz raznih dijelova svijeta i postaje jedan od najvećih centara, odmah nakon Meke i Medine. U centru džamije se nalazi Velika džamija, Ukbetova džamija.

## Historija 
desno|mini|180px|Lokacija provincije Kairuan u Tunisu (označeno crvenom bojom)
Kairuan je oformljen oko 670. godine kada je arapski general Ukbe Ibn Nafia odabrao lokaciju u pustinji u jednom dijelu guste šume, tada naseljenu divljim zvijerima, kao lokaciju za vojni kamp koji je služio kao vojna baza za daljnja osvajanja prema zapadu. Odabrao je lokaciju koja je udaljena od mora, da bi bio što dalje od mogućnosti stalnih napada Berbera koji su davali veliki otpor daljnjim osvajanjima Arapa. Otpor Berbera je predvodio Kusaila čije trupe su ubile Ukbu Ibn Nafiu otprilike 15 godina nakon što je oformljen Kairuan. Nakon Kusaila, berbersku vojsku je predvodila žena po menu Al- Kahina, koja je ubijena od arapske vojske 702. godine, a berberska vojska definitivno poražena. Nakon toga se dešavaju masovni prelasci Berbera na islam. Međutim Berberi iako su imali vjeru svojih osvajača, smatrani su građanima drugog reda, što je bio jedan od razloga formiranja sekte Haridžije koji su još prisutni u regionu. 745. godine Berberi- Harižije osvajaju Kairuan koji je tada već bio grad “luksuznih vrtova i farmi maslina”.

Na vlasti ostaju sve dok Arapi nisu ponovo osvojili Kairuan na čelu sa arapskim generalom Ibrahimom Ibn Al-Aglabom na kraju osmog stoljeća. Ibrahim je dobio titulu “Emir” (namjesnik) od halife Haruna er-Rešida. U periodu od 800 do 909, kada je vladala dinastija Aglabiti, Kairuan postaje grad u punoj slavi i sjaju kao tadašnja Kufa i Basra.

Izgrađena je Velika Džamija koja je postala univerzitetski centar u kome se izučavalo znanje koje je imalo opći karakter, i privlačilo je studente iz cijelog svijeta.

## Sadašnjost 
Kairuan je pod zaštitom UNESCO-a i trenutno je proglašen za “Glavni grad islamske kulture” za 2009. godinu.

## Galerija 

Datoteka:TUNISIE_KAIROUAN_01.jpg
Datoteka:TUNISIE_KAIROUAN_02.jpg
Datoteka:TUNISIE_KAIROUAN_03.jpg
Datoteka:TUNISIE_KAIROUAN_04.jpg

## Vanjski linkovi 
* Službena web stranica (eng.) 
* Unesko-Kairuan (eng.)
* KAIRUAN, "Glavni grad islamske kulture" (eng.)

Kategorija:Gradovi u Tunisu
Kategorija:Svjetska baština u Tunisu
Kategorija:Kairuan
Velika džamija u Córdobi

mini|desno|270px|“Šuma stubova“ u Velikoj džamiji u Cordobi.
**Mezkita** (mezquita, španski: džamija) je bivša džamija, a od 1236. godine rimokatolička katedrala u Cordobi.

## Historija 
Na lokaciji džamije se nalazila stara kršćanska, vizigotska crkva koja je izgrađena oko 600. godine. Prvi muslimanski emir Abdurahman I je kupio lokaciju stare crkve od tamošnje kršćanske zajednice i na tom mjestu započeo gradnju centralne džamije koja je ubrzo postala druga džamija po veličini u islamskom svijetu. Gradnja je počela 784. godine i prvobitno je nazvana "Aldžama" po supruzi Abdurahmana I.

## Faze gradnje 
Džamija je prošla nekoliko velikih faza obnove: Abdurahman III je izgradio novi minaret, dok je Al-Hakim II, 961. godine uvećao plan građevine i izgradio novi mihrab. Zadnju veću nadogradnju je uradio El-Mansur 987. godine.

Bila je najveća od skoro 1000 džamija u gradu i tada druga po veličini džamija u svijetu. Sa halifinim dvorcem je bila povezana uzvišenim trotoarom, što je poslije postala tradicija za islamske vladare. Cordoba je bio grad, koji je bio pod stalnim invazijama raznih osvajača i to je ostavilo traga na arhitekturi grada. Zgrada je poznata po svojim višeslojnim lukovima sa preko 1000 stubova. Višeslojni lukovi (prikazano na slici) su bili potpuno novo arhitektonsko dostignuće. Velika džamija je dostigla sadašnje dimenzije 987. godine, kada je kompletirano dvorište.

1236. godine Kordoba je osvojena od kralja Ferdinanda III i tada je džamija pretvorena u kršćansku crkvu.

Najveća promjena je urađena gradnjom renesansne katedrale koja je izgrađena u sredini Velike džamije.

## Galerija 

Datoteka:Mezquita1.jpg
Datoteka:Mezquita2.jpg
Datoteka:Mezquita3.jpg
Datoteka:Mezquita4.jpg

## Također pogledajte 
* Islamska arhitektura
* Velika džamija u Damasku

## Vanjski linkovi 
* http://www.catedraldecordoba.es/
* https://web.archive.org/web/20130313122233/http://www.artencordoba.co.uk/MOSQUE-CATHEDRAL/Index-Mosque-Cathedral-Cordoba.html
* http://www.sacred-destinations.com/spain/cordoba-mezquita.htm
* http://maps.google.com/maps?ll=37.879062,-4.779675&spn=0.003636,0.007522&t=k
* https://web.archive.org/web/20141006113230/http://www.wondersoftheworld.tv/main.aspx?h=Mezquita&ID=57&TaalID=2
* https://web.archive.org/web/20141006070341/http://islamic-arts.org/2012/mosque-of-cordova/
* http://libmma.contentdm.oclc.org/cdm/compoundobject/collection/p15324coll10/id/45966/rec/1

Kategorija:Crkve u Španiji
Kategorija:Bivše džamije
Kategorija:Građevine u Córdobi
Tera

**Tera Mater** ili **Tellus Mater** je u rimskoj mitologiji Majka Zemlja (Majka Priroda), božica Zemlje i personifikacija Zemlje. U grčkoj mitologiji joj je jednaka Geja.

## Opis i mitovi 
Tera je Rimljanima bila "Velika Majka", majka bogova i ljudi. Jedna je od četiri elemenata – vatra, voda, zemlja i zrak. Sama se stvorila, pa se udala za Oca Neba Cela. Prema drugoj verziji, Tera je rođena iz Etera (Svjetlost). Celu je rodila Titane (od kojih su najvažniji Saturn i Ops), te Centimane, storuke divove koje je Cel zbog njihova čudovišnog izgleda zatvorio u podzemlje, te četiri godišnja doba. Higin piše da su se Teri i Celu rodili: "Okean, Temida, Tartar, Pont; Titani: Brijarej, Gig, Sterop, Atlas, Hiperion, te Pol, Saturn, Ops, Moneta, Diona". Ona je naredila Saturnu da svrgne svog oca, i on je to i učinio tako što je kastrirao Cela, ali je Cel preživio. Udala se za Ponta (More), a dijete im je Taumant. Nakon što je mladi Jupiter srvgnuo svog oca Saturna, te zavladao svijetom sa braćom i sestrama (Vesta, Cerera, Junona, Pluton i Neptun), Tera je rodila užasno čudovište - bika-zmiju, ali ga je zatvorila Stiks, upozorena od strane Suđenica Parka (Ovidije). Tera je rodila i djecu sa Tartarom, mračnim podzemljem - bili su to Giganti (divovi). Jedan od njih bijaše grozni Tifon (koji se spominje i u grčkom pjesništvu, ali je tamo rođen tek nakon Giganata), a njega je Jupiter bacio pod Etnu na Siciliji, gdje još i danas, njegov dah stvara dim, a lava teče kao krv iz njegova tijela. Giganti su slagali planine da bi došli do zvijezda, jer se Tera naljutila na svoje unuke te ih je htjela ukloniti, ali ih je *Pater Omnipotens* ("Svemoćni Otac", tj. Jupiter) poubijao munjama; bijesna i tužna Terra je potom podigla novu rasu ljudi iz njihove krvi. Terina djeca sa Eterom su: Dolor (Tuga), Dolus (Obmana), Ira (Ljutnja), Luktus (Naricanje), Mendakium (Laž), Jusiurandum (Zakletva), Vltio (Osveta), Intemperancija (Neumjerenost), Alterkatio (Svađa), Obliuio (Zaboravljivost), Sokordija (Zavist), Timor (Strah), Superbija (Ponos), Incestum (Incest) i Pugna (Borba). Njeno najmlađe dijete, koje je sama rodila, jest Fama.

## Kult 
Zajedno sa svojom unukom Cererom, Tera je odgovorna za usjeve. Tera je slavljena na festivalu *Fordicia* (*Hordicia*), koji je održavan 15. aprila. Tada su joj žrtvovane krave. Slavljena je i na kraju zime. 
[mini|180 px|Terra sa svojom djecom i [nimfama]]

## Umjetnost 
U umjetnosti se prikazuje uz Cela i svoju djecu, često kako leži na tlu, odjevena u zeleno. Na jednom mozaiku je prikazana sa djecom i svojim mužem Celom koji ima zodijak.

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rimske božice
Jennersdorf (čvor)

* Jennersdorf, grad i sjedište istoimenog okruga u Austriji
* Jennersdorf (okrug), okrug u austrijskoj pokrajini Gradišću
Mattersburg (čvor)

* Mattersburg, okrug u austrijskoj pokrajini Gradišću 
* Mattersburg, grad i sjedište istoimenog okruga u Austriji.
Podlasko vojvodstvo

**Podlasko vojvodstvo** (polj. *Województwo podlaskie*) je vojvodstvo u Poljskoj. Nalazi se na sjeveroistoku zemlje na granici sa Bjelorusijom i Litvanijom. Ime vojvodstva dolazi od historijske regije Podlasje.

Uspostavljeno je 1. januara 1999. godine. Središte vojvodstva je Białystok (295.401 (2014)). Ostali veći gradovi su Suwałki (69.234), Łomża (63.572), Augustów (30.054) i Bielsk Podlaski (26.876).

* Naseljenost: 1.193.348  (2014) stanovnika
* Površina: 20.187&nbsp;km2

## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

Kategorija:Vojvodstva u Poljskoj
Jennersdorf (okrug)

**Okrug Jennersdorf** nalazi se u južnom dijelu austrijske pokrajine Gradišća.

## Upravna podjela 
 mini|400px|Općine u okrugu Jennersdorf
Okrug se sastoji od ukupno 12 općina. Od toga jedan grad i 7 općina sa statusom *Markt*.

*
Podlasje

mini|250px|Položaj Podlasja unutar Državne zajednice Poljske i Litvanije
**Podlasje** je historijska regija u istočnom dijelu Poljske i zapadnom dijelu Bjelorusije. Nalazi se između rijeke Biebrza na sjeveru i regije Polesija na jugu.

## Historija 
Kroz ranu historiju, Podlasje je bilo naseljeno raznim plemenima različitih etničkih korijena. U 9. i 10. vijeku, ovo područje je bilo naseljeno Lehitima na jugu i Baltima na sjeveru. Između 10. i 13. vijeka, Podlasje naseljavaju Slaveni najvjerovatnije iz Volinije. Do 14. vijeka područje je bilo dio Rutenije, a kasnije je aneksirano od strane Velikog Vojvodstva Litvanije. Godine 1569, zapadni dio Podlasja je pripao Kraljevini Poljskoj. Južni dio Podlasja je bio u sastavu Velikog Vojvodstva Litvanije sve do treće podjele Poljske 1795.

## Također pogledajte 
* Podlasko vojvodstvo

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Geografija Bjelorusije
Kategorija:Geografija Poljske
Biebrza

**Biebrza** je rijeka u sjeveroistočnoj Poljskoj, pritoka Narewa. 

**Biebrza** ( , '**, **' ) je rijeka u sjeveroistočnoj Poljskoj, pritoka rijeke Narew (kod Wizne ), dužine 164 kilometra i područje sliva od 7.092&nbsp;km 2 (7.067 u Poljskoj).

Jedan njen dio nalazi se u sklopu istoimenog nacionalnog parka.
desno|mini|Biebrza u Goniądzu
desno|mini|Biebrza na zalasku sunca

## Također pogledajte 
* Nacionalni park Biebrza

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rijeke u Poljskoj
Nacionalni park Biebrza

mini|250px|Rijeka Biebrza
**Nacionalni park Biebrza** () jest nacionalni park u sjeveroistočnoj Poljskoj, smješten duž istoimene rijeke.

Najveći od 23 poljska nacionalna parka, NP Biebrza osnovan je 9. septembra 1993. Ukupna površina iznosi 592,23&nbsp;km2, od čega 155,47&nbsp;km2 čine šume, 181,82&nbsp;km2 polja i livade i 254,94&nbsp;km2 rijeka Biebrza.

Sjedište parka je u mjestu Osowiec-Twierdza u blizini Goniądza.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Some important and useful information if you plan to visit Biebrza

Kategorija:IUCN kategorije II
Kategorija:Zaštićena područja osnovana 1993.
Narew

**Narew** () jest rijeka u zapadnoj Bjelorusiji i sjeveroistočnoj Poljskoj, pritoka Visle. Duga je 484&nbsp;km i ima površinu sliva od 75.175&nbsp;km2.

Jedan dio ove rijeke nalazi se u sklopu istoimenog nacionalnog parka.

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rijeke u Bjelorusiji
Kategorija:Rijeke u Poljskoj
Japigi

mini|300px|Ilirska kolonizacija juga Italije

**Japigi** (Iapigi, Japiđi, Japiđani, albanski: *Japigët*, grčki: *Ἰάπυγες*, latinski: *Ĭāpyges*) su bili antički proto-indoevropski narod porijeklom iz Ilirije koji se u periodu između II i I milenijuma p. n. e. doselio na područje današnje italijanske regije Apulija. Stari Grci su ih nazvali po Dedalovom sinu koji se zvao Iapige (Iapyges).

## Porijeklo 
Dakle, ovaj narod je došao iz Ilirije, preciznije, sa teritorija na kojima se nalazi današnja država Albanija. Japigi su govorili tzv. mesapski jezik. (Mesapski jezik je indo-evropski i njime su govorila antička plemena na jugu današnje Italije: Japigi, Mesapi i Peuceti. Smatra se da je mesapski jezik porijeklom ilirski jezik na osnovu vlastitih imena koja su pronađena uklesana na nadgrobnim spomenicima ili u zapisima antičkih historičara.) Ovaj narod bavio se pretežno poljoprivredom i stočarstvom. Posebno su bili značajni kao uzgajivači konja. 

Nakon što su Japigi prešli Jadransko more sa istoka na zapad, iskrcali su se u Apuliji i tu se pomiješali sa domaćim stanovništvom nakon čega su se formirale tri različite etničke grupe koje su Grci nazvali Dauni, Peuceti i Mesapi. Dauni su naseljavali područje oko današnjeg grada Fođa (Foggia), Peuceti oko Barija a Mesapi ono najjužnije, oko Salenta.   

Rimski historiografi su nazvali područja koja su naseljavali Dauni i Peuceti *Apulija* a tamošnje stanovnike *Apuli*, dok je područje na kojem su živjeli Mesapi dobilo naziv Kalabrija a tamošnji narod *Salentini*. 

Japigi su bili u srodstvu i sa Enotrima, još jednim plemenom illirskog porijekla koje je obitavalo na području današnje italijanske regije Bazilikata (Basilicata) i sjeverne Kalabrije.  

Između VIII i IV stoljeća p. n. e. Japigi su dostigli svoj vrhunac što se može zaključiti iz vješto izrađenih predmeta od keramike. U vrijeme grčke kolonizacije Mediterana u periodu od VIII od VI stoljeća p. n. e. Japigi su pružili snažan otpor naprednijoj grčkoj civilizaciji. 

Kategorija:Ilirska plemena
Karavan

* Karavan (putovanje), način putovanja grupe ljudi
** Karavanska stanica (karavan-saraj), prenoćište za karavane
* Karavan (automobil), vrsta automobila
Kujava Radinović

**Kujava**, **Kujača, Kujeva**; bila je kraljica Bosne od 1399. do 1404. i od 1409. do 1416. godine kao druga od tri supruge kralja Stjepana Ostoje. Kujava je bila sestra ili bliska rodica kneza Pavla Radinovića. Ako je bila sestra Pavla Radinovića, onda joj je otac bio vlastelin Radin Jablanić.

## Brak 
Udala se za kralja Ostoju 1399. godine, nakon što se on razveo od svoje prve supruge, kraljice Vitače. ("* Stjepan Ostoja, kralj Bosne, sa suprugom, kraljicom Kujavom...*")

Među njihovom djecom bio je Stjepan Ostojić, bosanski kralj. Godine 1404. Kujavin muž je zbačen u korist svog polubrata, Tvrtka II, da bi ponovo bio vraćen na prijestolje 1409. godine.

Brak kralja Ostoje i kraljice Kujave počeo se raspadati 1415. godine, kada je u zavjeri u kojoj je učestvovao sam kralj ubijen kraljičin bliski rođak, knez Pavle Radinović. U Dubrovniku se 1415. godine spominje kako se bosanska kraljica boji za svoju sudbinu jer je u srodstvu s knezom Pavlom. Ostoja je iskoristio datu priliku i razveo se od Kujave, te oženio vojvotkinju Jelenu. Ostoja je tako prekinuo svoj sada politički nepovoljan brak s Kujavom, te, oženivši Jelenu, stekao Plivsku i Lučku župu s Jajcem.

Kujava je učestvovala u svakodnevnom političkom životu Bosne za vrijeme vladavine svoga sina. Savjetovala ga je i utjecala na njegove odluke, poput odluke da popravi svoje odnose sa Dubrovčanima. Međutim, ovu poziciju Kujava neće dugo užuvati, budući da njen sin umire prije aprila 1421. godine.

## Kasniji život 
Po smrti sina, bivša kraljica Kujava je od Dubrovčana tražila da je preporuče kod novoga kralja, muževog joj brata i njenog najljućeg neprijatelja, Stjepana Tvrtka II, što su Dubrovčani i učinili. Pošto je bila u teškoj finansijskoj situaciji, dubrovačka vlada joj je osigurala penziju. Kasnije se obraćala Dubrovniku s drugim zahtjevima, ali nije poznato kojim.

Kako nije imala uticaja za vrijeme vladavine sinovog nasljednika, Kujava je podržavala pretendente koji su polagali pravo na bosansko prijestolje, prije svega Vuka Banića, još jednoga vanbračnog brata svoga muža. Zajedno s drugim bosanskim velikašima učestvovala je u raznim spletkama i urotama protiv Tvrtka II kako bi mu se osvetila zbog zbacivanja njenog sina. Nakon sinove smrti život joj je bio težak, ali se ipak često miješala u državne poslove.

## Reference 
Kategorija:Supružnici bosanskih vladara
Kategorija:Radinovići
Skenderija

**Skenderija** je sportsko-kulturno-poslovni centar u Sarajevu, sagrađen 1969. godine. Smješten je na lijevoj obali Miljacke. Ukupna površina centra iznosi 70.000 m2.

U sklopu Skenderije se nalaze dvorana Mirza Delibašić i Dom mladih.

## Historija 
Skenderija je ime dobila po Skender-paši koji je na ovom prostoru 1499. godine sagradio trgovački centar sa 11 dućana, karavan saraj, dvor, imaret i tekiju. Njegov sin Mustafa beg Skenderepašić je 1518. godine uz očevu tekiju podigao prvu potkupolnu džamiju u Bosni i Hercegovini.

## Olimpijske igre 
Tokom 14. zimskih olimpijskih igara u Skenderiji su se održavala takmičenja u hokeju na ledu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica centra Skenderija

Kategorija:Građevine u Sarajevu
Kategorija:Sport u Sarajevu
Kategorija:1969. u arhitekturi
Kategorija:Borilišta na ZOI 1984.
Jelena Nelipčić

**Jelena Nelipčić** (ili **Nelipić**; umrla 1422) je bila splitska vojvotkinja kao supruga vojvode Hrvoja Vukčića Hrvatinića, te kasnije bosanska kraljica kao treća od tri supruge kralja Stjepana Ostoje.

## Porijeklo 
Jelena je rođena u uticajnoj plemićkoj porodici Nelip(č)ića, koji su bili gospodari cetinske županije. Bila je kćerka kneza Ivana II Nelipčića i njegove supruge Margarete, koja je vodila porijeklo od splitske plemićke porodice Merini, te tako sestra cetinskog kneza Ivaniša Nelipčića.

Ne može se utvrditi tačan datum njenog rođenja, kao što se ne može ni utvrditi datum sklapanja braka njenih roditelja.

Godine 1416. Jelena je ostala udovica. Moglo se očekivati da će ona muževom smrću izgubiti moć. Međutim, Jelena je pokazala spremnost da se nosi s novom situacijom. Između ostalog, Jelena je u brak s Ostojom donijela Plivsku i Lučku župu s Jajcem. 

Jelenin drugi brak trajao je mnogo kraće od prvog, samo dvije godine, budući da 1418. godine ostaje udovica po drugi put. O životu koji je vodila kao udovica bosanskog kralja izvještavaju samo dubrovačke vijesti. Ti sukobi su okončani u ljeto 1419. godine kada je Jelena, usamljena i bez podrške, završila zatvorena. Njen posinak je konfiscirao kuću u Dubrovniku i ostale posjede koje je bila naslijedila od prvog muža. Tri godine kasnije kraljica Jelena je umrla u zatvoru

## Potomstvo 
Stariji izvori Jelenu Nelipčić smatraju majkom Balše Hercegovića, sina Jeleninog prvog muža Hrvoja. Noviji izvori to osporavaju, a Dubravko Lovrenović tom pitanju posvećuje posebnu pažnju.

## Literatura 
**Da li je Jelena Nelipčić bila majka Balše Hercegovica*, Dubravko Lovrenović,  Istorijski zbornik 7, Banja Luka, 1986
**Jelena Nelipčić, splitska vojvotkinja i bosanska kraljica*, Dubravko Lovrenović, Radovi Zavoda za hrvatsku povijest, Zagreb, 1987

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.danstopicals.com/hvalovzbornik.htm

Kategorija:Supružnici bosanskih vladara
Kategorija:Kotromanići
Kategorija:Hrvatinići
Crveni Kmeri

mini|desno|250px|Lobanje žrtava režima Crvenih Kmera
Komunistički pokret koji je vladao Kambodžom od 1975. do 1979. godine.Crveni khmeri su osnovani 1967. kao naoružano krilo komunističke partije Kambodže,a 1970. oni su stvorili koaliciju sa princem Sihanoukom kojeg je svrgnuo pokret Lona Nola,kojeg su podupirali amerikanci.U ranim 1970-ima Crveni Khmeri su primili pomoć od Sjevernog Vijetnama i stekli veliku potporu seljaka,ćemu su i pridonijela američka bombardovanja Kambodže. Nakon pet godina građanskog rata Khmeri su 1975. osvojili glavni grad Phnom Penh. Pod vodstvom Pol Pota likvidirana je gotovo čitava profesionalna elita, budistički svećenici, i drugi. Većina gradskog stanovništva je premještena na prisilni rad u provinciju. Režim Crvenih khmera je odgovoran za više od 2 miliona  mrtvih u Kambodži. Pol Pot je srušen sa vlasti 1979. ali je nastavio gerilski rat protiv novog režima iz svojih baza u Tajlandu.
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20121028015223/http://repository.library.georgetown.edu/handle/10822/552628 
* http://www.edwebproject.org/sideshow/
* https://web.archive.org/web/20050403182720/http://www.cambodia.gov.kh/krt/english/
* http://www.cambodiatribunal.org/
* https://www.google.ba/search?tbo=p&tbm=bks&q=Khmer+Rouge&gws_rd=cr&ei=qrXTWJjOIoSLaoyrpZAK
* https://scholar.google.com/scholar?as_q=&as_epq=Khmer%20Rouge&as_occt=title

Kategorija:Historija Kambodže
Kategorija:Komunizam
Velika džamija

**Velika džamija** je ime Harema u Mekki.

Može se odnositi i na:

* Velika džamija, Adana, Turska
* Velika džamija, Kuwait City, Kuvajt
* Velika džamija Sultana Qaboosa, Bousher, Oman
* Velika džamija; Colombo, Sri Lanka
* Taipei Velika džamija, u  Tajpehu, Tajvan
* Velika džamija, Dubai, United Arab Emirates
* Grande Mosquée de Paris, Pariz, Francuska
* Leeds Grand Mosque, Leeds, Engleska
* Velika džamija Copenhagen, Copenhagen, Danska
* Velika džamija Taza, Taza, Maroko
* Velika džamija Xi'an, Xi'an, Kina
* Velika džamija Djenné, u Djenné, Mali
* Velika džamija Sana'a, u Sana'a, Jemen
* Velika džamija u Kairouan, Tunis
* Velika džamija u Tirana, Albanija
* Velika džamija u Prištini, Kosovo
* Velika džamija u Cordobi
* Velika džamija u Damasku
Tefsir Ibn-Kesira

desno|mini|Naslovna stranica besplatnog primjerka prijevoda *Tefsira* Ibn-Kesira na bosanski jezik
'''''Tefsirul-Kur'anil-Azim*** ili popularno ***Tefsir ibn Kesir''''' jest kapitalno djelo islamskog učenjaka Hafiza Ibn-Kesira. Djelo je tradicionalno tumačenje (tefsir) Kur'ana.

Ibn-Kesir tumači Kur'an oslanjajući se na izvore po sljedećem redu: tumači Kur'an drugim kur'anskim ajetima, zatim Muhammedovim hadisima, nakon toga uzima u obzir izreke ashaba, a onda izreke generacija koje dolaze poslije. To je jedan od razloga zbog kojih je Ibn-Kesirov *Tefsir* prihvaćen širom svijeta.

U izvornom djelu pisac je prilikom tumačenja navodio i israilijate, tj. navode iz Starog zavjeta i predaje iz kršćanske i jevrejske tradicije. U novijim izdanjima israilijati se izbacuju.

## Dio iz knjige 
* Prijevod tefsira posljednjeg dijela Kur'ana ('Amme džuz) na bosanski jezik (PDF)

Kategorija:Kur'an
Kategorija:Srednji vijek
Kategorija:Tefsir
Karavan (putovanje)

mini|250px|Karavan sa kamilama
**Karavan** (perz. *kārwān* = zaštita trgovine, posla, ili cafila (od arapskog ‏قَافِلَة‎ qāfila slušati)) je veća grupa trgovaca ili drugih putnika, koji se zbog uzajamne zaštite, kreću zajedno u dugim kolonama već ustaljenim karavanskim putevima, često u trgovačkoj ekspediciji. Svaki karavan ima svog vođu (karavan-baša). Teret obično nose životinje (deve ili konji) prilagođene terenu kroz koji se prolazi. Od davnina karavani su bili uobičajeni u Srednjoj Aziji i Sjevernoj Africi. Pojavljivali su se uglavnom u pustinjskim oblastima i širom Puta svile, gde su putovanja u grupama osim zaštite od razbojnika doprinosila i poboljšanju ekonomije obima u trgovini .
Pored navedenog, najčešći karavani su bili hodočasnički (Hadždž).

Poznati su karavanski putevi sa velikim prometom od Taškenta do Pekinga, zatim od Afganistana do Indije. Poznat je bio i karavanski put tamjana sa juga Arabije do Sredozemnog mora. U Africi se još i danas formiraju karavani za prijenos kuhinjske soli u Nigeru od Oaze Bilma do najbližih naseljenih mjesta.

## Historija 
U istorijsko doba, karavani koji su povezivali istočnu Aziju i Evropu često su prevozili luksuznu i unosnu robu, poput svile ili nakita. Karavani su stoga mogli zahtijevati značajna ulaganja i bili su unosna meta za bandite. Zarada od uspješno obavljenog putovanja mogla bi biti ogromna, uporediva sa kasnijom evropskom trgovinom začinima. Luksuzna roba koju su dovozili karavani privukla je mnoge vladare duž važnih trgovačkih puteva da grade karavan-saraje. To su bile stanice pored puteva koje su podržavale protok trgovine, informacija i ljudi preko mreže trgovačkih puteva koji pokrivaju Aziju, Sjevernu Afriku i jugoistočnu Evropu, posebno duž Puta svile. Karavan-saraji su davali vodu za ljudsku i životinjsku ishranu, pranje i ritualno pranje. Ponekad su imali složene kupke. Čuvali su stočnu hranu za životinje i imali trgovine za putnike u kojima su mogli nabaviti nove zalihe. Neke trgovine su kupovale robu od putujućih trgovaca .

Neke od prvih karavana na Putu svile poslao je car Vu od Hana u II vijeku p.n.e, kada je 'rođena' ova ogromna mreža puteva, i kada je Kina počela da izvozi velike količine svile i druge robe na zapad, posebno namijenjene za Rimsko Carstvo .

Međutim, obim koji je karavan mogao prevesti bio je ograničen čak i klasičnim ili srednjovjekovnim standardima. Na primjer, karavan od 500 deva mogao je da preveze samo jednu trećinu ili polovinu robe koju je prevozio običan bizantijski trgovački jedrenjak.

### Moderno doba 
Današnji karavani u manje razvijenim područjima svijeta često još uvijek prevoze važnu robu kroz teško prohodna područja, kao što je sjeme potrebno za poljoprivredu u sušnim regijama. Primjer su "vozovi" kamila koji prelaze južne rubove pustinje Sahare.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Trgovina
Kategorija:Transport
Potkarpatsko vojvodstvo

**Potkarpatsko vojvodstvo** (polj. *Województwo podkarpackie*) je vojvodstvo u Poljskoj. Nalazi se na jugoistoku zemlje na granici sa Ukrajinom i Slovačkom.

Uspostavljeno je 1. januara 1999. godine. Središte vojvodstva je Rzeszów (185 242 (2014)). Ostali veći gradovi su Przemyśl (66.756), Stalowa Wola (64.753), Mielec (60.979) i Tarnobrzeg (49.753).

* Naseljenost: 2.128.483 (2014) stanovnika
* Površina: 17.846&nbsp;km2

## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

## Reference 
Kategorija:Vojvodstva u Poljskoj
Ibn-Kesir

**Ismail ibn Kesir** (arapskiابن كثير) bio je islamski učenjak i jedan od komentatora Kur'ana.

## Biografija
Njegovo puno ime je **Ebu Fida, Imad Edin Ismail bin Omer bin Kesir El-Kureši El-Basrevi**. Rođen je 1301. u Bosri, Sirija, po čemu je dobio nadimak El-Basrevi. Bio je učenik nekoliko najpoznatijih islamskih učenjaka, kao što su Ibn-Tejmije, Ibn-Hadžer, Ibn-‘Ašker, Ibn-Širazi. 

U junu/julu 1366. postavljen je na mjesto predavača na katedri u Velikoj džamiji u Damasku, gdje je napisao kapitalno djelo, komentar Kur'ana, koje je nazvano *Tefsir Ibn-Kesira*. On se ubraja u tradicionalne tefsire koje obiluje hadisima i izrekama ashaba. *Tefsir Ibn-Kesira* trenutno je najrasprostranjenije tumačenje Kur'ana na svijetu, a pogotovo među muslimanima na Zapadu.

Ibn-Kesir je bio poznat po svome briljantnom pamćenju jer je znao ogroman broj hadisa napamet, pored Kur'ana. Predavao je historiju, hadis i tefsir. Pripadao je šafijskom mezhebu.

Prenosi se da je pred kraj života oslijepio, što se povezivalo s njegovim cjelovečernjim radom na djelu *Musned* Ahmeda ibn Hanbela.

Ibn-Kesir je umro u februaru 1373. godine u Damasku.

## Djela 
*''Tefsirul Kur'anil azim* (*Tefsir ibn Kesira*)
**El Bidaje we nihaje* (*Početak i kraj*)
**Sira en-nebevijja* (Životopis Poslanika Muhammeda)
**Predznaci Sudnjega dana*
**Kazivanje o vjerovjesnicima''

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Web stranica Tefsir Ibn-Kesira u prijevodu na engleski 

Kategorija:Islamski historičari
Kategorija:Islamski filozofi
Kategorija:Rođeni 1301.
Kategorija:Umrli 1373.
Kategorija:Biografije, Bosra
Peuceti

mini|300px|Ilirska kolonizacija juga Italije
mini|250px|Magna Graecia, oko 280. godine p. n. e.

**Peuceti** (Peucezi) su bili antički narod koji je naseljavao područje **Peucetija**, južno od grada Bari, u regiji Apulija, Italija. Stari Grci i antički historičari su jugoistok Italije podijelili u tri dijela: *Daunija* (današnja Fođa - Foggia) u kojoj su živjeli Dauni, *Peucetija* i *Mesapija* (Leće - Lecce) koja je bila naseljana Mesapima. Sve tri kulture su se često navodile pod zajedničkim imenom - Japigi a smatra se da su govorili tzv. *mesapski jezik*. (Mesapski jezik je indo-evropski i to vjerovatno ilirskog porijekla zbog sličnih ili istih vlastitih imena koja su pronađena uklesana na nadgrobnim spomenicima ili u zapisima antičkih historičara. Mesapi su poznavali pismenost i usvojili su jonsko-tarentinsku verziju grčkog alfabeta za zapise na vlastitom jeziku kojih je do sada pronađeno oko 50 ali tek djelimično dešifriranih.)

## Historija
Peuceti su naselili navedene teritorije oko 700. godine p. n. e. i ubrzo došli u dodir sa kulturom Grka koji su u blizini osnovali svoje kolonije. Najvažniji naseljeni centri koje su Peuceti uspostavili su bili *Sannace*, oko pet kilometara od Gioia del Colle, i *Rubi* (Ruvo di Puglia). Najvjerovatnije je da su Peuceti stigli na jug Italije skupa sa Daunima i Mesapima oko XI stoljeća p. n. e. došavši iz Ilirije preko Jadranskog mora kroz Otrantska vrata. Antički historičar Strabon da su ove ilirske pridošlice po svom dolasku otjerali Ilire koji su na navedeno područje došli čak četiri ili pet stoljeća ranije. Od IV stoljeća p. n. e. sa širenjem Rimske Republike Peuceti bivaju nadvladani i asimilirani.

## Kultura
Privreda Peuceta bila je pretežno zasnovana na stočarstvu i zanatstvu a znali su i presti vunu. Veoma im je bio važan kontakt sa kolonijama *Magna Grecije* (Velika Grčka), najprije sa Metapontom a također i sa Tarentumom. Pronađeni predmeti poput kovanog novca i vaza potvrđuju ovu tvrdnju. Sa Mesapima su imali brojne kontakte i ratove.

## Napomene
Postoji i teorija zasnovana na antičkim izvorima a prema kojoj su Peuceti zapravo stigli sa ostrva Krit:

Grčki historičar Herodot (oko 484.-425. godine p. n. e.) zabilježio je predanje prema kojem je znatan broj stanovnika ostrva Krit nakon smrti kralja Minosa otplovio u Sikaniju (današnja Sicilija) i tamo pet godina bezuspješno opsjedao grad Camicus. Napokon ih je glad natjerala da se vrate natrag, međutim, oluja ih je zadesila u blizini obale koja je kasnije nazvana Japigija i razbila im brodovlje u komade pa su tu bili primorani ostati.

## Reference 
## Izvori i vanjski linkovi 
* Strabon: Geografija, VI, 3, 1
* Herodot: Historije, VII, 170
*Historija Apulije

## Također pogledajte 
* Japigi
* Mesapi

Kategorija:Ilirska plemena
Casablanca (vulkan)

**Casablanca** je stratovulkan iz perioda holocena. Smješten je u Andima, u regiji Los Lagos u Čileu. Udaljen je približno 90&nbsp;km istočno od grada Osorna, a smješten je između jezerâ Puyehue i Rupanco. Visok je 2240 m.

Dio je nacionalnog parka Puyehue. Na njegovim padinama nalazi se zimski centar Antillanca, koji je naročito pogodan za skijanje i snoubording, a ukupna površina staza za skijanje iznosi 512 ha.

## Također pogledajte 
* Spisak vulkana u Čileu

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.volcano.si.edu: "Antillanca Group". Global Volcanism Program, Smithsonian Institution  
* http://www.mountain-forecast.com/peaks/Casablanca-volcano/forecasts/1500
* http://www.trekchile.com/volcano-casablanca
* http://eis.bris.ac.uk/~glxfw/photos/casablanca_volcano_chile_20.html
* https://web.archive.org/web/20120105045046/http://patagonianguides.com/ingles/volcanoes.htm

Kategorija:Vulkani u Čileu
Kategorija:Planine u Čileu
Kategorija:Dvohiljadaši u Čileu
Raduša (planina)

]]
**Raduša** je planina u Bosni i Hercegovini.

Nalazi se između Vukovskog polja i doline rijeke Vrbas, a najviši vrh planine je Idovac na 1956 metara nadmorske visine. Raduša predstavlja prirodnu granicu između Hercegovine i Bosne. Građena je pretežno od trijaskih krečnjaka i dolomita.

Granice planine Raduše čine Vukovsko polje na sjeverozapadu, Zahum prolaz (1224 m) i južno je sliv rijeke Rame) sa velikim umjetnim Ramskim jezerom, planina Stožer (1758 m) na sjeverozapadu i prevoj Makljen (1123 m) na istoku. Prevoj Makljen je veza između doline rijeke Vrbas i doline rijeke Neretve. Na Raduši, u neposrednoj blizini vrha Idovac, postoje dva manja jezera: Idovačko i Malo jezero.

Raduša ima specifičan tip planinske, alpske klime, s umjereno toplim ljetima, dok su zime hladne i bogate snijegom s višegodišnjim prosjekom od preko 80&nbsp;cm, više od 120 dana. Na planini je, sa svojim kapacitetom liftova, jedan od većih skijaških i zimsko-turističkih centara u Bosni i Hercegovini.

## Reference
Prva nogometna liga Federacije Bosne i Hercegovine 2008/2009.

**Prva nogometna liga Federacije Bosne i Hercegovine 2008/2009.** je bila deveta sezona Prve nogometne liga Federacije Bosne i Hercegovine. U ligi se takmičilo 16 klubova.

Pobjednik ove sezone je bio Olimpik iz Sarajeva, te tako ostvario plasman u Premijer ligu. Drugoplasirani je bio Rudar Kakanj sa sedam bodova zaostatka. Iz lige su ispali Troglav Livno, Čapljina, Krajina Cazin, Bratstvo Gračanica i Ozren Semizovac.
## Klubovi i lokacije 
## Tabela
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

2008/2009.
Abri

mini|300px|Karta koja prikazuje ilirske (crveno), grčke i makedonske (crno) gradove i plemena

**Abri** (Abrei, Abroi) su bili Ilirsko pleme iz antičkog doba. Stari Grci su ih poznavali kao poznavaoce recepta za spravljanje medovine, stimulativnog napitka od meda. Abri su vjerovatno su bili manji ogranak većeg plemena Taulanti a živjeli su na teritorijama uz Jadransko more, između antičkog *Epidamnusa* (današnji Drač u Albaniji) i Skadarskog jezera, na obalama rijeke Drim. Susjedi na istoku su im bili Helidonci, na jugu pomenuti Taulanti a na sjeveru Labeati.

## Literatura 
* The Cambridge Ancient History, Volume 6: The Fourth Century BC by D. M. Lewis (Editor), John Boardman (Editor), Simon Hornblower (Editor), M. Ostwald (Editor), , 1994, page 423, "Through contact with their Greek neighbors some Illyrian tribe became bilingual (Strabo Vii.7.8.Diglottoi) in particular the Bylliones and the Taulantian tribes close to Epidamnus..."

## Reference
Kategorija:Ilirska plemena
Eksplozija

mini|Eksplozija

**Eksplozija** je  brzo oslobađanje energije, koje je povezano sa stvaranjem pritiska pri čemu dolazi do razaranja materijala nosilaca eksplozije. Kod eksplozije se reakcija odvija toliko velikom brzinom da djelići materije u graničnom sloju gasa ne mogu na vrijeme da se uklone udarnom talasu koji nastaje uslijed pritiska. Ovi udarni talasi se nazivaju *detonacijama*.

## Također pogledajte 
* Sagorijevanje
* Motori sa unutrašnjim sagorijevanjem

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Opasnosti
Amantini

mini|300px|Mapa sa približnim razmještajem plemena i gradova u antičko doba na jugozapadnom balkanu

**Amantini** su bili pripadnici antičkog plemena Ilira. Pružali su žestok otpor rimskim osvajanjima.  Teritorije Amantina su bile u blizini antičkog naselja Sirmium (današnja Sremska Mitrovica, u Vojvodini, Srbija) a naseljavali su i područja mnogo južnije od tog mjesta, pošto je tamo utvrđeno postojanje njihovog naselja pod imenom *Amantia*. Ostaci ovog naselja nalaze se u južnoj Albaniji oko 30 kilometara istočno od Valone. 

Najraniji historijski izvor koji je pomenuo ovo antičko pleme je bio je Pseudo-Skilaks, grčki putopisac iz IV-III stoljeća p. n. e. Naime, opisao je Ilire koji su, prema njemu, naseljavali područje jadranske obale od Liburnije do Epirusa, gdje su Bulini bili najsjevernije od ilirskih plemena a Amantini najjužnije. On je još naveo i slijedeće: "...narod Orikuma živi na području zvanom Amantija; a Amantini, koji dosežu dovde, su bilionski Iliri.." Vjerovatno su Amantini i Bilioni imali odnos političke zajednice - *koinon* (grčki: κοινό - liga, savez). 

Stefan Vizantijski (grčki: Στέφανος Βυζάντιος - Stéphanos Byzántios), bizantijski pisac iz VI stoljeća, navodi da su Amantini tvrdili da vode porijeklo od *Abanta iz Eubeje*, koji se naselio na navedeno područje nakon trojanskog rata.     

Kategorija:Ilirska plemena
Kategorija:Panoni
Sagorijevanje

**Sagorijevanje** je složen fizičko-hemijski proces, pri kome se iz gorive materije oslobađa hemijski vezana toplota i to kao rezultat vezanja kisika sa gorivom materijom. Da bi došlo do gorenja istovremeno na istom mjestu moraju da se nađu materijal koji može da gori, izvor paljenja i kisik.

### Sagorijevanje čvrstih materija 
Ako se komad čvrstog gorivog materijala zagrijava, najprije se suši, a zatim počinje proces termičkog razlaganja uz izdvajanje isparljivih komponenti. Isparljive komponente sa vazduhom čine gorivu smjesu oko čestice čvrtog materijala i ona se pali kada se dostigne temperatura paljenja smjese. Poslije završetka procesa gorenja ostaje pepeo, koji je smjesa negorivih anorganskih materija. Proces gorenja je praćen izdvajanjem dima.

## Također pogledajte 
* Vatra
* Požar

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Vatra
Kategorija:Hemijske reakcije
Oberwart (čvor)

* Oberwart, okrug u austrijskoj pokrajini Gradišću 
* Oberwart, grad i sjedište istoimenog okruga u Austriji.
Longarus

**Longar**, vladao od 231.– 206. god. pne, bio je ilirski kralj iz plemena Dardanaca. Svi njegovi predhodnici na kraljevskom tronu, počev od prvog kralja Bardilisa, u grčkim izvorima nazivani su ilirski kraljevi. Longar je prvi koji je izričito nazvan dardanski kralj.
## Vojne aktivnosti 
Poslije keltskog pohoda na Delfe, za Dardance se nije čulo četiri decenije, i vjerovatno su se oporavljali od galske invazije. Za to vrijeme uspjeli su konsolidovati svoje granice prema sjeveru proširivši se u dolinu Morave i Nišave na račun Tribala. Međusobni odnosi balkanskih plemena, bez ućešča Grčke i Makedonije nisu interesovali tadašnje pisce, pa ovi događaji nisu nigdje zabilježeni.

Južno, između Dardanije i Makedonije nalazili su se Peonci. U drugoj polovini trećeg stoljeća pne, nastavljaju se ilirsko-makedonski ratovi nastali iz želje makedonskih kraljeva za teritorijalnom ekspanzijom na račun Dardanaca, posebno protiv Peonaca. Peonci su bili izloženi stalnim makedonskim napadima, pa su ulazili u razne anti-makedonske koalicije, nastojeći zadržati nezavisnost.

Tokom 231. god. pne. Dardanci predvođeni Longarom upadaju u Peoniju i razvaljuju njihov glavni grad Bilazoru. U važnoj bitki iz 229. god. pne. Dardanci pobjeđuju Makedonce predvođene kraljem Demetrijem II Makedonski u njihovom nastojanju da se prošire prema sjeveru. Demetrije je vjerovatno poginuo u jednoj borbi, pa je umjesto maloljetnog Filipa V, namjesništvo preuzeo Antigon Doson. Za kratko vrijeme Antigon je pobijedio Dardance predvođene Longarom, preoteo dio Peonije, i sagradio grad Antigoneju, na glavnom putu za širenje prema sjeveru. Grad je naselio Etolskim Grcima.

U to vrijeme Dardanija je za susjeda imala Ardijejsku kraljevinu, koja je u to vrijeme stupila na historijsku scenu. Njen kralj Agron sklopio je u savez sa makedonskim kraljem Demetrijem II. Dok je Demetrije ratovao sa Dardancima, Ardijejci su ratovali i pustošili zapadnogrčke obale. Jačanje ilirske države pod Agronom i Teutom nije išlo u prilog Dardancima. Bili su spremni da podrže pogranična plemena, kojima je Agron nametnuo svoju vlast, u njihovoj borbi za nezavisnost. Tokom 230. god. pne Teuta je poslala velike snage u invaziju na Epir i oslabila svoje sjeverne granice. Longar je snažno uticao na pogranična plemena, vjerovatno i vojno, i ona su se pridružila Dardaniji. Teuta je prekinula kampanju u Epiru, a Scerdilaidas se vratio i potisnuo Longara u Dardaniju.

## Izvori i vanjski linkovi
* Livije, Ab Urbe Condita
* Sve o Liviju 
* J. J. Wilkes, The Illyrians, 1992,.
*
*
*
## Reference 
Kategorija:Ilirsko kraljevstvo
Muslim

**Ebu-l-Husejn Muslim ibn el-Hadždžadž el-Kušejri en-Nejsaburi** (arapski أبو الحسين عساكر الدين مسلم بن الحجاج بن مسلم بن وَرْد بن كوشاذ القشيري النيسابوري‎‎) (821-875), poznatiji kao **Muslim** bio je imam i sakupljač hadisa. Autor je druge po redu najpoznatije zbirke hadisa.

## Biografija 
Rođen je u gradu Nišapur na sjeveroistoku Irana. On je sin Hadžadža koji je sin Muslima koji je sin Varda, i pripadao je Arapskom plemenu Kurejš.

Među njegovim učiteljima je i poznati Buharija, a među studentima Tirmizija i El-Razi, svaki od njih je također napisao hadisku zbirku.
Nakon dugogodišnjeg traganja za znanjem u tadašnjim islamskim centrima u Arabiji, Egiptu, Siriji i Iraku, vratio se u svoj rodni grad Nišapur gdje je upoznao svoga učitelja Buhariju.

Umro je 875. godine u Nišapuru gdje je i sahranjen.

## Sahih Muslim 
Njegovo djelo Sahih Muslim se smatra najautentičnijom zbirkom Hadisa nakon Buharijine zbirke.
U zbirci se nalazi između 12,000 i 3,000 hadisa (zavisno koliko je dupliciranih hadisa i uzimajući u obzir samo sadržaj hadisa a ne prenosioce).
U knjizi se također nalazi i 1900 hadisa koji se nalaze i u Buharijinoj zbirci hadisa (dijele isti sadržaj i prenosioce).

## Djela 
* Sahih Muslim
* El-Temdžiz

## Također pogledajte 
* Buharija
* Sahih Buhari
* Hadis

## Literatura 
* 
* 
* 
* 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Muslimova zbirka hadisa (sažetak)

Kategorija:Rođeni 821.
Kategorija:Umrli 875.
Kategorija:Hadisi
Kategorija:Islamski historičari
Kategorija:Muslimani
Države članice Ujedinjenih nacija

, Švicarska). Od 2015, zastave dvije države posmatračice podižu se zajedno sa zastavama 193 države članice.]]

**Zemlje članice Ujedinjenih nacija** jesu 193 nezavisne države koje su stupile u organizaciju Ujedinjenih nacijai najveća su međuvladina organizacija na svijetu. Sve članice imaju jednaku zastupljenost u Generalnoj skupštini. Povelja Ujedinjenih nacija definira pravila za prijem država članica. Članstvo je otvoreno za sve države koje prihvate određene uvjete povelje i sposobne su ih provoditi. Nove članice mora preporučiti Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Ovo za posljedicu ima to da određen broj *de facto* nezavisnih, ali od strane stalnih članova SBUN nepriznatih država ostaje nepriznata od strane UN-a.Pored država članica, UN također poziva države nečlanice da budu države posmatrači u Generalnoj skupštini UN-a. Država članica koja je uporno kršila principe Povelje Ujedinjenih nacija može biti isključena iz Ujedinjenih nacija.

## Tabela država članica 
### Punopravne članice 
:*Države članice sa* &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp; *pozadinom i napisane **podebljanim** slovima su originalne članice.*

### Posmatrači 
### Ostale države i entiteti 
## Bilješke 
## Reference 
Države članice Ujedinjenih nacija
Države članice Ujedinjenih nacija
*
Grumman F6F

**Grumman F6F Hellcat** ustvari je bila sljedeća generacija Grumman F4F Wildcata. Novi avion je profitirao od iskustva sa pacifičkog ratišta, tako da je na njemu uvedeno više modifikacija. Tako su krila sa sredine trupa spuštena prema dolje, prepravljena je stabilizacija pri obrtanju montiranjem nosača dalje od trupa itd. Sigurnost pilota povećana je zahvaljujući oklopu na dnu i stranicama kabine. U junu 1941. napravljena su 4 prototipa, dok su serijski avioni F6F-3 poletjeli već godinu kasnije. U januaru 1943. dolazi do prve službene upotrebe ovog tipa. Par mjeseci kasnije Hellcati s nosača *Yorktown* prvi put dolaze u kontakt s protivnikom. Godine 1944. izlazi varijanta s jačim motorom, Hellcat F6F-5. Velika Britanija naručuje 1200 aviona ovog tipa, koji se u RAF uvode pod nazivom Hellcat Mk. II. Proizvodnja je okončana 1945. Hellcati Američkih zračnih snaga oborili su ukupno 4947 protivničkih aviona.

## Tehnički podaci (F6F-5) 
## Vanjski linkovi 
* WW2DB: F6F Hellcat

Kategorija:Lovački avioni
Kategorija:Drugi svjetski rat