open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Baza podataka

mini|Relaciona baza
**Baza podataka** () jeste uređena grupa podataka pohranjena na sistematski način tako da računarski program može poslati upit bazi podataka na koji ona odgovara. Baze podataka služe za bolju dostupnost i razvrstavanje podataka.

Baza podataka je način organizovanja i pretraživanja uzajamno povezanih podataka. Baza podataka pomaže u organiziranju informacije u logičkom smislu da bi mogli brzo doći do željenih podataka. Ona može sadržavati podatke u raznim oblicima, od jednostavnog teksta (kao e-mail adresa) do kompleksnih struktura koje uključuju sliku, zvuk i sl.

Podaci u bazi se mogu podijeliti na: 
# ulazne podatke - opisuju transakcije realnog sistema,
# izlazne podatke - odnose se na poruke i izvještaje o stanju realnog sistema,
# radne zadatke - obuhvataju i ulazne i izlazne podatke.

Jedna od mogućih definicija baze podataka glasi da je to zbirka zapisa pohranjenih u računaru na sistemski način, takav da joj se računarski program može obratiti prilikom odgovaranja na problem. Svaki se zapis za bolji povratak i razvrstavanje obično prepoznaje kao skup elemenata (činjenica) podataka. Predmeti vraćeni u odgovoru na upitnike postaju informacije koje se mogu koristiti za donošenje odluka koje bi inače mogle biti mnogo teže ili nemoguće. Računarski program korišten za upravljanje i ispitivanje baze podataka nazvan je sistem upravljanja bazom podataka (SUBP). Svojstva i dizajn sistema baze podataka uključeni su u proučavanje informatičke nauke.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Stručni blog o bazama podataka
* MySQL RDBMS
* Oracle RDBMS

Kategorija:Softver
Spisak brazilskih nogometnih klubova

## Spisak klubova 
### Acre 
* Atlético Acreano
* Rio Branco
* Vasco (AC)

### Alagoas 
* ASA
* CSA
* CRB

### Amapá 
* Ypiranga

### Amazonas 
* Nacional (AM)
* Rio Negro
* São Raimundo

### Bahia 
* Bahia
* Fluminense de Feira
* Vitória
* Galícia

### Ceará 
* Ceará
* Ferroviário
* Fortaleza
* Icasa

### Federalni distrikt 
* Brasiliense
* CFZ
* Gama

### Espírito Santo 
* Serra

### Goiás 
* Anapolina
* Goiânia
* Goiás
* Vila Nova

### Maranhão 
* Maranhão
* Moto Clube
* Sampaio Corrêa

### Mato Grosso 
* Cuiabá
* Juventude
* Mixto
* Sinop

### Mato Grosso do Sul 
* CENE
* Chapadão
* Comercial
* Operário

### Minas Gerais 
* América Mineiro (Belo Horizonte)
* Atlético Mineiro (Belo Horizonte)
* Caldense (Poços de Caldas)
* Cruzeiro (Belo Horizonte)
* Democrata (GV) (Governador Valadares)
* Democrata (SL) (Sete Lagoas)
* Guarani (MG) (Divinópolis)
* Ipatinga (Ipatinga)
* Ituiutaba (Ituiutaba)
* Mamoré (Patos de Minas)
* Uberaba (Uberaba)
* Uberlândia (Uberlândia)
* URT (Patos de Minas)
* Valeriodoce (Itabira)
* Villa Nova (Nova Lima)

### Pará 
* Remo
* Paysandu
* Tuna Luso

### Paraíba 
* Botafogo (PB)
* Campinense
* Treze

### Paraná 
* ADAP
* Atlético Paranaense
* Cianorte
* Coritiba
* Galo Maringá
* Iraty
* Londrina
* Paraná

### Pernambuco 
* Santa Cruz
* Náutico
* Sport

### Piauí 
* Parnahyba
* River

### Rio de Janeiro 
* América
* Americano
* Bangu
* Botafogo
* Campo Grande
* Cabofriense
* Flamengo
* Fluminense
* Friburguense
* Goytacaz
* Itaperuna
* Madureira
* Nova Iguaçu
* Olaria
* Portuguesa
* São Cristóvão
* Vasco da Gama
* Volta Redonda

### Rio Grande do Norte 
* ABC
* América de Natal
* Baraúnas

### Rio Grande do Sul 
* 15 de Novembro
* Brasil de Pelotas
* Caxias
* Grêmio
* Internacional
* Juventude
* Novo Hamburgo
* Ulbra

### Rondônia 
* Ji-Paraná
* União Cacoalense

### Roraima 
* Baré
* Roraíma

### Santa Catarina 
* Avaí
* Criciúma
* Figueirense
* Hermann Aichinger
* Joinville
* Tubarão

### São Paulo 
* Atlético Sorocaba
* Botafogo
* Bragantino
* Corinthians
* Guarani
* Inter de Limeira
* Ituano
* Juventus (SP)
* Marília
* Mogi Mirim
* Palmeiras
* Paulista
* Ponte Preta
* Portuguesa
* Portuguesa Santista
* Santo André
* Santos
* São Caetano
* São José
* São Paulo
* Taubaté
* União Barbarense

### Sergipe 
* Confiança
* Sergipe

### Tocantins 
* Palmas

## Vanjski linkovi 
* Arhiva klubova

Spisak
Brazilski nogometni klubovi
Spahija

**Spahije** (osmanski turski: سپاهی  *sipâhi,* iz perzijskog *سپاهی*   što znači "vojnik*"*) bio su elitni vojni red osmanske vojske. Sistem spahija imao je elemente srednjevijekovnog evropskog viteštva kao i japanskih samuraja, ali je to ipak u najvećem dijelu bio specifičan osmanlijski sistem. Položaj spahija bio je uređen timarskim sistemom. To je originalni turski “izum”, timar, što znači “nadarbina”. Spahije su dobijale posjed u osvojenim krajevima i tako osiguravali prisutnost Porte u svim dijelovima carstva ujednačeno. Pri tom nisu postajali vlasnici zemlje, nisu je mogli ostaviti u nasljedstvo niti prenijeti na drugog. Dokle god dobro ratuje, do tad je u posjedu zemlje, te su i zbog toga postizali izvanredne rezultate. Prema dokumentima iz toga perioda zabilježeno je da je Osmansko Carstvo imalo početkom 16. st. oko 90 000 spahija. Ukupna efektiva pokrajinske vojske u to doba bila je oko 200 000 ljudi. Naravno, u onim krajevima koji su bili krizna žarišta vojske je bilo više za razliku od unutrašnjosti gdje je ta pokrajinska vojska obavljala svakodnevne vojne zadatke (uključujući održavanje reda i mira). U slučaju velikih ratnih operacija ili frontalnih bitaka ova vojska mogla se sazvati u vrlo kratkom roku na jedno mjesto. 
Datoteka:Sipahi-vienibas-karogs.svg|Jedna od spahijskih zastava

## Bosanski spahije 
Za razliku od ostatka Carevine, timari bosanskih spahija su se nasljeđivali unutar porodice te su na taj način spahije postali neki oblik vojnog plemstva, a ovaj način naslijeđivanja je imao utjecaja i na razvoj bosanskog osmanskog plemstva općenito. Na čelu bosanskih spahija stajao je alajbeg.

Datoteka:Ottoman Sipahi, Melchior Lorch (1646).jpg|Spahija
Za razliku od janjičara koji su bili pješadija i mogli su biti regrutovani i iz nemuslimanskih porodica, spahije su morali biti rođeni kao muslimani. Kroz čitavu historiju dolazilo je do različitih čarki između spahija i janjičara. Spahije su sebe smatrali nadmoćnijim i plemenitijim od janjičara, a gotovo da nije zabilježena ni jedna pobuna spahija, tako je i nastala čuvena poslovica koja je i danas prisutna u Turskoj:"*Atlı er başkaldırmaz",* što bi na bosanskom jeziku značilo*:"Konjanik se ne buni",* iz poslovice se jasno da zaključiti da se rečeno odnosi na spahije (konjanici), i, u negativnom kontekstu, na janjičare (pješadinci) čije su bune bile česte, što je od strane spahija smatrano nedostojnim.

## Izvor: 
* Shaw, Stanford J. (1976). *History of the Ottoman Empire and Modern Turkey*. **1**. Cambridge: Cambridge University Press. 

## Vanjski linkovi 
*de: Die Spahis im Brockhaus von 1809
*de: Die Spahis im Herder von 1854
*de: Die Spahis in Pierer's Unversal-Lexikon von 1857
*[Musée de Spahis, Senlis(https://bs.wikipedia.org/wiki/Senlis), France]
*https://web.archive.org/web/20140906040518/http://i-cias.com/e.o/sipahi.htm (english)

Kategorija:Titule
Kategorija:Vojna historija Osmanskog Carstva
Timar

**Timar** (tur. riječ) je u osmanlijsko vrijeme bilo feudalno imanje kojim su se starale spahije.Timarski sistem je vrsta lenskog feudalnog sistema. Preuzet je od Vizantijskog carstva a u tadašnjoj Evropi bio isto poznat pod nazivom desetina. Zemljište je ostalo i nakon turskih osvajanja u rukama lokalnih vazala s tim da su morali plaćati porez. Veličina imanja koja je spahijama dodijeljena je bila dovoljna da prehrane sebe i svoje porodice, radnike te nekolicinu vojnika koji su ga štitili. Sakupljanje poreza je bila dužnost bilježnika (tur. teftertari) 

## Također pogledajte 
* Spahija
* Janičari
* Mehmed II
* Bajazid I

## Reference
Kategorija:Osmansko Carstvo
Kategorija:Spahije
Sultanat

**Sultanat** () je država ili druga društveno-vojno-politička organizacija kojom vlada sultan. Tipičan primjer sultanata je bilo Osmansko Carstvo, među čijim se pretečama broje njegovi prethodnici poput Seldžučkog i Ilhanskog sultanata. Uzor sultanata je bio hilafet. Sultan je time ništa drugo nego halifa.  I dan danas postoje zemlje koje su sultanati:
* Oman
* Brunej

## Reference
Kategorija:Osmansko Carstvo
Kategorija:Carstva
Spisak proizvođača automobila

= Spisak proizvođača automobila =

## Australija 
* Elfin
* Holden

## Brazil 
* Lobini

## Češka 
* Kaipan
* Praga
* Škoda Auto
* Tatra

## Francuska 
* Bugatti
* Citroën
* Peugeot
* Renault
* Venturi

## Holandija 
* Donkervoort
* Spyker

## Hrvatska 
* Rimac automobili

## Italija 
* Alfa Romeo
* Abarth
* De Tomaso
* Ferrari
* Fiat
* Iveco
* Lancia
* Lamborghini
* Maserati
* Mazzanti
* Pagani

## Indija 
* Force Motors
* Hindustan
* Mahindra
* Maruti Suzuki
* Tata Motors

## Japan 
* Acura
* Daihatsu
* Honda
* Infinity
* Isuzu
* Lexus
* Mazda
* Mitsubishi
* Mitsuoka
* Nissan
* Subaru
* Suzuki
* Toyota

## Južna Koreja 
* Hyundai
* Kia
* Ssangyong
* Oullim Motors

## Kina 
* Brilliance
* BYD
* BAIC Motor
* Chery
* Changan Automobile
* Dongfeng
* FAW
* Foton
* Geely
* Great Wall
* GAC Group
* Hafei
* JAC Motors
* Jiangling Motors 
* Lifan
* Soueast
* SAIC Motor

## Rusija 
* AvtoVAZ
* AZLK
* GAZ
* UAZ
* ZIL
* Lada

## Rumunija 
* ARO
* Dacia

## Njemačka 
* Artega
* Audi
* BMW
* Gumpert
* Mercedes-Benz
* Maybach
* Opel
* Porsche
* Smart
* Trabant
* Volkswagen
* Wartburg (automobil)
* Wiesmann
* Ruf

## SAD 
* Buick
* Cadillac
* Chevrolet
* Chrysler
* Dodge
* Fisker
* Ford
* GMC
* Hummer
* Jeep
* Lincoln
* Mercury
* Oldsmobile
* Plymouth
* Pontiac
* Saturn
* Tesla

## Sjeverna Makedonija 
* Comsove

## Srbija 
* Zastava Automobili

## Španija 
* Aspid
* Cupra
* Seat
* Tauro
* Tramontana

## Švedska 
* Koenigsegg
* Saab
* Volvo

## Velika Britanija 
* Aston Martin
* Ascari
* AC
* Breckland
* Bentley
* Bristol
* Caparo
* Caterham
* Ginetta
* Jaguar
* Lotus
* Marcos
* MG Rover
* Mini
* Morgan
* McLaren
* Noble
* Rolls-Royce
* Vauxhall
* TVR
* Talbot
* Land Rover

## Također pogledajte 
* Spisak konstruktora u Formuli 1

Auto
Kategorija:Automobili
Ali Paša

mini|desno|200px|Ali Paša
**Ali Paša Janjinski**, poznat i kao **Ali-paša Tepelenski** (albanski: Ali Pashë Tepelena), (1740–24. januar 1822.) je osmanlijski paša albanskog porijekla koji je vladao u Janjinskom pašaluku koji je obuhvatao Ztikalski pašaluk i grad Janjinu u Osmanlijskom Carstvu.

## Vanjski linkovi 
* http://books.google.gr/books?id=NX93wUlfYpEC&dq= (en) The Muslim Bonaparte: Diplomacy and Orientalism in Ali Pasha's Greece

Kategorija:Rođeni 1741.
Kategorija:Umrli 1822.
Kategorija:Albanci
Kategorija:Osmansko Carstvo
Kategorija:Historija Albanije
Kategorija:Historija Grčke
Kategorija:Paše
Fuad-paša

**Fuad-paṣ̌a** (Keçecizade Mehmet Fuat Pasha, Fuat Paşa; 1814. – 12. februar, 1869.), bio je jedan od istaknutih tanzimatskih reformatora Osmanlijskog castva. Fuad-paṣ̌a je tečno govorio francuski jezik i bio je sposoban da pregovara na istom nivou sa svojim evropskim sagovornicima. Postao je prvi sekretar turske ambasade u Londonu, 1840. Tokom 1848. je bio uposlen u specijalnim misijama u St. Petersburgu; 1851. je bio poslan u Egipat, koji je tada bio provincija Osmanskog Carstva kao posebni komesar. Te je godine postao ministar vanjskih poslova, i na toj funkciji bio četiri puta uzastopno, sve do smrti. U krimskom ratu se istakao po hrabrosti. Dva puta je bio Veliki vezir i ministar rata.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Tanzimat
Kategorija:Osmansko Carstvo
Kategorija:Paše
Mithat Paša

mini|desno|200px|Mithat Paša
**Midhat Paşa**, oktobar 1822., Istanbul, – 8 Maj 1884., At-Ta'if) (Turski: Ahmet Şefik Mithat Paşa, Osmanski turski: احمد شفیق مدحت پاشا) jedan od istaknutih tanzimatskih reformatora Osmanlijskog castva.
Preostale tri godine života je proveo u egzilu, u gradu Taif (današnja Saudijska Arabija), gdje je i umro, vjerovatno nasilnom smrću, 8. maja 1884.
Uz veliku sposobnost, široke simpatije i bespogovorni patriotizam, bio je i potpuno iskren. Napustio je vladajuću poziciju podjednako siromašan, kakav je i došao na tu poziciju.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.britannica.com/EBchecked/topic/381552/Midhat-Pasha
* http://archive.org/details/lifemidhatpasha00mithgoog

Kategorija:Tanzimat
Kategorija:Osmansko Carstvo
Kategorija:Paše
Kategorija:Rođeni 1822.
Kategorija:Umrli 1883.
Kategorija:Biografije, Istanbul
Paša

**Paša** (na turskom, *paşa*; prvobitno na perzijskom, skraćenica za *padšah* ili *padešah*, što znači "kralj" - vidi padišah), bio je naslov visokog položaja u političkom sistemu Osmanskog Carstva, koji je uglavnom davan guvernerima (upravnicima osmanlijskih provincija, pašaluka) ili generalima. Mnoge turske osmanlijske paše su u zaista bili generali. No, pred kraj Osmanskog Carstva, ovaj su naslov počeli nositi učeniji i viđeniji ljudi, u smislu "gospodina.".

## Također pogledajte 
* Osmansko Carstvo

Kategorija:Titule
Kategorija:Osmansko Carstvo
Murat V

mini|desno|Murat V
**Murat V** ( 21. septembar 1840. - 29. august 1904.), osmanlijski sultan.

Murat V postaje sultan 30. maja 1876. godine poslije pobune koja svrgava njegovog rođaka Abdul Aziza.
Pod pritiskom upravljanja državom ovaj sultan jednostavno nije izdržao i psihički se slomio. Smijenjen je zbog mentalne nesposobnosti samo 3 mjeseca kasnije.

Naslijedio ga je brat Abdul Hamid II 31. augusta 1876. godine. Ostatak života, sa zdravljem koje mu se sada kad je bio bez odgovornosti poboljšalo, on provodi mirno i umire prirodnom smrću.

## Reference 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1840.
Kategorija:Umrli 1904.
Mehmed V

**Mehmed V** (osmanski turski: محمد خامس, *Meḥmed-i ẖâmis*; 2. novembar 1844 – 3. juli 1918) bio je sultan Osmanskog Carstva od 1909. do 1918. Bio je sin sultana Abdulmedžida I i njegove supruge Gülcemal sultanije . Naslijedio ga je polubrat Mehmed VI.

## Mladost 
Rođen je u Topkapi palači u Istanbulu. Kao i mnogi drugi potencijalni nasljednici prijestolja, bio je zatvoren 30 godina u Haremskoj palati. Za to vrijeme je studirao poeziju starog perzijskog stila i bio je priznati pjesnik.

## Dolazak na vlast 
Mehmed V postaje sultan 27. aprila 1909. poslije svrgavanja brata Abdul Hamida II

Tokom prvog balkanskog rata, 1912, turska vojska je potučena od ujedinjenih snaga Srbije, Crne Gora, Grčke i Bugarske. Ovim ratom carstvo gubi svu teritoriju na Balkanu, s izuzetkom Istanbula i bliže okoline. U isto vrijeme Turska vodi rat s Italijom koja osvaja dotadašnje osmanlijske posjede Libiju i otok Rodos.

Tokom drugog balkanskog rata 1913. Turska učestvuje u pobjedničkoj protivbugarskoj koaliciji što joj dopušta minimalno proširenje teritorije oko Istanbula.

Mehmed V se u Prvom svjetskom ratu priklanja strani Njemačke i Austro-Ugarske, što je dovelo do poraza Osmanlijskog Carstva i Mladoturske revolucije. Ovaj sultan, ipak, nije ispaštao posljedice svoje greške s obzirom na to da je umro 3. juna 1918. nekoliko mjeseci prije kapitulacije.

Naslijedio ga je Mehmed VI.

## Reference 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1844.
Kategorija:Umrli 1918.
Kategorija:Biografije, Istanbul
Selim III

**Selim III** (osmanlijski turski: سليم ثالث Selīm-i sālis; 24. decembar 1761 – 28. juli 1808) bio je sultan Osmanlijskog Carstva od 1789. do 1807. Nakon neuspješnih reformi, janjičari su ga svrgnuli sa vlasti i postavili njegovog rođaka Mustafu IV. Ubijen je od strane grupe atentatora nakon janjičarske pobune.

## Vladavina 
Selim III postaje sultan 7. aprila 1789. godine nakon smrti rođaka Abdul Hamida I. I ovaj sultan je, kao i njegov prethodnik, pokazivao sklonost ka reformama, ali je, za razliku od Abdul Hamida, bio više upleten u ratne sukobe. Protivljenje reformama, kao i janičarske pobune su ga pratile cijelo vrijeme vladavine. Na kraju su janičari, podržani od strane vjerskih autoriteta fetvom protiv reformi, organizovali rušenje sultana. Tokom njegove vladavine dolazi do uspješnog Prvog srpskog ustanka koji će biti ugušen tek od strane njegovih nasljednika.

U puču koji slijedi Selim III je 1807. srušen, a na njegovo mjesto se postavlja nesposobni Mustafa IV.

Ostatak svog kratkog života Selim III provodi u zatvoru gdje ga dočekuje smrtna presuda Mustafe IV koji naređuje njegovo pogubljenje u strahu od moguće pobune.

## Reference 
Kategorija:Sultani Osmanskog Carstva
Kategorija:Rođeni 1761.
Kategorija:Umrli 1808.
Crotram

mini|**Hrvatski niskopodni tramvaj TMK 2200**
mini| Interijer tramvaja
Konzorcijum dvaju hrvatskih firmi, koji proizvodi prvi hrvatski niskopodni tramvaj- TMK 2200, jedan od svega pet proizvođača niskopodnih tramvaja u Evropi. Sastoji se od Elektroindustrije **Končar** i **Gredelja**, iz Zagreba.
Prema ugovoru, sklopljenom sa gradom Zagrebom, konzorcijum će do 2007. godine isporučiti Zagrebačkom električnom tramvaju (ZET), gradskoj prijevozničkoj kompaniji, 70 niskopodnih tramvaja.
Na zagrebačkim cestama već vozi 20 tramvaja (april 2006), koji su se pokazali iznimno pouzdanim i sa odličnim performansama, uz visoki komfor koji pruža umjetna klima, niskopodnost- što omogučije i invalidima 
da uniđu u tramvaj bez ičije pomoći, kvalitetne ergonomske stolice i prostranost interijera.

Novi tramvaj se proizvodi serijski, a već postoji i strani interes za nabavku ovoga visokotehnološkog gradskog vozila iz Varšave, Melbournea, nekih francuskih gradova, Sofije i Beograda, itd.

Tramvaj TMK 2200 je preko 70% hrvatski proizvod (posebno sofisticirana elektronika, razvijena u Končaru), s naglaskom na još veće povećanje domaćeg udjela, u narednom periodu.

Tramvaj je dugačak 32 metra, može primiti 202 putnika, a doseže maksimalnu brzinu od 70 km/h.

Na njemu su prvi put u svijetu primijenjena neka najsofisticiranija riješenja. Tako kretanjem TMK 2200 upravlja 43 računala, a s vanjske strane više nema klasičnih retrovizora, koje mijenjaju postavljene kamere. Prvi puta je primijenjeno i bezosovinsko podvožje.

Svojom cijenom, koja je niža od cjelokupne konkurencije (**Siemens**, **Bombardier**, **Alstom**, **Tatra** itd.), tramvaj TMK 2200 je izrazito konkurentan proizvod, pa mu je u budućnosti zajamčen uspjeh na regionalnom tržištu, prema kojem gravitira ovaj konzorcijum, ali možda čak i šire.

## Vanjski linkovi 
* Dodatne slike tramvaja 
* Vijesti, informacije itd.

Kategorija:Saobraćaj u Hrvatskoj
Kategorija:Zagreb
Makedonci

mini|180p|desno|Nacionalna zastava Makedonskog naroda, sa zvijezdom iz Kutleša (Vergina)

**Makedonci** (mk: *Македонци*) su južnoslavenski narod koji pretežno živi u Sjevernoj Makedoniji. Govore makedonskim jezikom. Osim Sjeverne Makedonije, značajan broj Makedonaca živi u Srbiji, Grčkoj, Kanadi, Italiji, Njemačkoj, Austriji, SAD-u kao i u drugim državama širom svijeta.

Makedonci čine 64,18% stanovništva sa ukupno 1.297.981 pripadnika u čitavoj državi. Makedonci su većinom pravoslavne vjeroispovjesti, dok su islam, katolicizam i protestantizam manje zastupljeni. Makedonci sa islamskom vjeroispovjesti su poznati pod imenom *Torbeši*.

## Neki poznati Makedonci

Image:Georgi Pulevski.jpg|Gjorgjija Pulevski
|Krste Petkov Misirkov 
Image:Dimitrija Cupovski.jpg|Dimitrija Čupovski
Image:Kočo Racin Samobor.jpg|Kočo Racin

Image:Ed Jovanovski2.jpg| Ed Jovanovski
Image:Blagoj Nacoski 2.jpg| Blagoj Nacoski
Image:Goceva-ESC2007-portrait.jpg|Karolina Gočeva
Image:Pandev Lazio allenamento.JPG|Goran Pandev
Image:Tose Proeski.jpg|Toše Proeski
Image:Kaliopi koncert.jpg|Kaliopi
Image:Katarina Ivanovska3.jpg|Katarina Ivanovska

## Također pogledajte
*Sjeverna Makedonija
*Makedonski jezik

## Reference
## Vanjski linkovi
*Makedonci u Ujedinjenom Kraljevstvu
*Udruženje makedonske dijaspore
*Svjetski kongres Makedonaca
*Matica iseljenika

*
Kategorija:Etničke grupe SFRJ
Kategorija:Etničke grupe Sjeverne Makedonije
Kategorija:Južni Slaveni
Kategorija:Slavenski narodi
Antonio Stradivari

**Antonio Giacomo Stradivari** (lat. *Antonius Stradivarius*, rođen oko 1644. u Cremoni – Cremona, 18. decembar 1737) bio je italijanski graditelj violina i drugih gudačkih instrumenata.

## Život i djelo 
Stradivari je između 1666. i 1679. vjerovatno bio učenik Nicole Amatija. Godine 1680. osamostalio se i otvorio svoju radionicu na Piazza San Domenico u Cremoni. Počinje praviti modele u stilu svog majstora, ali i eksperimentisati s različitim debljinama drveta i lakovima. Najbolje instrumente, po današnjem mišljenju, napravio je između 1698. i 1725. Instrumente signirane poslije 1730. vjerovatno su napravili njegovi sinovi Omobono i Francesco. Pretpostavlja se da je Stradivari napravio 1100 violina, viola, gitara i violončela.

Danas postoji još približno 650 Stradivarijevih instrumenata.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Nippon Music Foundation
* Stradivari Society
* Violin Making at The Violin Site
* Stradivari violin wood, *The New York Times*
* Instruments of Antonio Stradivari on the online database MIMO, website mimo-international.com.
* The National Music Museum
* , Madrid
* Information on Antonio Stradivari
* Antonius Stradivarius
* Antonio Stradivari – a story of sound and echoes
* [http://www.archiviodellaliuteriacremonese.it/ ]
* The Four Centuries Gallery – Antonio Stradivari
* Stradivari and his sons, Part 1
* Stradivari and his sons, Part 2
* The Preservation of Antonio Stradivari’s instruments
* The Secret Havemeyer Stradivari: A Story of Sugar, Suffrage, and Stardom. 
* 

Kategorija:Rođeni 1644.
Kategorija:Umrli 1737.
Kategorija:Biografije, Cremona
Kategorija:Italijanski muzičari
Vezir

mini|desno|200px|Oznaka Osmanskog vezira
**Vezir** (Arapskim pismom: وزير‎ (Perzijski, Urdu i Arapski); Hindi: वज़ीर; nekada izgovarano kao vazir, vizir, vasir, wazir, vesir, ili vezir) se odnosi na političara visokog položaja, u različitim islamskim društvima i kulturama, a u Osmanskom Carstvu je bila izraz za ministra ili sultanovog savjetnika. Skupina vezira je činila Osmanlijsku vladu koja se nazivala Porta. Njom je predsjedavao Veliki vezir.

U modernoj upotrebi, izraz se koristi u arapskom svijetu za ministra, također i u Iranu, Afganistanu, Pakistanu, i Indiji (pisano kao वज़ीर).

## Poznati veziri 
* Burzoe ilior bozorgmehr, je bio veliki vezir Khosrau I, Sasanidski Šahanšah Perzijskog carstva
* Yahya ibn Khalid - Harun al Rašid 
* Amir Kabir iz Qajar dinastije
* Hasanak vezir iz dinastije Gaznevida
* Nizam al-Mulk, Malik Šah I
* Mehmed Sokolović, Paša Osmanskog carstva
* Köprülü Mehmet Paša i njegov sin Köprülü Fazıl Ahmet Paš, Osmansko Carstvo

Kategorija:Titule
Kategorija:Osmansko Carstvo
Kategorija:Šefovi država
80-e

**Osamdesete** su bile decenija koja je trajala od 1. januara 80. godine do 31. decembra 89. godine.

## Događaji 
## Ličnosti 
### Rođeni 
### Umrli 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Decenije
70-e

mini|Vespazijan

:''Napomena: Ponekad se izraz '**70-e** koristi kao skraćenica za 1970-e, 1870-e ili druge decenije u raznim vijekovima.''

**70-e** su decenija koja je započela 1. januara 70. godine a završila 31. decembra 79. godine. To je bila osma decenija Anno Domini (nove ere), ako se period od 1. do 9. godine n. e. može uzeti kao "decenija".

## Događaji 
* 70 — Rimljani uništavaju Drugi hram u Jeruzalemu.
* 24.8. 79. — Erupcija Vezuva uništava rimske gradove Pompeji i Herkulaneum.
## Ličnosti 
### Rođeni 
### Umrli 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Decenije
Ahmed Dževdet Paša

**Ahmed Cevdet Paşa**(Loveč, 27. mart 1822 - Istanbul, 26. mart 1895, bio je jedan od istaknutih tanzimatskih reformatora Osmanskog Carstva.

## Biografija 
Ahmed Dževdet Paša, sin Ismail-age, rođen je 1822. u gradu Lofka, u današnjoj Bugarskoj. Studirao je islamske nauke u Istanbulu, a samouk je bio u astronomiji, matematici i geografiji. Govorio je perzijski, arapski i francuski jezik. Radio je kao sudija, učitelj i činovnik, da bi kasnije postao upravnik grada Haleppa u Siriji.
Za vrijeme vlade sultana Abdul Hamida II bio je ministar finansija, a poslije i vrhovni činovnik u ministarstvima pravosuđa, trgovine i školstva te jedan od savjetnika sultana.

Umro je 1895. u Istanbulu. Njegov mezar se nalazi u haremu Fatih džamije u Istanbulu.

## Djela 
* "Tarihi Dževdet", u 12 tomova obrađeno vrijeme od 1774. do 1825.
* "Kisasil enbija we tarih hulefa", priče iz života Allahovih poslanika i halifa
* "Tezakiri Dževdet", političko i sociološko djelo koje obrađuje vijek u kome je on živio
* "Kavaid Osmanije", djelo o osmanskom jeziku
* "Miyari sedad", djelo o logici

## Također pogledajte 
* Tanzimat
* Osmansko Carstvo

## Reference 
Kategorija:Tanzimat
Kategorija:Osmansko Carstvo
Kategorija:Paše
Kategorija:Biografije, Loveč
Kategorija:Rođeni 1822.
Kategorija:Umrli 1895.
50-e

mini|300px|Istočna hemisfera godine 50.
mini|300px|Svijet 50. godine
:''Napomena: Ponekad se izraz '**50-e** koristi kao skraćenica za 1950-te, 1850-te ili druge decenije u raznim vijekovima .''

**50-e** su decenija koja je započela 1. januara 50. godine a završila 31. decembra 59. godine. To je bila šesta decenija Anno Domini (nove ere), ako se period od 1. do 9. godine n. e. može uzeti kao "decenija".

## Događaji 
* Köln prerasta u status grada.
* Rimljani od Gala uče korištenje sapuna.
* osnovan je Utrecht.

## Ličnosti 
### Rođeni 
*  Cai Lun, Kineski izumitelj papira i procesa pravljenja papira (umro 121)
### Umrli 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Decenije
10-e

mini|Grad Rim pod Augustom.

**10-e** je decenija koja je počela 1. januara 10. a završila 31. decembra 19. Predstavlja drugu deceniju kalendarske ere Anno Domini, ukoliko se devetogodišnji period od 1. do 9. n. e. uzima kao "decenija".

## Događaji 
## Ličnosti 
* August, rimski car (27. p. n. e. - 14.)
* Tiberije, rimski car (14. - 37.)
* Germanik, rimski general
### Rođeni 
* 14 - Smrću prvog cara Augusta završava najduža vladavina jedne osobe u rimskoj historiji, odnosno period poznat kao *Augustovsko doba*.

### Umrli 
* 14 - August, rimski car (rođ. 63. p. n. e.)

## Reference 
Kategorija:Decenije
0-te

mini|desno|300px|Istočna hemisfera na početku 1. vijeka nove eremini|Procesija Ara Pacis

**0-e p. n. e.** se obično navode kao **posljednja decenija** 1. vijeka p. n. e. i 1. milenija p. n. e. Međutim, kao i kod 0-tih, broj godina u 0-ima p. n. e. nije uvijek jasno određen. Valja uzeti u obzir da ne postoji nulta godina (0) u proleptičkom gregorijanskom kalendaru ili julijanskom kalendaru. Zato godinu 1. p. n. e. slijedi godina 1. n. e.

Godina 1. n. e. je prva godina ere Anno Domini odnosno Nove ere. Godine 525. (koja se tada nazivala godinom konzulstva Proba Mlađeg ili Flavija Proba), kršćanski monah po imenu Dionysius Exiguus je ustanovio da se inkarnacija Isusa dogodila prije 525 godina. Da li je Dionizije pod "inkarnacijom" smatrao Isusovo začeće ili rođenje, odnosno da li ga je smjestio u godinu 1. p. n. e. i 1. n. e. je predmet rasprave među savremenim učenjacima. U svakom slučaju, većina historičara smatra da je Isus rođen nekoliko godina kranije, za vrijeme ove dekade.

Ovaj članak pokriva period **9. p. n. e. – 1. p. n. e.**, odnosno posljednjih devet godina pred eru Anno Domini, a ne posljednjih deset godina.
## Događaji 
* 1. p. n. e. - Ovidije piše *Ars Amatoria*.
## Ličnosti 
### Rođeni 
* Isus
* 1. p. n. e. - Sv. Matija, jedan od dvanaest apostola.

### Umrli 
## Reference 
Kategorija:Decenije
Aga janičara

**Aga janičara** (), bio je komandir, aga, janjičara, u Osmanskom Carstvu. Komandiri su imali stupanj uporediv sa pašama. Kasnije je ovaj izraz upotrebljavan i za civilne dužnosnike. Kao i kod svih titula u Osmanskom Carstvu prvo se navodi ime pa onda titula. Titula je postojala u Turskoj (1922. je ukinuto Osmansko Carstvo) do 1932. U Egiptu je bila u upotrebi do 1953.

## Reference
Kategorija:Titule
Kategorija:Vojna historija Osmanskog Carstva
Prusac

**Prusac** je naseljeno mjesto u općini Donji Vakuf, Bosna i Hercegovina.

## Geografija 
Naselje Prusac se nalazi u gornjem toku rijeke Vrbas između Bugojna i Donjeg Vakufa. Stari grad u Pruscu je jedan od najstarijih gradova u Skopaljskoj dolini. U blizini Prusca je i najveće dovište muslimana u Evropi, Ajvatovica.

## Historija 
Prusac je bio poznato stjecište srednjovjekovnih bosanskih intelektualaca. Prusac je osnovan kao naselje pod turskim nazivom Akhisar, bosanski "Bijeli Grad" ili "Biograd". Za vrijeme osmanlijske vladavine Bosnom, Prusac je jedno vrijeme bio ponovo kulturni i vjerski centar Bosanskog pašaluka i predpostavlja se da je u Pruscu nastalo bosansko pismo koje je koristilo arapske pismene znakove, ali je fonetski prilagođeno bosanskom govoru i izgovoru, poznato kao *arebica* ili *alhimiado*. Na području Prusca, prije njegovog osnivanja, postojala su naselja, a prvi stanovnici su bili Iliri, zatim Rimljani, Ugari, Osmanlije, te Bošnjaci.

### Nacionalni spomenici 
Na teritorija naselja nalaze se tri nacionalna spomenika Bosne i Hercegovine.
* Graditeljska cjelina - Handanija džamija u Pruscu (Handan-begova, Handan-agina, Hajdar Ćehajina ili Čaršijska džamija). Graditeljsku cjelinu čine džamija i mezarje u okviru haremskog zida, te haremski zid sa ulaznom kapijom i česmom.
* Graditeljska cjelina  - Pruščakova (Hasana Kjafije) džamija. Nacionalni spomenik se sastoji od Pruščakove džamije, medrese, sudnice, turbeta Hasana Kjafije, džamijskog harema i pokretnog nasljeđa koje čine:
a) levha izrezbarena u drvetu,

b) kamena ploča - natpis o obnovi sultan Bajazidove džamije.

* Historijsko područje – Stari grad Prusac. Nacionalni spomenik čini tvrđava, obor, Donji grad i pokretno naslijeđe koji se nalazi u Arheološkoj srednjovjekovnoj zbirci Zemaljskog muzeja Bosne i Hercegovine u Sarajevu.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Literatura 
* Enciklopedija Jugoslavije, Zagreb 1987

## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Donji Vakuf

Kategorija:Prusac
Aga

mini|Aga janičara
**Aga** (na turskom *ağa*, „vođa,“ „vladar“, pisano i kao *agha*), naslov korišten u Osmanlijskom carstvu za građanskog i vojnog vođu.

U Osmanlijskom carstvu, uključujući i vilajet Bosnu, ovaj izraz se upotrebljavao za komandire različitih grana vojne službe. Zapovjednik janičara je bio poznat kao Aga janičara.

Kasnije, naročito u 19. vijeku, aga je postao naziv za viđenijeg gospodina, koji je uglavnom bio odškolovan ili je pak zauzimao važno birokratsko mjesto. Isto kao i beg, naslov age je poprimio smisao „gospodina.“

## Reference 
Kategorija:Vlastelinske titule
Kategorija:Osmansko Carstvo
Topkapi saraj

[mini|250px|Pogled na Topkapi saraj sa [Bosfora]]
**Topkapi saraj** (**Carigradski dvor**, na turskom, *Topkapı Sarayı*, "Dvorac topovskih vrata," nazvan po obližnjim vratima - kapiji, sa topovima) naziv je 
osmanlijskog carskog dvorca, smještenog u Istanbulu (Konstantinopolju ili Carigradu), Turska. Ovaj dvorac je bio sjedište Osmanlijskog Carstva od 1465. do 1853. Dvorac je sagradio sultan Mehmed II, 1459; gradnja je dovršena 1465. Dvorac je smješten na krajnjem dijelu uzvišenog rta koji pruža pogled na Zlatni rog i Mramorno more, sa očaravajućim pogledom na Bosfor. Dvorski kompleks se sastoji od mnogobrojnih manjih zgrada koje su grupisane u četiri zasebna dvora, koji su odvojeni vratima. *Topkapı* su glavna vrata na ulazu u kompleks, prema kojima je dvor i dobio ime.

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Osmansko Carstvo
Kategorija:Građevine i strukture u Turskoj
Kategorija:Turizam u Istanbulu
Kategorija:Turističke atrakcije u Turskoj
Mramorno more

mini|250p|Karta Mramornog mora

**Mramorno more** (na turskom, *Marmara Denizi*, na grčkom, *Θάλασσα του Μαρμαρά* ili *Προποντίδα*, *Propontida*), kontinentalno je more koje je povezano sa Crnim i Egejskim morem, tako razdvajajući Aziju od Evrope. Bosfor povezuje ovo more sa Crnim morem, dok ga Dardaneli vežu sa Egejskim more. Istanbul je smješten na sjevernom dijelu Mramornog mora, na samim južnim ustima Bosfora. 

Voda mu je slana, a od Galipolja do Izmira je dugo 282 km i 80 km široko. U blizini obale je duboko uglavnom samo 50 m, dok je na najdubljim mjestima i više od 1300 m. Površina Mramornog mora iznosi 11.655 km², od čega 182 km² otpada na otoke. Na istoku je Izmirski zaljev, a na jugoistoku Mudanjski zaljev. Mramorno more dobilo je ime po otoku koji je u njemu i zove se Mramorni otok (u staro vrijeme Prokonnesos). Otok je dugačak 21 km i širok 10 km, a površina mu je oko 130 km². Pored poznatog bijelog mramora (otuda i porijeklo imena) na otoku se proizvodi vino, žitarice i masline.

Mramorno more služi i kao regulator količine vode kojom više moćnih rijeka pune Crno more a kroz Mramorno more te vode neprekidno prolaze u Sredozemno. Nivo vode u Crnom moru je viši od onog u Egejskomm

U ovom moru se nalaze dvije skupine ostrva poznatih pod imenom Princezina ostrva i Mramorna ostrva. Ova posljednja grupa daje ime cijelom moru jer se na tim ostrvima nalaze bogati izvori mramora (na grčkom, *marmaros*).

**Propontis** (*Προποντίς*, *-ίδος* &lt; *pro* 'prije' + *pontos*, "Crno more") je stari grčki naziv za ovo more.

## Vanjski linkovi 
* Grad Adiyaman, Turska - Mramorno more (na engleskom)

Kategorija:Geografija Turske
Marmara
Kategorija:Turska mora
Bosfor

mini|desno|Bosfor, satelitski snimak
**Bosfor** (na grčkom, *Βόσπορος*, *Bosporos*; na turskom, *İstanbul boğazı* ili *Boğaz*, "Moreuz") je moreuz koji razdvaja evropski dio Turske (Rumelija) od njenog azijskog dijela (Anadolija), pozvezujući Mramorno more, na jugu, sa Crnim morem, na sjeveru. Moreuz je dug 30&nbsp;km, a širok do 3.700 metara na svom sjevernom ulazu. Na najužem dijelu, između tvrđava Anadoluhisarı ("Anadolijska tvrđava") i Rumelihisarı ("Rumelijska tvrđava"), Bosfor je širok svega 750 metara. Dubina mu varira između 36 i 124 metara u srednjem dijelu.

Obale moreuza su gusto naseljene. Na obalama Bosfora se nalazi i Istanbul, metropola i najveći grad Turske.

## Nastanak 
Godine 1998., William Ryan i Walter Pitman, geolozi sa Univerziteta Columbia, objavili su dokaze da se velika poplava kroz Bosfor dogodila oko 5600. p.n.e. Glacijalna otopljena voda pretvorila je Crno i Kaspijsko more u ogromna slatkovodna jezera, dok je nivo mora ostao niži širom svijeta. Slatkovodna jezera su ispuštala svoje vode u Egejsko more. Kako su se glečeri povlačili, rijeke koje su se ulijevale u Crno more smanjile su svoj volumen i pronašle nove ispuste u Sjevernom moru, a nivoi vode su se smanjili isparavanjem. Zatim, oko 5600 godina p.n.e., kako je nivo mora rastao, sugerišu Ryan i Pitman, uzdižući Mediteran konačno se prelio preko kamenog praga na Bosforu.

## Mostovi 
[mini|lijevo|Treći most preko Bosfora, [Most sultana Selima I]]

Danas postoje tri mosta preko Bosfora. *Most šehida 15. jula* ili *Prvi most* (*Boğaziçi Köprüsü* ili "Bosfor I"), je dug 1074 metra a završen je 1973. Drugi je Most sultana Mehmeda Osvajača (*Sultan Mehmed Fatih Köprüsü* ili "Bosfor II" - vidi sliku), dug 1090 metara, završen 1988, nekih pet kilometara sjeverno od prvog mosta.
Treći most preko Bosfora je Most sultana Selima I, ukupne dužine 2.164 metara. Sa 322 metra visine, najviši je viseći most na svijetu,  a poslije Mosta Millau, općenito je drugi najviši most na svijetu.

## Reference 
Kategorija:Geografija Turske
Kategorija:Moreuzi Azije
Kategorija:Moreuzi Evrope
Kategorija:Turizam u Istanbulu
Mia Čorak

**Mia Čorak Slavenska** (Brod na Savi, 1916. - Los Angeles 2002.), bila je prva hrvatska prima balerina.

## Biografija 
Bila je jedna od najuticajnijih umjetnica svog vremena. Nastupala je na pozornicama širom svijeta, uključujući Južnu Ameriku, Afriku i Aziju, postavši prima balerina Metropolitan Opere u New Yorku 1954-55. godine.

Slavenska balet uči kod Josefine Weiss i Margarite Froman, a prvi puta nastupa na pozornici Hrvatskog narodnog pozorišta 1924. godine, kada se premijerno izvodi Baranovićev balet "Licitarsko srce".

Daljnje usavršavanje nastavlja u Beču, da bi od 1929. u Zagrebačkom HNK-u bila angažirana kao solistkinja, ali uskoro i kao prva domaća prima balerina, jer su do tada u tom teatru angažirali strane plesačice. Na olimpijadi u Berlinu 1936. godine organiziran je i plesni turnir, na kojem nastupa i Mia sa plesnom tačkom, koju je nazvala "Iz moje domovine". Bilo je riječ o hrvatskom narodnom plesu, koji je izvela u originalnoj posavskoj nošnji. Njemačka publika je ostala očarana plesom i ljepotom narodne nošnje, pa su o tom nastupu pisale mnogobrojne novine, a kritika je pisala o "doživljaju nad doživljajima". Ukratko, zvijezda je bila rođena. Uskoro su uslijedile mnogobrojne inostrane ponude.

Nije dugo trebalo čekati njen prvi veliki međunarodni angažman. Dogodilo se to prilikom otvaranja Rockefellerovog pozorišta u Parizu, gdje Mia Čorak nastupa zajedno sa zvjezdanim Sergejom Lifarom kao partnerom u baletu "Triumf Davidiv". Zaredali su njeni nastupi u više gradova u Evropi i Africi.

Godine 1938. odlazi u Sjedinjene Američke Države, gdje niže uspjeh za uspjehom u svjetski poznatom Metropolitanu. Plesni su joj partneri neki od najpoznatijih plesača svih vremena, uz već spomenutog Lifara, Juškević i Mjasin. I u Americi je pobudila veliki interes, gdje ponovno prima odlične kritike. Miinu plesačku veličanstvenost još je više naglašavala njena upadljiva crvena kosa i pojava kojom je zračila. Mia se okušala i na filmu "Smrt labuda", koji je osvojio prvu nagradu na takmičenju umjetničkog filma u Parizu. Nakon Drugog svjetskog rata udaje se za Kurta Neumanna, austrijskog glumca, sa kojim je dobila jedno dijete, kćer Mariju.

U New Yorku 1960. godine otvara baletni studio, pa se sve više posvećuje pedagoškom radu, da bi 1963. i konačno napustila teatarske daske. Do početka osamdesetih predavala je na Kalifornijskom Univerzitetu, nakon čega odlazi u penziju. U znak spomena na ovu umjetnicu, njen rodni grad, Slavonski Brod, postavlja 2004. godine spomen ploču na kuću u kojoj je rođena.

Kategorija:Hrvatske balerine
Kategorija:Biografije, Slavonski Brod
Kategorija:Rođeni 1916.
Kategorija:Umrli 2002.
Kategorija:Hrvatski umjetnici
Kategorija:Amerikanci porijeklom iz Hrvatske
Selim II

**Selim II** (Osmanski turski: سليم ثانى, Selīm-i sānī; 28. maj 1524. - 12. decembar 1574.), također poznat kao "Selim pijanica" na zapadu i "plavokosi Selim" na istoku, je bio sultan Osmanskog Carstva od 1566. do svoje smrti 1574. godine. Bio je sin sultana Sulejmana Veličanstvenog i Hurem sultanije.

## Biografija 
Rođen je u Carigradu kao sin Sulejmana Veličanstvenog i Hurem sultanije. Godine 1545. u Konji ženi Nurbanu sultaniju koja je bila porijeklom iz Italije. Ona mu je rodila sina Murata. Nakon dvorskih intriga i pobjede nad braćom tokom spora oko vlasti, naslijedio je oca Sulejmana I (Veličanstvenog) 5. septembra 1566. Sva vlast u državi tokom njegove kratke vladavine se nalazila u rukama očevog velikog vezira Mehmed-paše Sokolovića. Dvije godine nakon pristupanja na prijestolje, Selim II je u Carigradu zaključio sporazum (17. februara 1568.) sa carem Svetog Rimskog Sarstva Maksimilijanom II, u kojem se car složio da će plaćati Osmanskom Carstvu 30.000 dukata godišnje te priznati autoritet Osmanskog Carstva nad Moldavijom i Vlaškom.

Za vrijeme vladavine njegovog oca Osmansko Carstvo je dostiglo svoj vrhunac. Za vrijeme vladavine njegovog neodgovornog sina carstvo je počelo sa dugim i sporim procesom opadanja moći. Selim je uspostavljao mirovne ugovore, ali ih je isto tako i kršio. Osvojio je ostrvo Kipar, ali je izgubio pomorsku flotu.

Zbog svoje velike ljubavi prema vinu poznat je i kao Selim II Pijanica, a orijentalisti sa početka 19. vijeka navodili su da je upravo zbog ljubavi prema vinu i osvojio Kipar. Međutim, turski i osmanlijski izvori smatraju da su takvi navodi pokušaj zapadnoevropskih pisaca da demonstriraju slabost sultanovog karaktera i omalovaže njegovu iskrenost po pitanjima vjere.

Osmansko Carstvo u njegovo doba zaključuje novi finansijski isplativi mir s Austrijom 1568. i osvaja Kipar 1571. dok s druge strane doživljava poraze u pomorskoj bitki za Lepant 1571. i kopnenoj bitki za Astrahan 1569. Nakon što je čuo za poraz u bitki kod Lepanta, navodno je rekao .

Poslije smrti 12. decembra 1574. njegov sin Murat III naslijeđuje državu i velikog vezira.

## Reference 
Selim II
Kategorija:Rođeni 1524.
Kategorija:Umrli 1574.
Bizantijum

**Bizantijum** (ili **Bizancijum** ili **Bizant**) je starogrčka grad-država, odnosno polis, koji su 667. p. n. e. osnovali grčki naseljenici, nazivajući naseobinu prema njihovom kralju Bizasu (Byzas). Ime "Byzantium" je latinizirano prvobitno tračko-grčko ime Bizantion (Βυζάντιον, u modernom grčkom izgovoru, "Vizantion").

Godine 196. grad su opkolili Rimljani, nanoseći mu veliku štetu. No Rimljani su ga uskoro obnovili, tako da je grad nastavio svoje prethodno blagostanje.

Položaj Bizantijuma je privukao pažnju Konstantina Velikog, kojem se jedne noći u snu pojavilo proročanstvo kazujući mu mjesto gdje njegov novi grad treba da leži. Naravno, bio je to proročanski Bizantijum, kojeg je Konstantin obnovio 330. i nazvao ga Novi Rim (*Nova Roma*) ili Konstantinopolj (na grčkom Κωνσταντινούπολις, *Konstantinoupolis*). Konstantinopolj je time postao prestonica Istočnog rimskog carstva, što će i ostati sve do osmanlijskog zauzimanja grada, 1453. Prema imenu grada (Bizant), ovo je carstvo nazvano Bizantijsko Carstvo.

## Također pogledajte 
* Konstantinopolj
* Carigrad
* Istanbul

Kategorija:Bizantijsko Carstvo
Bizas

mini|Kovanica sa idealizovanim prikazom Bizasa, legendarnog osnivača Vizantije, oko vremena cara Marka Aurelija (161–180).

**Bizas** (**Byzas**) je, prema starogrčkoj legendi, bio grčki naseljenik (kolonista) iz dorske kolonije u Megari, koji se posavjetovao sa delfijskom proročicom u apolonskom hramu u Delfima. Proročica je Bizasu rekla da ode u "Zemlju slijepih" i da se tamo  nastani. Predvodeći grupu megarskih kolonista, Bizas je pronašao mjesto sa odličnim položajem nasuprot Halkedonu, na ušću Bosforskog moreuza u Mramorno more. Bizas je pomislio i utvrdio da je Halkedon morao biti slijep kad je izabrao zemlju na azijskoj strani Bosfora, koja je bila daleko slabijeg značaja od zemlje na evropskoj strani moreuza. Prema predanju, Bizas je 667. podigao Bizantijum na evropskoj strani, tako ispunjavajući proročanstvo.

U grčkoj mitologiji, **Byzas** je bio Posejdonov sin.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Tračani
Zlatni rog

desno|300p|mini|Zlatni rog
**Zlatni rog** (na grčkom, **Khrysokeras** ili **Chrysoceras** ili Χρυσοκερας, doslovno "Zlatni rog," na turskom, **Haliç**), je rukavac koji razdvaja stari dio Istanbula (Carigrad) od njegovog modernog dijela.

Stari Istanbul je smješten na poluostrvu formiranom između Mramornog mora i Zlatnog roga. Na svom širokom ušću u Bosfor i Mramorno more, Zlatni rog ima duboku prirodnu luku. Na ovom poluostrvu su se prvobitno nastanili stari Grci, uspostavljajući koloniju i podižući grad Bizantijum, koji će kasnije postati Konstantinopolj, i konačno Istanbul.

Nakon Pada Konstantinopolja, grčki građani i ostali pravoslavni hrišćani, Jevreji, italijanski trgovci i drugo nemuslimansko stanovništvo počeli su da se nastanjuju i žive duž Zlatnog roga, u četvrtima Fener i Balat.

Prvi most preko Zlatnog roga, Galata most, podignut je 1836, tako povezujući Stari Istanbul sa Galatom, četvrti na suprotnoj strani Roga.

## Također pogledajte 
* Most Galata

Kategorija:Bizantijsko Carstvo
Kategorija:Istanbul
Kategorija:Rukavci
Halkedon

**Halkedon** (&Chi;&alpha;&lambda;&kappa;&epsilon;&delta;&omicron;&nu;, *Chalkedon*, na turskom, Kad&#305;köy) bio je stari pomorski grad u Bitiniji, u Maloj Aziji, skoro nasuprot Bizantijumu; danas je to moderna četvrt u azijskom dijelu Istanbula, južno od četvrti Üsküdar (stari Skutari). 

Budući da je Halkedon smješten nasuprot Bizantijumu, dijelio je s njim sličnu historiju i sudbinu. 451 bio je sjedište Četvrtog ekumenskog sabora stare kršćanske crkve. Turci Osmanlije su ga koristili kao kamenolom iz kojeg su pribavljali materijal za gradnju Istanbula.

Kategorija:Antička Grčka
Kategorija:Grčka mitologija
Novi Meksiko

**New Mexico** (fon. *Nju Meksiko*) je američka savezna država u jugozapadnom dijelu SAD-a. Reljef planinski. Najvažnija rijeka Río Grande. Glavni grad Santa Fe, a najveći Albuquerque. Rudno blago, željezo, bakar, kalaj, nafta. Na jugu se uzgaja pamuk. Dobijena teritorija u Američko-meksičkom ratu.


Kategorija:Savezne države Sjedinjenih Američkih Država
Skopaljska dolina

**Skopaljska dolina** obuhvata područje gornjeg Povrbasja odnosno Gornjovrbasku regiju u Srednjoj Bosni. Od poznatijih naselja u Skopaljskoj dolini se nalaze Donji Vakuf, Gornji Vakuf-Uskoplje, Prusac i Bugojno.

## Historija 
Skopaljska dolina se pominje u Povelji ugarskog kralja Bele IV 1244. godine, a u periodu srednjovjekovne samostalne Bosne bilježi se često prisustvo bosanskih kraljeva u ovim krajevima.

## Geografija 
Na 570 m nadmorske visine i 366&nbsp;km2, Skopaljska Dolina, bogata je bjelogoričnim i crnogoričnim šumama, ali i autohtonom divljači. Okružuju je planine Kalin (1530m), Rudina (1385m), Stožer (1662m).

## Demografija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.kupreskiradio.com/?action=show_article&id=270
* http://www.sutra.ba/novost/27480/Osnovano-Udruzenje-likovnih-umjetnika-skopaljske-doline 
* http://www.vodic.ba/bugojno/geografija-i-klima

Kategorija:Doline u Bosni i Hercegovini
Idaho

**Idaho** (engl. izgovor ˈaɪdəhoʊ) je savezna država u sjeverozapadnom dijelu Sjedinjenih Američkih Država. Glavni grad je Boise. Država nosi nadimak *Gem State* (država dragulja).
Ime države potiče od indijanske riječi „Ee-dah-how“, što u prevodu znači *Svjetlo na brdima*. Prema drugim tvrdnjama, ime države je proizvod mašte rudničkog lobiste George M. Willinga.
## Geografija 
Reljef planinski (stjenovite planine). Šume četinarske dok je na jugu stepa. Poljoprivreda: šećerna repa, voće i povrće manje. Industrija: oplemenjivač čelika, zlato, olovo.

## Reference 
Kategorija:Savezne države Sjedinjenih Američkih Država
Utah

**Utah** (fonetski: *Juta*) savezna država u zapadnom dijelu SAD-a.

## Geografija 
Reljef je planinski. Dominiraju stepe, polustepe, te nešto četinarskih šuma. Najveći vrh je Kings Peak.

Rudno blago: željezo, mrki ugalj, uranij.

Industrija: obojena metalurgija, željezara, čeličane, elektrotehnika, naftna industrija.

Poljoprivreda: slabo razvijena, uzgoj šećerne repe.

Turizam je  veoma razvijen. Godine 2002. održane su Zimske olimpijske igre.

### Stanovništvo 
U Juti su se prvi naselili Mormoni

Kategorija:Savezne države Sjedinjenih Američkih Država
Mehmed IV

**Mehmed IV** (osmanlijski turski: محمد رابع Meḥmed-i rābi‘; 2. januar 1642 – 6. januar 1693) bio je sultan Osmanlijskog Carstva od 1648. do 1687. Njegova vladavina je bila značajna jer je promijenio prirodu sultanovog položaja odričući se većeg dijela izvršne vlasti u korist velikog vezira.

## Biografija 
### Rani život 
Mehmed IV je rođen u Topkapi palači u Carigradu 1642. godine kao sin sultana Ibrahima I (1615 - 1648) i Turhan Hatice sultanije, rutenijske (ukrajinske) konkubine. Ubrzo nakon rođenja, njegova majka i otac su se posvađali, a Ibrahim je bio toliko ogorčen da je uzeo Mehmeda iz ruku njegove majke i bacio u cisternu. Srećom, Mehmeda su spasili službenici harema. Međutim, to je stvorilo Mehmedu doživotni ožiljak na glavi.

### Vladavina 
Mehmed IV postaje sultan 12. augusta 1648. godine nakon što je njegov otac Ibrahim I ubijen u krvavom puču. Većinu svog slobodnog vremena on provodi u lovu zbog čega dobija nadimak lovac. Ako gledamo njegovu vladavinu ne obazirući se na posljednjih 5 godina on bi bio jedan od najuspješnijih sultana svih vremena. Poslije turskog osvajanja Krete, Venecija je prisiljena u potpunosti napustiti Egejsko more prepuštajući ga Turcima. Sličnu sudbinu samo na drugim područjima doživljavaju Transilvanija i Poljska u ratovim koji slijede. Previše uvjeren tada u svoju nepobjedivost i u superiornost Turske države on objavljuje rat Austriji.

Sama ideja o ratu nije niti bila njegova nego do rata dolazi u znak podrške mađarskim pobunjenicima protiv austrijske vlasti.

Poraz kod Beča 1683. godine zajedno s još nekoliko drugih koji uskoro slijede dovodi do puča koji ga smjenjuje 1687. godine.

Naslijedio ga je brat Sulejman II

## Također pogledajte 
* Sultanija Kösem

## Reference 
Mehmed IV
Kategorija:Rođeni 1642.
Kategorija:Umrli 1693.