open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dragan Šimšić

**Dragan Šimšić** je bosanskohercegovački pisac i književnik.

Rođen u Mokra Gora, Višegradu 1948. godine. Završio je Filozofski fakultet u Sarajevu.
Profesor je maternjeg jezika i književnosti. Živi i radi u Zavidovićima.

Objavljene zbirke pjesama:

**"Sve lijepo u nama je"* (1998.)
**"Uzdam se u riječi"* (1999.)
**"Brodimo"* (2000.)
**"Zavidovićanka"* (2001.)
**"Prsten za Janu"* (2006.)
**"Zavidovićanka II izdanje"* (2008.)
**"Lovac na oluje"* (2012.)

Putopis:

**"Italija na brzaka"* (2001.)

Zbirka pripovjedaka:

**"Slike iz albuma"* (2003.)
**"Zadrži kusur stari... (Zajedno sa J. Ivandićem i E.B. Hasandžikovićem)* (2011.)

Romani:

**"Moja Sonja"* (2004.)
**"Možda se ipak nekad negdje i sretnemo"* (2005.)
**"Krajnje tačke"* (2009.)

Ostalo:

* *Abecedar stranih prezimena Zavidovićana od nastanka grada do 1992. godine (Zbornik)* (2015.)
* *25 Raspjevanih jeseni, Monografija o zavidovićkom festivalu zabavne muzike* (2017.)
* *Iz ljetopisa i fotoalbuma Mješovite srednje škole u Zavidovićima, Hronografija* (2019.)
* *Radničko kulturno-umjetničko društvo "Rad" Zavidovići, zajedno sa S.Jalmanovićem, Monorafija* (2020.)
* *Zavidovićka kuća kulture, zajedno sa S.Jalmanovićem, Monografija* (2021.)

Autor i koautor, scenarista i pisac tekstova dokumentarnih filmova (Hadži-voda, Hoćemo-nećemo, Učenje engleskog jezika uz program MTV, Generacija koja traje, Zavidovići)

Recenzent, urednik časopisa Slovo struke, Lastavice, Radovi Zavičajnog kluba "Zavidovićko srce" Zavidovići, ...

Šimšić, Dragan
Šimšić, Dragan
Šimšić, Dragan
Zastava Austrije

[mini|188p|[Datoteka:FIAV_100100.svg|20p Proporcije narodne zastave: 2:3]]
[mini|188p|[Datoteka:FIAV_011011.svg|20p Proporcije državne zastave: 2:3]]

**Zastava Austrije** ima 3 jednaka vodoravna polja, crvene (vrh), bijele i crvene boje.

## Historija 
Smatra se da je zastava Austrije, uz dansku zastavu, među najstarijim nacionalnim zastavama na svijetu.

Prema legendi, zastavu je izmislio vojvoda Leopold V Austrijski (1157–1194) za vrijeme žestoke bitke tokom krstaških ratova. Nakon bitke, njegova borbena odora bila je potpuno natopljena krvlju, ali kad je skinuo pojas, platno ispod njega bilo je čisto. Pod dojmom ovog prizora usvojio je boje i raspored za svoju zastavu.

Zastavu je zapravo u 13. vijeku oblikovao vojvoda Fridrik II Austrijski (1210–1246; poznat kao Fridrik Svadljivi), posljednji iz dinastije Babenberg. Htio je veći stepen nezavisnosti od Svetog Rimskog Carstva, pa je napravio novi grb: crveno polje sa srebrnom vrpcom. Najstariji prikaz nove zastave nalazi se na pečatu koji se čuva u samostanu Lilinenfeld u općini Lilinenfeld austrijske savezne pokrajine Donje Austrije, sa datumom 30. novembar 1230.

## Također pogledajte 
* Grb Austrije

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* *Austrija* na stranicama *Flags of the World*
* Simboli Austrije

Kategorija:Austrija
Austrija
Zastava Kipra

mini|desno|Zastava Kipra

Državna **zastava Kipra** prihvaćena je 16. augusta 1960. godine. Zastava se sastoji od skice cijelog ostrva, s dvije maslinove grančica (znak mira) na bijeloj podlozi (još jedan znak mira). Kipar je uz Kosovo jedina zemlja na svijetu koja na svojoj zastavi ima prikazan svoj teritorij. Karta na zastavi je bakrene boje, što simbolizira veliki broj rudnika bakra na ostrvu. Zasatava Kipra je jedna od rijetkih zastava koje simbolizuju mir.

Crvene i plave boje (boje turske i grčke zastave) su namjerno izbjegnute da bi zastava ostala "neutralna", ali danas je upotrebljavaju samo grčki Kiprani.

## Također pogledajte 
* Grb Kipra

Kipar
Kategorija:Kipar
Soljani

**Soljani** su naseljeno mjesto u sastavu općine Vrbanja, Vukovarsko-srijemska županija, Republika Hrvatska.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazili su se u sastavu stare općine Županja.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2011. godine, Soljani su imali 1.245 stanovnika.

### Popis 1991.
Na popisu stanovništva 1991. godine, naseljeno mjesto Soljani je imalo 1.709 stanovnika, sljedećeg nacionalnog sastava:

### Popis 1910.
## Galerija 

Datoteka:Luteranska crkva, Soljani.jpg|luteranska crkva
Datoteka:Soljani - Škola.JPG|osnovna škola "Josip Kozarac"

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Vukovarsko-srijemskoj županiji
Cvelferija

mini|Cvelferija
Naziv **Cvelferija** potječe iz vojnoga jezika. U doba kada je Hrvatska bila podijeljena na pukovnije, a one na niže jedinice satnije, područje ovih 9 sela činile su dvanaestu satniju. Od njemačkog *zwölf* što znači dvanaest ovaj kraj prozvan je Cvelferijom.

Cvelferija je područje koje obuhvata ovih 9 sela županjskog kraja:  Vrbanja, Soljani, Strošinci, Drenovci, Đurići, Račinovci, Gunja, Rajevo Selo i Posavski Podgajci. To su bila sela koja su se nalazila na granici s Turcima, pa su ovdašnji ljudi prozvani *Graničari*. 
Cvelferija i danas ima graničarsku ulogu, doduše ne kao tada, jer se nalazi na granici s Bosnom i Hercegovinom i Srbijom.
Termin se koristi i dan-danas. Svake godine se u jednom od tih sela održava kulturna manifestacija "Raspjevana Cvelferija" na kojoj učestvuju KUD-ovi iz Cvelferije i njihovi gosti.

## Također pogledajte 
* Geografija Hrvatske

Kategorija:Vukovarsko-srijemska županija
Farad

**Farad** (simbol: F) je izvedena jedinica SI za kapacitet. Ime je dobila po Michaelu Faradayu.

## Definicija 
Kondenzator ima kapacitet od jednog farada kada jedan kulon spremljenog naboja stvori razliku potencijala od jednog volta na njegovim krajevima. Ekvivalentni izraz izveden sa osnovnim jedinicama SI glasi:

:\mbox{F} = \mbox{C} \cdot \mbox{V}^{-1} = \mbox{m}^{-2} \cdot \mbox{kg}^{-1} \cdot \mbox{s}^4 \cdot \mbox{A}^2.

## Obrazloženje 
Kako je farad vrlo velika jedinica, kapaciteti kondenzatora su obično u području mikrofarada (μF), nanofarada (nF), ili pikofarada (pF). Milifarad se rijetko koristi u praksi, stoga se kapacitet od 4.7 F, na primjer, obično zapisuje kao 4700 μF. Vrlo male vrijednosti kapaciteta, kao one što se koriste u integrisanim kolima se izražavaju u femtofaradima, jedan femtofarad je jednak 1 F. Superkapacitet je nova tehnologija koja nudi kondenzatore kapaciteta do veličine kilofarad.

Farad se ne smije miješati s jedinicom faradej, starom jedinicom za naboj koja je danas zamijenjena jedinicom kulon.

## Svakodnevna upotreba 
Dva kondenzatora kapaciteta svaki po farad su dovoljna za pogonjenje 1000 vatnog stereo pojačala (takvo pojačalo zauzima cijelo stražnje sjedalo i prtljažnik automobila) kakvo se može vidjeti na izložbama automobila. Takvi kondenzatori veličinom i oblikom odgovaraju veličini limenke od 0.5 l.

Kategorija:Izvedene SI jedinice
Kategorija:Jedinice za električni kapacitet
Kategorija:Michael Faraday
Zastava Španije

mini|Španska zastava

**Zastava Španije** simbolizira špansku naciju. Ona je simbol njenog suvereniteta, nezavisnosti, jedinstvenosti i cjelovitosti te predstavlja najviše vrijednosti izražene u španskom ustavu.

Konačni, današnji izgled španska zastava je dobila 1981. godine, kada je donesen Zakon o grbu (5. oktobra 1981.) kojim je konačno definisan izgled nacionalnog grba.

Izgled španske zastave definisan je prije svega španskim ustavom, zatim Zakonom kojim se reguliše korištenje zastave Španije i drugih zastava i simbola (od 28. oktobra 1981.) te drugim propisima.

Iako su boje zastave zadržane tokom vremena, promjene u štitu bile su konstantne u historiji Španije. U gotovo svakom političkom razdoblju grb zemlje je drugačiji. Porijeklo boja zastave je monarhično. Nema jasnog temelja značenja njegovih boja, ali je očito vezano uz boje simbola Kastilje i Aragona.

Španska zastava sastoji se o tri horizontalne pruge: crvene, žute i crvene u omjeru 1:2:1. Zbog svojih boja, zastava je poznata kao *Rojigualda*. Na žutoj pruzi može se inkorporirati grb Španije, tako da on nalazi na lijevoj strani žute pruge (gledajući zastavu sprijeda). Grb se mora uvijek nalaziti na zastavama koje su izvješene na zgradama ustavnih institucija, zgradama koje koristi centralna vlast te autonomne vlasti, vojska, te zgrada diplomatskih i konzularnih misija Španije u svijetu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Španija
Kategorija:Španija
Apstraktna klasa

U objektno orijentiranom programiranju **apstraktna klasa** je računarska klasa koja ne može imati objekte. Njena osnovna svrha je da bude roditelj drugim, konkretnim klasama. Iz tog razloga ne može imati sve metode implementirane i treba imati barem jednu apstraktnu metodu, tj. čisto virtualnu metodu u C++u.
### Primjer (Java) 
```java
abstract class Demo {
    // An abstract class may include abstract methods, which have no implementation.
    abstract public int sum(int x, int y);

    // An abstract class may also include concrete methods.
    public int product(int x, int y) { return x*y; }
}

interface DemoInterface {
    // All methods in an interface are abstract.
    int getLength();
}
```

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://download.oracle.com/javase/tutorial/java/IandI/abstract.html
* Riel, Arthur (1996). Object-Oriented Design Heuristics. Addison-Wesley Professional. p.&nbsp;89. .
* Meyers, Scott (1996). More Effective C++. Addison-Wesley Professional. str.&nbsp;258. .
* [www.headfirstlabs.com/books/hfjava/ Head First Java]. O'Reilly Media. 2003. str. 688. . www.headfirstlabs.com/books/hfjava/.
* Types and Programming Languages by Benjamin Pierce (MIT Press 2002) [1]
* More Effective C++: 35 New Ways to Improve Your Programs and Designs by Scott Meyers (1995) 
* Traits: Composable Units of Behavior by Nathanael Schärli, Stéphane Ducasse, Oscar Nierstrasz and Andrew Black

Kategorija:Programiranje
Zastava Bugarske

[desno|mini|188p|[Datoteka:FIAV_110100.svg|20p proporcije zastave: 2:3]]
**Zastava Bugarske** se sastoji od tri jednaka vodoravna polja, bijele (vrh), zelene, i crvene boje.

Bijela predstavlja mir, zelena plodnost bugarskih zemalja, a crvena hrabrost naroda.

Prvobitno su korištene panslavenske boje izvedene iz boja ruske zastave. Središnja pruga bila je plava kao na zastavi Rusije. Ipak, nakon sticanja nezavisnosti 1878. godine plava je promijenjena u zelenu jer se Bugarska razvijala kao poljoprivredna zemlja. Zastava Istočne Rumelije, nekadašnje turske pokrajine, a sada dijela Bugarske, izvorno se također sastojala od tih boja.

U periodu komunizma na zastavi je s lijeve strane bijelog polja bio grb koji je 1989. uklonjen. Na njemu je bio lav okružen vijencem pšenice ispod crvene zvijezde petokrake i iznad vrpce na kojoj su pisale godine: 681., godina osnivanja prve bugarske države, i 1944., godina u kojoj je pučem uspostavljena komunistička vlast.

## Također pogledajte 
* Grb Bugarske
* Mila Rodino

## Vanjski linkovi 
**Bugarska* na stranicama *Flags of the World*

Bugarska
Kategorija:Politika Bugarske
Kategorija:Bugarska kultura
Zastava Crne Gore

mini|desno|Zastava Crne Gore

Sadašnja državna **zastava Crne Gore** je prihvaćena 12. jula 2004. godine. Zastava je crvene boje sa zlatnim okvirom i grbom Crne Gore u sredini.

## Prijašnje zastave 
mini|desno|Zastava Crne Gore (1993-2004)

Zastave iz perioda Knjaževine Crne Gore bile su (1885. godine): crnogorska ratna zastava - bila je crvene boje sa bijelim krstom i bijelim rubom unaokolo, zastava knjaževske kuće - imala je umjesto krsta bijelog orla, a pomorsko-trgovačka je bila obična trobojnica srpska sa krunom na sredini, a ispod nje Н.I. (Nikola Prvi, ćirilicom N). 

Zastava je bila identična zastavi Srbije od 1945. godine do 1993. godine, kada je plava boja na zastavi promijenjena u tradicionalnu crnogorsku svjetlo-plavu boju, a omjer širine i dužine s 2:3 na 1:3.

Zastava je imala crvenu zvijezdu petokraku u sredini sve do 1992. godine, dok je bila dio Socijalističke Federativne Republike Jugoslavije.

## Galerija 

Krstaš-barjak.svg|Bijeli krstaš na crvenom polju, ratna zastava Crne Gore (18-19. vijek)
Flag of the Principality of Montenegro.svg|Knjaževska standarta Nikole I (1860-1910)
Flag of Principality of Montenegro People Flag.svg|Zvanična trgovačko-pomorska zastava (1881-1918)

## Također pogledajte 
* Zastava SFRJ
* Zastava Srbije i Crne Gore

## Reference 
## Literatura 
* 

## Vanjski linkovi 
* Crna Gora (Roberto Breschi)

Crna Gora
Kategorija:Crna Gora
Zastava Češke

mini|desno|Zastava Češke

mini|desno|Zastava Bohemije

Državna **zastava Češke Republike** (češki: státní vlajka České republiky) ista je kao zastava nekadašnje Čehoslovačke. Nakon raspada Čehoslovačke u decembru 1992. Češka Republika zadržala je čehoslovačku zastavu dok je Slovačka Republika usvojila vlastitu zastavu.

Zastava horizontalna trobojka, a sastoji se od crvene i bijele boje preuzete sa starog češkog grba iz 1192. Zato što je zastava izgledala skoro identična Poljskoj zastavi (samo je proporcija bila drugačija) i sastojala se od istih boja kao austrijska zastava, plavi trokut dodan je 1920. Verzija bez plavog trokuta još uvijek se upotrebljava kao zastava Bohemije. 
Crvena boja predstavlja hrabrost i izdržljivost tokom rata, bijela simbolizira mir i poštenje, dok plavi jednakokraki trokut simbolizira pravdu, istinu i odanost.

Zastavu su nacisti zabranili 1939. kada su uspostavili vladu koja je nominalno kontrolisala Bohemiju i Moravsku, a horizontalna trobojnica bijele, crvene i plave boje korištena je tokom cijelog Drugog svjetskog rata. Zastava iz perioda 1920–1939. vraćena je 1945. U periodu između 1990-1992. zastava bez trokuta bila je zvanična verzija zastave Bohemije i Moravije, kao dio Čehoslovačke federacije.

## Reference 
Češka
Kategorija:Češka
Zastava Danske

mini|desno|Zastava Danske
mini|desno|Mornarička zastava Danske

Državna **zastava Danske**, poznatija i kao ***Dannebrog***, crvene je boje sa bijelim krstom koji spaja sve 4 strane zastave. Okomiti dio krsta je pri lijevoj strani. Ovaj dizajn danske zastave prihvaćen je i u drugim skandinavskim državama: Švedskoj, Norveškoj, Finskoj i Islandu. Za vrijeme dansko-norveške unije *Dannebrog* je bila i zastava Norveške, s malim promjenama, sve dok Norveška nije prihvatila svoju sadašnju zastavu 1821. *Dannebrog* je najstarija državna zastava još uvijek u upotrebi; datira čak iz 14. vijeka.

## Također pogledajte 
* Zastava Grenlanda
* Zastava Farskih ostrva

Danska
Kategorija:Danska
Zastava Finske

mini|desno|Zastava Finske
mini|desno|Mornarička zastava Finske

**Zastava Finske** (***Siniristilippu***) prihvaćena je na početku 20. vijeka. Zastava Danske je temelj za ovu zastavu. Zastava je bijele boje s plavim skandinavskim krstom. Okomiti dio krsta pri lijevoj je strani zastave. Plava boja simbolizira finska jezera i nebo, a bijela simbolizira snijeg i bijele noći u finskom ljetu.

## Također pogledajte 
* Maamme

Finska
Kategorija:Finska
Zastava Lihtenštajna

mini|desno|Zastava Lihtenštajna

Državna **zastava Lihtenštajna** sastoji se od dvije jednako široke vodoravne pruge plave i crvene boje, s zlatnom krunom u gornjem lijevom kutu. Boje su najvjerovatnije s livreja kneževskih dvora iz 18. vijeka. Kruna je dodata 1937. godine, kada je Lihtenštajnska olimpijska reprezentacija primijetila da je zastava identična zastavi Haitija. Dizajn krune promjenjen je 1982. godine. Omjer širine i dužine zastave je 3:5.

## Također pogledajte 
* Grb Lihtenštajna

## Vanjski linkovi 
Lihtenštajn
Kategorija:Lihtenštajn
Zastava Litvanije

mini|250px|Zastava Litvanije

Državna **zastava Litvanije** je prihvaćena 20. marta 1989. godine. Sastoji se od tri jednako široke vodoravne pruge žute, zelene, i crvene boje. Iste boje su bile na zastavi nezavisne države Litvanije, od 1918. do 1940. godine, ali s omjerom dužine i širine 2:3. Od 1989. do 2004. godine, omjer je bio 1:2, isti omjer zastave Sovjetske Republike Litvanije.

Dana 5. septembra 2004. godine, omjer dužine i širine se promijenio na 3:5.

Žuta boja simbolizira bronzana polja Litvanije, zelena simbolizira zelenu prirodu, a crvena simbolizira svu krv koja se prolila za Litvaniju.

## Historijske zastave 

Datoteka:Flag of Lithuania 1918-1940.svg|1918-1940
Datoteka:Flag of Lithuanian SSR.svg|1953-1988
Datoteka:Flag of Lithuania 1989-2004.svg|1989-2004

## Također pogledajte 
* Zastava Litvanske SSR
* Grb Litvanije

## Vanjski linkovi 
*

Litvanija
Kategorija:Litvanija
Zastava San Marina

[mini|250p|desno|[Datoteka:FIAV 011000.svg|23p Zastava u omjeru: 3:4]]
[mini|200p|[Datoteka:FIAV 100100.svg|23p Civilna zastava, omjer: 3:4]]

**Zastava San Marina** sastoji se od dva jednaka horizontalna polja - gornje bijele boje i donje svijetloplave boje. U sredini se nalazi državni grb. Grb se sastoji od štita (na kojem su tri srebrna tornja na tri zelena brežuljka) okružen s obje strane zlatnom vrpcom i lovorom, iznad koje se nalazi kruna, a ispod srebna vrpca na kojoj je ispisano nacionalo geslo "LIBERTAS" (*sloboda*).

Civilna zastava je bez državnog grba.

## Također pogledajte 
* Grb San Marina

San Marino
Kategorija:San Marino
Mustafa Zvizdić

**Mustafa Zvizdić**, rođen 24. oktobra 1970. u Sarajevu, je bosanskohercegovački književnik. Studirao je na Odsjeku za književnosti naroda Bosne i Hercegovine Filozofskog fakulteta u Sarajevu, gdje je i diplomirao. Govori ruski jezik. Radio je kao tehnički sekretar Društva pisaca Bosne i Hercegovine, srednjoškolski profesor i lektor u dnevnom listu "Oslobođenje".

Njegova zbirka pjesama "Igre voskom" prevedena je na engleski, njemački, francuski i slovenski jezik. Bio je nominiran za nagradu "Meša Selimović", za roman "Muzika zidnih satova". Njegovo djelo uvršteno je u brojne antologije,  u Bosni i Hercegovini i u inostranstvu. Dobitnik je godišnje nagrade Društva pisaca Bosne i Hercegovine za 2016. 

## Djela 
* "Igre voskom", zbirka poezije, Međunarodni centar za mir, 1996.
* "Muzika zidnih satova", roman, Zoro, 2004.
* "Praški metro" (poezija, Buybook, 2016.)
* "Na šahovskom turniru" (poezija, Buybook, Sarajevo, 2018.)

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1970.
Kategorija:Dobitnici Nagrade Društva pisaca Bosne i Hercegovine
Kategorija:Živi ljudi
Zastava Grčke

mini|desno|Zastava Grčke

**Zastava Grčke** sastoji se od devet jednako širokih vodoravnih pruga naizmjenično plave i bijele boje. Ima plavi kvadrat na lijevoj strani zastave pri vrhu s bijelim krstom. Krst simbolizira Grčko pravoslavlje, glavna vjera u Grčkoj. Devet pruga simboliziraju devet slogova u grčkoj frazi "**Έλευθερία ή Θάνατος**" (Sloboda ili Smrt, "E-lef-the-ri-a i Tha-na-tos" - petero plavih pruga za "Έλευθερία" i četvero bijelih za "ή Θάνατος"). Omjer dužine i širine zastave je 2:3.

## Također pogledajte 
* Grčka
* Imnos eis tin Eleftherian

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Grčka
Kategorija:Grčka
Vadžib

**Vadžib** je termin koji označava religioznu dužnost. Vadžib je jedan od 6 kvalifikatora po kojima Fikh (islamsko religiozno pravo), kvalifikuje svaki ljudski postupak. Ostale su: farz, mustehab, mubah, mekruh i haram. Učenjaci hanefijskog mezheba dijele mekruh na dva dijela - mekruh-i tahrimen i mekruh-i tenzihen i prave razliku između farza i vadžiba. Ostali mezhebi prepoznaju samo kategoriju vadžiba koji predstavlja strogu obavezu.

U osnovi, vadžib je obaveza kao i farz, s tim što je ova obaveza utemeljena na hadisu ili analogiji, ali za nju ne postoji potvrda u bar jednom ajetu u Kur'anu.

## Nijekanje vadžiba 
Većina islamske uleme (učenjaka) smatra da za vadžib vrijedi isto kao i za farz, tj. da za njegovo izvršenje slijedi nagrada, a za neizvršenje kazna. Razlika je u tome što onaj koji niječe obavezu vadžib nije prestao biti musliman

## Također pogledajte 
* farz

## Vanjski linkovi 
*Uvod u fikh

Kategorija:Fikh
Enver Hoxha

**Enver Hoxha** (Hodža) (Gjirokastër, 16. oktobar 1908 – Tirana, 11. april 1985) bio je albanski političar, prvi sekretar Komunističke partije Albanije i bivši premijer.

## Biografija
Rođen je u mjestu Gjirokastëru, na jugu Albanije, domu mnogih uglednih porodica. Otac mu je bio trgovac tkaninama i za vrijeme njegovog djetinstva puno je putovao. Zbog toga se Enver okrenuo stricu Hysanu koji je izvršio veliki uticaj na njega. Hysan se borio za nezavisnost Albanije, što se i dogodilo 1912. godine. Protivio se vladama nakon nezavisnosti, posebno nakon dolaska kralja Zoga na vlast 1928. godine.

Počeo je 1930. studirati na univerzitetu u Montpellieru, ali je brzo odustao. Od 1934. do 1936. radio je u albanskoj ambasadi u Briselu. Neko vrijeme radio je kao učitelj, ali kad se odbio učlaniti u Albansku fašističku stranku, otpušten je.

Izgubivši posao učitelja, otvorio je prodavnicu duhana u Tirani. Uskoro su se tamo počeli skupljati pripadnici male grupe komunista. Za vrijeme invazije Mussolinijeve Italije na Albaniju, borio se protiv okupatora. Osnovao je Albansku komunističku partiju. Bio je njen glavni sekretar.

Nakon Drugog svjetskog rata bio je premijer Albanije od 1944. do 1954. godine. Od 1946. do 1953. bio je ministar vanjskih poslova. Divio se Staljinu i bio je pristaša marksizma-lenjinizma. Osnovao je tajnu policiju Sigurimi koja je ugnjetavala albanski narod i slijedila metode NKVD-a, MGB-a, KGB-a, i Stasija. Za sobom je ostavio 600.000 bunkera. Bunkeri su građeni za jednu osobu, ali Albanija je tada imala 3 miliona stanovnika. 1967. Albanija je postala ateistička država. Činio je čistke i na vlasti.

"Pretvorio" je Albaniju iz polufeudalne u industrijsku zemlju. Oduzimao je zemlju bogatim veleposjednicima, provodivši kolektivizaciju. Također je žestoko napadao Crkvu. Plijenio je džamije, crkve, samostane i svetišta, prenamjenivši ih u štale, skladišta ili kina. Djeci se nisu smjela davati vjerska imena. Svako onaj uhvaćen sa Kuranom, Biblijom, ikonama ili bilo čime drugim religioznog karaktera suočio se sa dugotrajnim zatvorskim kaznama. Političkih protivnika rješavao se ubistvima, tjeravši ih da emigriraju, ili ih je zatvarao u radne logore. Svaki treći Albanac iskusio je patnje od strane režima. Albanija je istupila iz Varšavskog pakta zbog intervencije na Čehoslovačku.

Povlastice su imali samo aparatčici ili visoki dužnosnici režima. 1981. povukao se u polu-penziju, te je umro 1985. u 77. godini.

## Također pogledajte
*Totalitarizam

## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1908.
Kategorija:Umrli 1985.
Kategorija:Albanski političari
Kategorija:Albanski premijeri
Kategorija:Albanski generali
Kategorija:Nosioci Ordena narodnog heroja
Kategorija:Narodni heroji Albanije
Kategorija:Biografije, Gjirokastër
Priče iz davnine

**Priče iz davnine** su zbirka pripovjedaka za djecu autorice Ivane Brlić Mažuranić i predstavljaju njeno najznačajnije književno djelo. Autorica je napisala ovo djelo u svojoj 42-oj godini života u vrijeme dok je već književno sazrila.
Od vremena prvog objavljivanja, njena književna djela su bila izvrsno primljena od strane kritike i uz divljenje čitalačke javnosti kako u zemlji tako i u inostranstvu, a ona je dva puta bila nominirana za Nobelovu nagradu za književnost 1931. i 1938. godine. Knjiga *Priče iz davnine* je prvi put objavljena 1916. godine u izdanju Matice hrvatske iz Zagreba. U pripovjetkama su bila korištena imena i likovi iz stare Slavenske mitologije.  Prema priznanju same autorice originalnost njenog književnog djela duguje tada preovladavajućoj muškoj književnosti, kao i njenom pristajanju da bude glas slavenskog iskustva koje je bilo u skladu sa njenim proklamovanim panslavenskim idealima.
Ivana Brlić Mažuranić je bila prvi istinski pionir ženskog pisanja u hrvatskoj književnosti, pišući u književnom žanru koji tada nije bio toliko privlačan uz njenu strategiju izbjegavanja sukoba sa tadašnjim autoritetima.
Ova zbirka pripovjedaka uvrstila je Ivanu Brlić Mažuranić u značajna imena hrvatske književnosti. 

Sadrži sljedeće pripovjetke:
* Šuma Striborova
* Regoč
* Ribar Palunko i njegova žena
* Sunce djever i Neva Nevičica
* Lutonjica Toporko i devet župančića
* Kako je Potjeh tražio istinu
* Bratac Jaglenac i sestrica Rutvica
* Jagor

## Reference 
Kategorija:Hrvatska književnost
Ivana Brlić-Mažuranić

**Ivana Brlić Mažuranić** (18. april 1874 – 21. septembar 1938) bila je hrvatska književnica. Njen djed Ivan Mažuranić napisao je poznati ep *Smrt Smail-age Čengića*. Otac joj je bio poznati književnik i historičar Vladimir Mažuranić. Iz ove porodice potekli su još Matija, pisac putopisa *Pogled u Bosnu*, Vladimir Fran Mažuranić, autor zbirke pripovjedaka *Lišće*.

Jedan dio djetinjstva provela je u rodnom gradu, a preostali u Zagrebu, u djedovoj kući. Udala se u 18. godini za dr. Vatroslava Brlića, uglednog hrvatskog političara, i otad je živjela u Slavonskom Brodu, gdje su i nastala sva njena djela. Bila je vrlo obrazovana i načitana, govorila je i pisala francuski, njemački, ruski i engleski jezik. Nakon duge borbe sa depresijom izvršila je samoubistvo 21. septembra 1938. u Zagrebu.

Djela su joj imala velik broj izdanja i prevedena su na petnaestak jezika. Brlić-Mažuranić je prva književnica akademik, a četiri puta predložena je za Nobelovu nagradu za književnost. Često nazivana hrvatskim Andersenom (zbog njene virtuoznosti kao pripovjedača za djecu) i hrvatskim Tolkienom (zbog posezanja u fantastični svijet mitologije), Brlić-Mažuranić svojom originalnošću i svježinom ravnopravno stoji rame uz rame s velikanima dječije književnosti.

O njenim djelima pisao je Muris Idrizović u svojoj kritici *Čudesni svijet bajke*.

## Djela 
* *Valjani i nevaljani* – pripovijetke i pjesme za dječake (vlastito izdanje, Zagreb, 1905)
* *Škola i praznici* – zbirka pjesama i pripovjedaka za djecu (Hrvatski pedagoški književni zbor, Zagreb, 1905)
* *Slike* – pjesme (štamparija C. Albrechta, Zagreb, 1912)
* *Čudnovate zgode šegrta Hlapića* – roman za djecu (Hrvatski pedagoški književni zbor, Zagreb, 1913)
* *Priče iz davnine* – bajke (Matica Hrvatska, 1916)
* *Knjiga o omladini* – crtice (vlastito izdanje, Zagreb, 1923)
* *Iz arhive obitelji Brlić u Brodu na Savi* ("Tipografija" d. d., Zagreb, 1934–35)
* *Jaša Dalmatin, potkralj Gudžerata* – roman (Knjižara "Vasić", Zagreb, 1937)
* *Srce od licitara* – pripovijetke i pjesme za omladinu, Zagreb, 1939)
* *Basne i bajke* (HIBZ, Zagreb, 1945)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* LZMK / Hrvatska enciklopedija: Brlić-Mažuranić, Ivana
* LZMK / Enciklopedija Proleksis: Brlić-Mažuranić, Ivana 
* LZMK / Hrvatski biografski leksikon: Brlić-Mažuranić, Ivana  (autor: Miroslav Šicel, 1989)
* Ivana Brlić-Mažuranić, arhivirana stranica s *web.archive.org*, 12. 10. 2007.
* "U svijetu bajki Ivane Brlić-Mažuranić", dječija manifestacija
* Naklada Bulaja - multimedijski projekt *Priče iz davnine*
* Potjeh
* Regoč
* IMDB Čudnovate zgode šegrta Hlapića (1997)
* Ivana Brlić-Mažuranić o modernom slikarstvu (ulomak iz *Knjige omladini*, 1923)

Kategorija:Rođeni 1874.
Kategorija:Umrli 1938.
Kategorija:Hrvatski pisci za djecu
Kategorija:Hrvatski romanopisci
Kategorija:Biografije, Ogulin
Kategorija:Biografije, Slavonski Brod
Gastritis

**Gastritis** je upala želučane sluznice.
mini

## Simptomi 
Gastritis počinje s bolom u gornjem dijelu trbuha s mučninom i žgaravicom. Često se takvi simptomi ubrzo povuku, ali ukoliko potraju jasno je da se razvio gastritis. Želučana sluznica kod gastritisa nadražena je i upaljena, ali ne postoji otvorena rana - to je karakteristično kod peptičkog ulkusa.

## Liječenje 
Liječenje započinje uvođenjem mjera kao što su prestanak pušenja i promjena prehrambenih navika. U tom smislu je ključno nepreskakanje obroka, pogotovo doručka. Prvi lijekovi koji se uvode jesu antacidi. Često je i samo uzimanje antacida sasvim dovoljno da zaustavi bolest. Međutim, u slučaju da gastritis potraje ili progredira u peptički ulkus tada se u liječenje uvode H2-antagonisti i blokatori protonske pumpe.

## Gastritis uzrokovan stresom 
Gastritis uzrokovan stresom je karakteriziran difuznim površnim erozijama mukoze koje izgledaju kao diskretna područja eritema. Obično ovakva krvarenja sam prestaju i u rijetkim slučajevima predstavljaju opasnost po život. 
Stresna krvarenja su česta u jedinicama intenzivne njege. Incidenca klinički signifikantnog gastrointestinalnog krvarenja zbog akutnog stresnog gastritisa se nalazi kod 1,5% ovakvih pacijenata.

U odbrani sluznice važno je i stvaranje raznih citoprotektivnih prostaglandina (tvari koje služe obrani sluznice) za čiji je nastanak nužna dobra prokrvljenost želučane sluznice. To je jedan od mehanizama kojima se objašnjava nastanak ulkusa u stanjima šoka, hipoksije i stresa, te u starijih osoba s razvijenom aterosklerozom, odnosno u svim stanjima u kojima je opskrba želuca krvlju i kisikom smanjena.

Stresna krvarenja najčešće su asocirana sa povredama glave i povišenim intrakranijalnim pritiskom (Cushingove ulceracije) i opekotinama (Curlingove ulceracije)

Kategorija:Gastroenterologija
Kategorija:Upale
Nermina Omerbegović

**Nermina Omerbegović**, rođena 1964. u Sarajevu, je bosanskohercegovačka novinarka i pjesnikinja. Radi kao novinarka u Federalnoj novinskoj agenciji BiH (FENA BiH) te kao saradnica za kulturu dnevnog lista Oslobođenje. 

Poeziju i književnu kritiku objavljivala je u listovima i časopisima Balcanis, ProFemina, LeteR International, Život, Lica, Apokalipsa, Plima i Secesija. Pjesme su joj prevođene na poljski, njemački i engleski jezik. Do sad je objavila zbirke poezije "Odrastanja" (Društvo pisaca BiH, 1996) i "Prizivanje dodira" (Synopsis, 2006).
## Vanjski linkovi 
* http://www.diogenis.0fees.net Nermina Omerbegovic
* http://zurnal.info nermina omerbegovic
* http://striptizum.mezoka.com/news.php?readmore=18

O
O
Nezim Halilović

**Nezim Halilović Muderris** (rođen 15. marta 1965) jest bosanskohercegovački imam, hatib, te bivši komandir, direktor Vakufske direkcije i rukovodilac ureda za hadž rijaseta Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini. Dobitnik je ratnih priznanja "Zlatni ljiljan" i Zlatni grb sa mačevima.

## Biografija 
Nezim Halilović završio je Gazi Husrev-begovu medresu u Sarajevu 1983. Nakon odsluženja vojnog roka upisuje se na Univerzitet Al-Azhar u Kairu gdje diplomira 1991. na Fakultetu arapskog jezika - odsjek arapske književnosti. U augustu 1991. postavljen je za imama Repovačke džamije u Konjicu da bi od januara 1992. do septembra 1997. obavljao dužnost glavnog imama u Konjicu. U periodu rata u Bosni i Hercegovini bio je komandir "DIC Muderris" i komandant 4. muslimanske slavne brigade. Dva puta je ranjavan i dobitnik ratnih priznanja: Zlatni ljiljan i Zlatni grb sa mačevima. Demobilisan je u augustu 1996. na lični zahtjev, sa činom pukovnika. Od septembra 1997. do decembra 2008. na dužnosti je direktora Vakufske direkcije Sarajevo, a u isto vrijeme bio je i član Rijaseta Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini. U periodu 1998-2002. član je glavnog odbora Stranke demokratske akcije. Član Parlamenta Bosne i Hercegovine bio je u periodu od 1997. do 1999. Trenutno je na dužnosti rukovodioca Ureda za hadž Rijaseta Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini kao i hatib džamije "Kralj Fahd" u Sarajevu od septembra 2000.

## Privatni život 
Oženjen je i otac četvero djece: dvije kćerke i dva sina. Jedna kćerka mu je umrla 2020. u 25. godini života.

## Kontroverze 
U medijima je kritiziran zbog izjave iz 2009. za vrijeme hutbe u džamiji kralja Fahda da je Ivo Andrić "četnički ideolog". Izjavu je kritizirao Mladen Ivanić, te većina zvaničnika Republike Srpske.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1965.
Kategorija:Biografije, Rogatica
Kategorija:Bošnjaci
Kategorija:Oficiri Armije Republike Bosne i Hercegovine
Kategorija:Političari Stranke demokratske akcije
Kategorija:Bosanskohercegovački imami
Kategorija:Dobitnici vojnog odlikovanja *Zlatni ljiljan*
Kategorija:Živi ljudi
Zastava Ujedinjenog Kraljevstva

[mini|250x250piksel|[Datoteka:FIAV_111000.svg|20p Proporcije zastave 3:5]][mini|250p|[Datoteka:FIAV_111000.svg|20p Proporcije zastave 1:2]]
mini|150p|Krst sv. Jurja
mini|150p|Krst sv. Andrije
mini|150p|Krst sv. Patrika

**Zastava Ujedinjenog Kraljevstva**, često zvana i **Union Jack**, kombinacija je zastava tri konstitutivna dijela zemlje 1801. Tada su službeno proglašene: zastava Engleske na kojoj se nalazi krst svetog Jurja, zastava Škotske sa krstom svetog Andrije i Irske na kojoj je krst svetog Patrika (kojeg su sami Irci rijetko koristili).

Prva je verzija ove zastave, bez krsta sv. Patrika, nastala kraljevskom uredbom 1606. nakon što je 1603. škotski kralj Jakov VI postao i kraljem Engleske (kao Jakov I) i tako ujedinio dva kraljevstva u personalnu uniju. Upotreba ove zastave bila je isprva ograničena na brodove, a na kopnu je korištena zastava pojedinog kraljevstva. Godine 1707. Zakonom o uniji kojim je stvoreno Kraljevstvo Velike Britanije propisana je i upotreba zastave na kopnu.

Godine 1801. donesen je novi Zakon o uniji kojim su ujedinjena Kraljevstva Velike Britanije i Irske u Ujedinjeno Kraljevstvo. Već postojećoj zastavi dodan je krst svetog Patrika tako da su dotada bijeli dijagonalni krakovi razdijeljeni u bijelu i crvenu polovicu s bijelim rubom koji ih je, prema heraldičkim pravilima, razdvajao od plave.

Službeno, Union Jack je prvenstveno kraljevska zastava, a njena upotreba kao narodne zastave tradicionalnog je karaktera. Upotreba zastave na moru strogo je propisana; civilni brodovi ne smiju je koristiti i moraju umjesto nje vijoriti crvenu zastavu s Union Jackom u gornjem lijevom uglu.

## Pojavljivanje u drugim zastavama 
Zastava Ujedinjenog Kraljevstva pojavljuje se u gornjem lijevom uglu gotovo svih zastava britanskih prekomorskih teritorija, kao i u zastavama nekih bivših britanskih kolonija: Australije, Novog Zelanda, Tuvalua i Fidžija, te američke savezne države Havaji koja nikad nije bila pod britanskom upravom.

## Također pogledajte 
* Grb Ujedinjenog Kraljevstva

Ujedinjeno Kraljevstvo
Kategorija:Ujedinjeno Kraljevstvo
Zastava Njemačke

**Zastava Njemačke** u današnjem obliku prihvaćena je 1919. Ponovno je prihvaćena novim ustavom iz 1949. Zastava se sastoji od 3 jednaka vodoravna polja crne (na vrhu), crvene (u sredini) i zlatne/žute boje (na dnu).

## Također pogledajte 
* Grb Njemačke

Njemačka
Kategorija:Njemačka
Zastava Vatikana

mini|desno|250p|Zastava Države Vatikanskog Grada

**Zastava Vatikana** sastoji se od dva vertikalna polja jednake veličine žute (simbol zlata) i bijele boje. Kada je zastava izvješena, žuto polje je uz koplje. Omjer širine i dužine zastave su 1:1. Zastava Švicarske i Vatikana jedine su državne zastave na svijetu kvadratnog oblika.

Na sredini bijelog polja nalaze se dva ukrštena ključa, jedan žute boje i drugi bijele boje koji su povezani crvenom vrpcom. Iznad ključeva smještena je papinska tijara. Ključevi i tijara predstavljaju grb Vatikana.
Zastava je prihvaćena 7. juna 1929. kada je papa Pio XI potpisao Lateranski ugovor s Italijom, kojim je konačno riješeno pitanje nezavisne Papinske Države.
Sveta Stolica, koja upravlja Vatikanom, ima crkvenu jurisdikciju nad svjetskom Katoličkom crkvom. Kao rezultat toga, zastava je također simbol katoličke vjere ili identiteta i često se ističe u katoličkim crkvama.

## Reference 
## Također pogledajte 
* Grb Vatikana
* Kršćanska zastava

Vatikan
Kategorija:Vatikan
Zastava Andore

Državna **zastava Andore** prihvaćena je 1866. godine. Zastava se sastoji od tri okomite pruge: plave, žute i crvene boje, čije širine odgovaraju omjeru 8:9:8. Grb Andore smješten je u sredini, na žutoj prugi.

Zastava Andore je zasnovana na zastavama Francuske i Španije, dvije države koje su njen garant nezavisnosti. Dizajn zastave sa tri vertikalne pruge je uzet sa francuske trobojke, kao i plava i crvena boja. Sa zastave Španije je uzeta crvena i žuta boja. Moto na grbu koji se nalazi na sredini zastave je na latinskom: *Virtus Unita Fortior* što znači *U jedinstvu je snaga*.

## Također pogledajte 
* Grb Andore

## Reference 
Andora
Kategorija:Andora
Metamorfne stijene

mini|desno|250px|Izgled metamorfne stijene (kvarcit)
**Metamorfne stijene** nastaju procesom metamorfoze od neke magmatske stijene ili sedimentne stijene. Pod metamorfozom se podrazumijeva djelovanje visoke temperature, pritiska, vodene pare i gasova. Najpoznatije metamorfne stene su: kvarcit, mramor, gnajs i još mnogo drugih.

Raspon temperatura metamorfoze je od 150-300&nbsp;°C. Sve preko dovodi do topljenja stijene i čini je magmatskom.

Pošto se pod uticajem atmosferilija brzo raspada, gnajs nije pogodan kao građevinski materijal.

Mramor je nastao ponovnom kristalizacijom krečnjaka i dolomita. Mramor je u građevinarstvu cijenjen kao ukrasni kamen.

Metamorfne stijene se dijele na :
* Dinamo-metamorfne(nastaju procesom metarmofoze)
* Kontaktno-metamorfne(nastaju procesom metarmofoze i došle su u kontakt sa lavom ili magmom)

Metamorfizam možemo podijeliti na :
* Kontaktni (utiskivanje magme u okolne stijene)
* Regionalni (kada dolazi do velikih pokreta koji metamorfišu stijenu)

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Petrologija
Misteriozna afera u Stylesu

***Misteriozna afera u Stylesu*** () jest prvi roman Agathe Christie objavljen 1920. u kojem ona predstavlja Herculea Poirota, Arthura Hastingsa i inspektora Jappa.

Roman je pisan u prvom licu. Pripovjeda Hastings i neki segmenti iz ove knjige su označili početak Zlatnog doba detektivstva.

## Radnja 
Na polovini Prvog svjetskog rata građani *Stylesa* nalaze Emily Inglethorpe otrovanu. Hastings koji je tu bio sa obitelji poziva u pomoć starog prijatelja Herculea Poirota. Dokazi se nakupljaju na jednog člana obitelji, no Poirot koristi svoj um da bi otkrio ubojicu.

## Trivia 
Styles je bio i mjesto Poirotovog zadnjeg slučaja, a ujedno i mjesto smrti. To saznajemo u romanu *Zavjesa* iz 1975.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Djela Agathe Christie sa Herculeom Poirotom
Kategorija:Knjige iz 1920.
Tajanstveni suparnik

***Tajanstveni suparnik*** () jest drugi roman Agathe Christie objavljen 1922. u Ujedinjenom Kraljevstvu u izdanju The Bodley Head, a u Sjedinjenim Državama od strane Dodd, Mead and Company kasnije iste godine. Britansko izdanje koštalo je sedam šilinga i šest penija, a izdanje za SAD 1,75 dolara.

U romanu predstavlja Tommyja i Tuppence.

## Radnja 
Godine 1919. mladi par Tommy Beresford i Tuppence Cowley počinju partnerstvo koje se naziva "mladi pustolovi". No, njihov prvi slučaj je veća avantura nego što su mislili - naišli su na dokumente koji bi mogli dovesti do komunističke revolucije u Britaniji ako javnost sazna za njih.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Djela Agathe Christie sa Tommyjem i Tuppence
Kategorija:Knjige iz 1922.
Ubistvo na golf-terenu

***Ubistvo na igralištu za golf*** () jest kriminalistički roman Agathe Christie objavljen 1923. u kojem glavne uloge imaju Hercule Poirot i satnik Arthur Hastings.

## Radnja 
Poirot dobija telegram od milionera Paula Renaulda koji ga moli da dođe na njegovo imanje u Francuskoj. Kad Poirot stigne Renauld je mrtav. Nađen je uboden na igralištu za golf. Njegova žena tvrdi da su ga oteli neki misteriozni Čileanci. Otkriva se da je Renauld htio odglumiti vlastitu smrt, no stvari su izmakle kontroli. Iako policija misli da ima ubicu, događa se i drugo ubistvo i Poirot zna da mora naći pravog ubicu.

Ovo djelo je također važno jer Hastings upoznaje svoju buduću suprugu, Isabelle Duveen.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.gutenberg.org/files/58866/58866-h/58866-h.htm

Kategorija:Djela Agathe Christie sa Herculeom Poirotom
Kategorija:Knjige iz 1923.
Asmir Kujović

**Asmir Kujović**, rođen 10. februara 1973. u Novom Pazaru, je bosanskohercegovački književnik. Živi u Sarajevu gdje radi kao urednik u izdavačkoj kući "Vrijeme" i kao urednik časopisa "Lica". Pored poezije i proze piše još i književne kritike, eseje, putopise i novinske članke.

Roman "Ko je zgazio gospođu mjesec" dobio je najveće priznanje u BiH, godišnju nagradu Društva pisaca BiH i do sada je imao nekoliko izdanja.

## Djela 
* "Vojni sanovnik", zbirka poezije, OKO, Sarajevo, 1997.
* "Zagrobni život", zbirka poezije, Omnibus, Sarajeva, 2000.
* "Sarajevo noću", priče, 2000.
* "Ko je zgazio gospođu Mjesec", roman, Vrijeme, Zenica, 2002.

Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Dobitnici Nagrade Društva pisaca Bosne i Hercegovine
Kategorija:Potpisnici Deklaracije o zajedničkom jeziku
Kategorija:Biografije, Novi Pazar
Kategorija:Rođeni 1973.
Kategorija:Živi ljudi
Kvestor

**Kvestor** (lat. *quaestor*) je bio jedan od magistrata (državnih službenika) u Rimskoj republici.

Kvestori su bili odgovorni za državni trezor i uopšte za sva finansijska pitanja države i vojske. Položaj kvestora možda je ustanovljen još u doba Rimskog kraljevstva. Od oko 420. godine p. n. e. tributska skupština svake je godine birala četiri kvestora, a od 267. p. n. e. deset kvestora. Neki od kvestora imali su zaduženja u samom gradu Rimu, dok su drugi pratili rimske vojskovođe kao njihovi finansijski službenici ili su postavljani za namjesnike provincija ili za zamjenike namjesnika.

Kornelije Sula je 81. godine p. n. e. odredio da kandidat za kvesturu mora imati najmanje 28 godina života ako je patricij, odnosno 30 godina ako je plebejac, te da se izborom za kvestora automatski postaje članom senata. Također je ukupan broj kvestora povećan na dvadeset.

Danas visoki policijski službenici u Italiji nose naslov *questore*.

Kategorija:Rimsko Carstvo
Secesija plebejaca

**Secesija plebejaca** (lat. *secessio plebis*) predstavljala je u ranoj historiji antičkog Rima jedno od najmoćnijih oružja plebejaca u njihovoj borbi protiv patricija. Secesija je podrazumijevala masovno iseljavanje plebejaca iz grada Rima, što je bila efikasna strategija jer je zbog brojčane nadmoći plebejaca ostavljala patricije u gradu gotovo bez ikakve zaštite od spoljnih neprijatelja. Prema analističkoj tradiciji, bilo je tri secesije plebejaca:

Godine 494. p. n. e., zbog zloupotrebe vlasti od strane Apija Klaudija Inregilskog Sabinskog, plebejci su se iselili iz Rima i otišli na neko, danas neidentifikovano, "Sveto brdo" *(Mons sacer)*. Patriciji su odgovorili oslobađanjem plebejaca od njihovih dugova i dopuštenjem da plebejci biraju svoje naročite zastupnike, nazvane "narodni tribuni" *(tribuni plebis)*. To je bila prva magistratura dostupna plebejcima.

Godine 449. p. n. e. plebejci su se ponovo iselili iz grada da bi primorali patricije da se kodifikuje važeće zakonodavstvo. Patriciji su se žestoko opirali kodifikaciji, ali su na kraju popustili i imenovali komisiju od deset članova *(decemviri)* koja je objavila tzv. Zakone dvanaest tablica.

Godine 287. p. n. e. plebejci su treći i posljednji put masovno napustili grad. Pobuna je završena donošenjem "Hortenzijevog zakona" (*lex Hortensia*, nazvanog tako jer ga je predložio diktator Kvint Hortenzije), koji je izjednačio pravnu snagu odluka donijetih u senatu i na sjednicama tributskih skupština. Takođe, plebejcima je dopušteno da se kandiduju za sve državne položaje, da budu birani u većinu svešteničkih kolegija, te da sklapaju brakove s pripadnicima patricijskog staleža. Ukinuto je i dužničko ropstvo.

## Također pogledajte 
*Borba patricija i plebejaca

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Antički Rim
Čovjek u smeđem odijelu

***Čovjek u smeđem odijelu*** () jest kriminalistički roman Agathe Christie objavljen 1924.

## Radnja 
Roman prati avanture Anne Beddingfield koja se upliće u krađu dijamanata, političke intrige u egzotičnoj južnoj Africi.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20100126142651/http://us.agathachristie.com/story-explorer/stories/the-man-in-the-brown-suit-1/ (en)
*https://www.gutenberg.org/files/61168/61168-h/61168-h.htm kompletan roman na engleskom jeziku

Kategorija:Djela Agathe Christie
Kategorija:Knjige iz 1924.
Kvint Fabije Piktor

**Kvint Fabije Piktor** (lat. *Quintus Fabius Pictor*, rođen je oko 260. p.n.e., umro oko 190. p.n.e.) bio je jedan od prvih rimskih historičara i vjerovatno prvi u nizu analista, koji pripadaju arhajskom periodu rimske književnosti. Kao pripadnik uglednog roda Fabijevaca, bio je unuk slikara (*pictor* na latinskom) Gaja Fabija Piktora. Bio je član rimskog senata i borio se protiv Gala 225. godine p.n.e. i protiv Kartagine u drugom punskom ratu. Nakon poraza kod Kane bio je član rimskog izaslanstva koje je 216. p.n.e. poslato u Delfe da traži savjet proročišta. 

Fabije je krajem 3. vijeka p.n.e. napisao "Anale" *(Annales)* na grčkom jeziku. Smatra se pripadnikom analističke historiografske tradicije, premda u neznatnim sačuvanim fragmentima njegovog djela nema dokaza da je zaista i pisao analistički, uprkos tome što bi na to upućivao naziv "Anali". Njegovo je djelo počinjalo od dolaska Eneje u Lacio, a kao glavne izvore koristio je razne zapise koji su se čuvali u njegovoj vlastitoj porodici i u drugim važnim rimskim porodicama, te svećeničke hronike i spiskove magistrata. Prema Dionisiju Halikarnašaninu, Fabije je osnivanje Rima datirao u "prvu godinu osme olimpijade", dakle u 747. godinu stare ere. Djelo se završavalo prikazom drugoga punskog rata (do 217. p. n. e.), u kome je i sam učestvovao i za čije je izbijanje svu odgovornost svaljivao na Kartaginu, posebno na kartaginsku porodicu Barka kojoj su pripadali Hamilkar i Hanibal.

Izgleda da su Fabijevi podaci bili prilično pouzdani. "Anale" su kao historijski izvor koristili Polibije, Tit Livije i Dionizije Halikarnašanin, a na latinski je bio preveden do Ciceronovog doba.

## Vanjski linkovi 
*Encyclopaedia Britannica, Quintus Fabius Pictor

Kategorija:Antički Rim
Kategorija:Rimski pisci
Tajna zamka Chimneys

***Tajna zamka Chimneys*** () jest roman Agathe Christie objavljen 1925. u kojem predstavlja nadnačelnika Battlea.

## Radnja 
Anthony Cade radi u Africi gdje ga susreće stari prijatelj Jimmy McGrath. McGrath traži od Cadea da memoare grofa Stylptitcha preda izdavačkoj kompaniji u Londonu zbog plaće. McGrath je dobio i pisma Virginie Revel koja ih je pisala u Chimneysu i zbog toga je bila ucjenjivana. McGrath je tražio da Cade vrati pisma gospođi Revel. Mnogi ljudi su htjeli memoare, no ne vidi vezu s gospođom Revel dok osoba koja ih je pokušala oteti nije pronađena mrtva u kući gospođe Revel. Taj slučaj odvodi Cadea u Chimneys gdje se događa i drugo ubistvo.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.gutenberg.org/ebooks/65238

Kategorija:Djela Agathe Christie
Kategorija:Knjige iz 1925.