Elektroporacija

mini|300px|Ilustracija procesa elektroporacije

**Elektroporacija** ili  **eletropermeabilizacija**  je molekulskobiološka tehnika u kojoj se električno polje primjenjuje na ćelije kako bi se povećala propusnost  ćelijske  membrane, omogućavajući emikalijama, lijekovima  ili DNK da se uvedu u ćeliju. U molekulskoj  biologiji, proces elektroporacije se često koristi za transformaciju  bakterija, kvasaca ili biljnih protoplasta,  uvođenjem novokodirajuće  DNK. Ako se bakterija i plazmidi  pomiješaju,  nakon elektroporacije,  preko plazmida,  DNK se može prenijeti u bakterije.  U ovom procesu se primjenjuje napon od  nekoliko stotina volti  sa udaljenosti od nekoliko milimetara. Nakon toga, ćelije moraju biti pažljivo održavane,  sve dok imaju uvjete dijeljenje, tj.  proizvodnju novih ćelija koje sadrže reproducirane  plazmide. Ovaj proces je otprilike deset puta efikasniji nego hemijska transformacija.  
skim  elektrodama i zatvorene plavim poklopcima.Maksimalna zapremina im je 400 μl.]]

Elektroporacija je također vrlo efikasna  za uvođenje stranih gena u ćelijsku  kulturu tkiva, posebno sisarskih  ćelija. Na primjer, to se koristi u procesu proizvodnje *knockout*  miševa,  terapiji, kao i u tretmanu tumora,  genskoj terapiji, kulturi ćelija. Proces uvođenja stranih DNK molekula u  eukariotske  ćelije je poznat kao transfekcija. Elektroporacija je široko upotrebljiva za transfekciju  ćelija u suspenziji,  pomoću elektroporacijskih kivete. Elektroporacija se pokazalo  kao efikasna i  za upotrebu na tkiva *in vivo* i  *in utero*  za aplikacije kao *in ovo*  (u jajnoj ćeliji) transfekcijama.  Pomoću elektroporacije  također biti  unesene i  lprijanjajuće   ćelije, pružajući istraživačima  alternativu za tripsinizaciju  ćelija prije transfekcije.

Elektroporacija se izvodi **elektroporatorima**, svrhiskodno  izgrađenim uređajima koji stvaraju elektrostatičko polje u ćeliji.  Ćelijska  suspenzija se kapaljkkom unosi u čašu ili plastičnu kivetu koja sa strana ima dvije aluminijske elektrode. Za bakterijsku elektroporaciju, obično se uzima spenziju od oko 50 mikrolitar. Prije elektroporacije, suspenzije bakterija se miješa sa plazmidima da se transformira. Mješavina se zatim pipetira u kivetu, dok su već napon i kapacitet podešeni, a kiveta se ubacuje u electroporator. Odmah nakon elektroporacije, jedan mililitar tečnog medija se dodaje  bakteriji  (u kivetu ili u Eppendorf  tubu),  koje se  se inkubiraju na optimalnoj  temperaturi bakterije. Utrajanju od jedan sat ili više, kako bi se ćelijama omogućio oporavak i ekspresija  plazmida. Zatim se bakterijske kulture stavljavji na agarne  ploče.
Uspjeh elecroporacije  u velikoj mjeri ovisi o čistoći plazmidnog rastvora, pogotovo o  njegovom  sadržaju soli. U rastvorima  s visokom  koncentracijom  soli može doći do električnog pražnjenja (poznat kao elektrčni luk), koji često smanjuje održivost bakterije. U daljnjem detaljnom praćenju   procesa, više pažnje treba posvetiti izlaznoj impedanciji  poratorskog  uređaja i ulaznoj impedanciji suspenzije ćelija (npr. sadržaja soli). Kako je proces potreban direktan električni kontakt između elektrode i suspenzije, te je neoperativan sa izoliranim elektrodama, očigledno je da proces uključuje određene  efekte elektrolize, zbog slabe struje, a ne samo luka električnog polja.
Za daljnje detaljnu istragu procesa, više pažnje treba posvetiti izlazne impedancije od porator uređaja i ulazna impedancija suspenzije ćelija (npr soli sadržaja). Kako se proces treba direktan električni kontakt između elektrode i suspenzije, te je neoperativan sa izoliranim elektrode, očigledno je da proces uključuje određene efekte elektolize, zbog slabe struje, a ne samog polja.

Elektroporacija se sve obimnije primjenjuje i u genskoj terapiji.

## Također pogledajte
*Genska terapija
*Biolistika
*Genetičko inženjerstvo

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Biotehnologija
Kategorija:Tehnologije u nastajanju
Kategorija:Medicinsko istraživanje
Kategorija:Nukleinske kiseline
Kategorija:DNK
Kategorija:Tehnike molekularne biologije