open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Zbigniew Filip

**Zbigniew Filip**  rođen 17. februara 1970. u Wałbrzychu,  nekadašnji je poljski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Filip je nastupio samo jednom na Zimskim olimpijskim igrama i to na: ZOI 1992. U pojedinačnim utrkama mu je najbolji rezultat 16-o mjesto u utrci na 10&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 1:21.4&nbsp;min bio sporiji od pobjednika njemačkog biatlonca Marka Kirchnera. U štafetnim utrkama nije nastupao.

### Svjetska prvenstva 
Zbigniew Filip nije nastupao na Svjetskim prvenstvima.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bilo mu je osvojeno 66-o mjesto u sezoni SK 1990/91. u Oberhofu 31. januara 1991. u utrci na 20&nbsp;km, kada je sa šest promašaja i zaostatkom od 8:25.2&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Marka Kirchnera. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo mu je 28-o mjesto u sezoni SK 1991/92. u utrci na 10&nbsp;km, a u ekipnim disciplinama 11-o mjesto u sezoni SK 1990/91. u Ruhpoldingu 21. januara 1991. s Jozefom Dabrowskim, Piotrom Plutom i Janom Wojtasom.

## Nagrade 
## Privatni život 
Njegov sin Bartłomiej Filip je poljski biatlonac.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1970.
Kategorija:Biografije, Wałbrzych
Kategorija:Poljski biatlonci
Kategorija:Poljski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Nicolae Șerban

**Nicolae Șerban** rođen 2. jula 1967. u Rumuniji, nekadašnji je rumunski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Șerban je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1992. U pojedinačnim utrkama mu je najbolji rezultat 71-o mjesto na utrci na 10&nbsp;km kada je s pet promašaja i zaostatkom od 8:58.9&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Jevgenija Redkina, koji je nastupio za selekciju Ujedinjenog tima. U štafetnim utrkama nije nastupao.

### Svjetsko prvenstvo 
Nicolae Șerban je nastupio dva puta na Svjetskom prvenstvu, ali nije osvojio medalje. U pojedinačnim utrkama mu je najbolji rezultat 48-o mjesto na SP 1990. u utrci na 10&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 3:10.3&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Marka Kirchnera. U ekipnim utrkama mu je najbolji rezultat 13-o mjesto na SP 1990. u ekipnoj utrci s Imretom Lestyanom, Inesom Dziameshkom i Sorinom Popom

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio mu je u sezoni 198/89. 19. januara 1989. u Borovcu u utrci na 20&nbsp;km, kada je sa šest promašaja i zaostatkom od 9:39.5&nbsp;min osvojio 75-o mjesto iza pobjednika, čehoslovačkog  biatlonca Jana Matouša, koji je završio utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama mu je 42-o mjesto u sezoni SK 1992/93. u Antholzu 21. januara 1993. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 5:12.1&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Ulfa Johanssona, koji je završio utrku bez promašaja. U ekipnim utrkama najbolji rezultat mu je 11-o mjesto u Borovcu 22. januara 1989. u sezoni SK 1988/89. s Imretom Lestyanom, Inesom Dziameshkom i Sorinom Popom.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1993.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Rumunski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Rumunski olimpijci u biatlonu
Rezolucija 1174 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1174** donesena je 15. juna 1998, na 3892. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon podsjećanja na rezolucije  1031 (1995), 1035 (1995), 1088 (1996), 1103 (1997), 1107 (1997), 1144 (1997) i 1168 (1998), Vijeće je produžilo mandat Misije Ujedinjenih nacija u Bosni i Hercegovini (UNMIBH) za period koji istječe 21. juna 1999. i ovlastilo države koje učestvuju u Stabilizacijskim snagama pod vodstvom NATO-a da to nastave činiti još 12 mjeseci.

Vijeće sigurnosti naglasilo je važnost Dejtonskog sporazuma i važnost koju Hrvatska i Savezna Republika Jugoslavija imaju u mirovnom procesu u Bosni i Hercegovini. Povratak raseljenih osoba i izbjeglica bio je ključan za trajni mir u regiji, nakon što je generalni sekretar Kofi Annan izvijestio da su izbjeglice doživjele nasilje pri povratku u svoja mjesta porijekla u Bosni i Hercegovini.

Djelujući u skladu s Poglavljem VII Povelje Ujedinjenih nacija, Vijeće je insistiralo na saradnji svih strana s mirovnim sporazumima i Međunarodnim krivičnim sudom za bivšu Jugoslaviju (MKSJ), potvrđujući ulogu visokog predstavnika za Bosnu i Hercegovinu tokom ovog procesa. Prepoznato je da su strane ovlastile sadašnje multinacionalne snage da upotrijebi silu ako je potrebno za provođenje Aneksa I Dejtonskog sporazuma.

Države članice koje učestvuju u SFOR-u, osnovanom Rezolucijom 1088, ovlaštene su da nastave svoje operacije dodatnih 12 mjeseci; mandat bi bio produžen i nakon ovog datuma ako to bude opravdano situacijom u zemlji. Također je odobrio upotrebu neophodnih mjera, uključujući upotrebu sile i samoodbrane, kako bi se osiguralo poštivanje sporazuma te sigurnost i sloboda kretanja osoblja SFOR-a. Istovremeno, mandat UNMIBH-a, koji je uključivao i mandat Međunarodnih policijskih snaga (IPTF), produžen je do 21. juna 1999. Zemlje su pozvane da osiguraju obuku, opremu i podršku lokalnim policijskim snagama u Bosni i Hercegovini.

## Također pogledajte 
* Države članice Ujedinjenih nacija
* Raspad Jugoslavije
* Rat u Hrvatskoj
* Rat u Bosni i Hercegovini
* Rat u Sloveniji
* Ratovi u bivšoj Jugoslaviji

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Tekst rezolucije na UNHCR.org](https://undocs.org/S/RES/1174(1998)) 

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1174
1174
1174
1174
Rezolucija 1305 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1305** donesena je 21. juna 2000, na 4162. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo, nakon podsjećanja na rezolucije  1031 (1995), 1035 (1995), 1088 (1996), 1103 (1997), 1107 (1997), 1144 (1997), 1168 (1998),  1174 (1998), 1184 (1998) i 1247 (1999), Vijeće je produžilo mandat Misije Ujedinjenih nacija u Bosni i Hercegovini (UNMIBH) za period koji ističe 19. juna 2001. i ovlastilo države koje učestvuju u Stabilizacijskim snagama pod vodstvom NATO-a da to nastave činiti još 12 mjeseci.

Vijeće sigurnosti naglasilo je važnost Dejtonskog sporazuma i važnost koju Hrvatska, Savezna Republika Jugoslavija  i druge države imaju u mirovnom procesu u Bosni i Hercegovini. Situacija je i dalje predstavljala prijetnju miru i sigurnosti, a Vijeće je bilo odlučno promovirati mirno rješavanje sukoba.

Djelujući u skladu s Poglavljem VII Povelje Ujedinjenih nacija, Vijeće je podsjetilo vlasti u Bosni i Hercegovini i druge na njihovu odgovornost za provedbu Dejtonskog sporazuma. Naglasilo je ulogu Visokog predstavnika za Bosnu i Hercegovinu u praćenju njegove provedbe. Također je pridalo važnost saradnji s Međunarodnim krivičnim sudom za bivšu Jugoslaviju.

Vijeće sigurnosti preporučilo je zemljama učesnicama SFOR-a da nastave svoje operacije dodatnih 12 mjeseci; mandat bi bio produžen i nakon tog datuma ako to bude zahtijevala situacija u zemlji. Također je odobrilo upotrebu potrebnih mjera, uključujući upotrebu sile i samoodbrane, kako bi se osiguralo poštivanje sporazuma te sigurnost i sloboda kretanja osoblja SFOR-a. Istovremeno, mandat UNMIBH-a, koji je uključivao i mandat Međunarodnih policijskih snaga (IPTF), produžen je do 21. juna 2001. Zemlje su pozvane da obezbijede obuku, opremu i podršku lokalnim policijskim snagama u Bosni i Hercegovini.

Rusija se suzdržala od glasanja o Rezoluciji 1305, koju je odobrilo ostalih 14 članica vijeća. Ruski predstavnik je smatrao da amandmani nisu uključeni u rezoluciju i protivio se učešću na Konferenciji o implementaciji mira u Briselu jer Savezna Republika Jugoslavija, jedna od potpisnica Dejtonskog sporazuma, nije bila pozvana.

## Također pogledajte 
* Države članice Ujedinjenih nacija
* Raspad Jugoslavije
* Rat u Hrvatskoj
* Rat u Bosni i Hercegovini
* Rat u Sloveniji
* Ratovi u bivšoj Jugoslaviji

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Tekst rezolucije na UNHCR.org](https://undocs.org/S/RES/1305(2000)) 

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1305
1305
1305
1305
Rezolucija 1144 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1144** donesena je 19. decembra 1997, na 3842. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon podsjećanja na rezoluciju 1103 (1997) o Misiji Ujedinjenih nacija u Bosni i Hercegovini (UNMIBH) i Međunarodnim policijskim snagama Ujedinjenih nacija (IPTF) u Bosni i Hercegovini, Vijeće je produžilo mandat objema snagama do 21. juna 1998.

Vijeće je priznalo važnost misije UNMIBH-a, a posebno IPTF-a, za njihov važan rad u Bosni i Hercegovini, uključujući restrukturiranje policije, obuku, inspekcije oružja, promovisanje slobode kretanja i pomoć na izborima. Prisustvo posmatrača IPTF-a zavisilo je od sigurnosnih aranžmana i kredibilnih međunarodnih vojnih snaga.

Mandat UNMIBH-a produžen je s mogućnošću daljnjeg obnavljanja, osim ako ne dođe do promjena u sigurnosnim aranžmanima koje su obezbijedile Stabilizacijske snage. Pružena je podrška preporukama Bonske konferencije za implementaciju mira, a generalni sekretar Kofi Annan je ohrabren da provede restrukturiranje IPTF-a, da Vijeće obavještava o svom napretku i da svaka tri mjeseca podnosi izvještaj o mandatu UNMIBH-a u cjelini. Druge mjere uključivale su obuku policije za rješavanje problema kontrole mase, povratka izbjeglica, organiziranog kriminala, korupcije, terorizma i krijumčarenja. Države članice su pozvane da obezbijede obuku, opremu i drugu pomoć lokalnim policijskim snagama.

Na kraju, rezolucija je odala počast žrtvama pada helikoptera 17. septembra 1997, u kojem su bili članovi Ureda visokog predstavnika, IPTF-a i programa bilateralne pomoći.

## Također pogledajte 
* Države članice Ujedinjenih nacija
* Raspad Jugoslavije
* Rat u Hrvatskoj
* Rat u Bosni i Hercegovini
* Rat u Sloveniji
* Ratovi u bivšoj Jugoslaviji

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Tekst rezolucije na UNHCR.org](https://undocs.org/S/RES/1144(1997)) 

Rezolucije
Rezolucije
1144
1144
Rezolucija 1058 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1058** donesena je 30. maja 1996, na 3670. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo, nakon pozivanja na prethodne rezolucije 1027 (1995) i 1046 (1996), Vijeće je produžilo mandat Snaga za preventivno raspoređivanje Ujedinjenih nacija (UNPREDEP) u Makedoniji do 30. novembra 1996.

Misija UNPREDEP-a odigrala je važnu ulogu u održavanju mira i stabilnosti u Makedoniji, a sigurnosna situacija se poboljšala. Dana 8. aprila 1996, Makedonija i Savezna Republika Jugoslavija potpisale su sporazum i obje su pozvane da definišu svoju zajedničku granicu.

Sve države članice pozvane su da razmotre zahtjeve generalnog sekretara za pomoć koja će se pružiti UNPREDEP-u, te je od generalnog sekretara zatraženo da do 30. septembra 1996. podnese izvještaj o situaciji u zemlji, snazi ​​i mandatu UNPREDEP-a.

Rezolucija 1058 usvojena je sa 14 glasova za, bez glasova protiv i jednim suzdržanim glasom iz Rusije.

## Također pogledajte 
* Države članice Ujedinjenih nacija
* Raspad Jugoslavije
* Rat u Hrvatskoj
* Rat u Bosni i Hercegovini
* Rat u Sloveniji
* Ratovi u bivšoj Jugoslaviji

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Tekst rezolucije na UNHCR.org](https://undocs.org/S/RES/1058(1996)) 

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1058
1058
1058
Rezolucija 1082 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1082** donesena je 27. novembra 1996, na 3716. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo, nakon pozivanja na prethodne rezolucije 1046 (1996) i 1058 (1996), Vijeće je produžilo mandat Snaga Ujedinjenih nacija za preventivno raspoređivanje (UNPREDEP) u Makedoniji do 31. maja 1997. i smanjilo njegovu veličinu.

Napomenuto je da je UNPREDEP odigrao važnu ulogu u održavanju mira i stabilnosti u Makedoniji. Sigurnosna situacija se nastavila poboljšavati, ali stabilnost i mir u bivšoj Jugoslaviji još nisu postignuti. Izražena je nada da će se pozitivni razvoji nastaviti i da će se obim UNPREDEP-a dodatno smanjiti. Odnosi Makedonije sa susjednim zemljama su se poboljšali i postignut je sporazum sa Saveznom Republikom Jugoslavijom o demarkaciji njihove zajedničke granice.

Produženjem mandata UNPREDEP-a do 31. maja 1997, Vijeće je također signaliziralo smanjenje njegove vojne komponente za 300 vojnika do 30. aprila 1997. s ciljem završetka mandata kada okolnosti to dozvole. Sve države članice su pozvane da pozitivno razmotre zahtjeve Generalnog sekretara za pomoć koja će se pružiti UNPREDEP-u, tražeći od generalnog sekretara da do 15. aprila 1997. izvijesti Vijeće o preporukama za budućnost međunarodnog prisustva u Makedoniji.

Rusija je bila suzdržana.

## Također pogledajte 
* Države članice Ujedinjenih nacija
* Raspad Jugoslavije
* Rat u Hrvatskoj
* Rat u Bosni i Hercegovini
* Rat u Sloveniji
* Ratovi u bivšoj Jugoslaviji

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Tekst rezolucije na UNHCR.org](https://undocs.org/S/RES/1086(1996)) 

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1086
1086
1086
Rezolucija 1105 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija

**Rezolucija Vijeća sigurnosti 1105** donesena je 9. aprila 1997, na 3764. sjednici Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Vijeće je rezoluciju usvojilo jednoglasno, nakon pozivanja na rezoluciju 1082 (1996), Vijeće je odlučilo da obustavi smanjenje vojne komponente Snaga Ujedinjenih nacija za preventivno raspoređivanje (UNPREDEP) u Makedoniji do kraja njihovog trenutnog mandata, do 31. maja 1997.

Vijeće sigurnosti potvrdilo je svoju posvećenost suverenitetu i teritorijalnom integritetu Makedonije. Pozdravilo je ponovno raspoređivanje UNPREDEP-a s obzirom na tekuću pobunu u Albaniji, pozivajući generalnog sekretara Kofija Annana da razmotri daljnje ponovno raspoređivanje ako je potrebno. Od njega je zatraženo da do 15. maja 1997. podnese izvještaj Vijeću s preporukama o naknadnom međunarodnom prisustvu u Makedoniji, kako je navedeno u Rezoluciji 1082.

## Također pogledajte 
* Države članice Ujedinjenih nacija
* Raspad Jugoslavije
* Rat u Hrvatskoj
* Rat u Bosni i Hercegovini
* Rat u Sloveniji
* Ratovi u bivšoj Jugoslaviji

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Tekst rezolucije na UNHCR.org](https://undocs.org/S/RES/1105(1997)) 

Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
Rezolucije
1105
1105
1105
Norman Shutt

**Norman Shutt** rođen 9. novembra 1929. u Shropshireu, bio je  britanski biatlonac i skijaš-trkač. Umro je 19. februara 2022.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Shutt je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1960, kada je biatlon prvi put uveden kao zvanični sport. U jedinoj disciplini, utrci na 20&nbsp;km, osvojio je zadnje 30-o mjesto s 13 promašaja i zaostatkom od 38:14.9&nbsp;min iza švedskog biatlonca Klasa Lestandera, koji je bio bez promašaja,

#### Skijaško trčanje 
Norman Shutt je u skijaškom trčanju nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1960.

### Svjetsko prvenstvo 
Norman Shutt nije nastupao na Svjetskim prvenstvima.

## Prestanak karijere 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1929.
Kategorija:Umrli 2022.
Kategorija:Biografije, Shropshire
Kategorija:Britanski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1960.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1960.
Kategorija:Britanski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Britanski olimpijci u skijaškom trčanju
Referendum o autonomiji Srba u Hrvatskoj

**Referendum o autonomiji Srba u Hrvatskoj** bio je plebiscit održan od 19. augusta do 2. septembra 1990. u dijelovima SR Hrvatske sa značajnim srpskim stanovništvom, ali i među Srbima koji su bili porijeklom sa tih prostora, ali su živjeli u drugim dijelovima Jugoslavije. Raspisan je od strane Srpskog nacionalnog vijeća, koje je odluku o održavanju referenduma donio 31. jula, kao odgovor na prethodno usvajanje amandmana na Ustav Republike Hrvatske, koji su proglašeni 25. jula od strane Hrvatskog sabora.

Prema zvaničnim rezultatima, koji su objavljeni 30. septembra, od ukupnog broja glasova (567.317) u okviru administrativnih granica SR Hrvatske, za autonomiju se izjasnilo čak 567.127 građana, dok je protiv glasalo 144, uz 45 nevažeća listića. U ostalim dijelovima Jugoslavije, od ukupnog broja glasova (189.464), za se izjasnilo čak 189.422 građana, dok je protiv glasalo 28, uz 14 nevažećih listića. Ukupno, od 756.781 glasalih, za autonomiju Srba u Hrvatskoj izjasnilo se 756.549 građana, dok je protiv glasalo 172, uz 60 nevažećih listića.
[mini|[Milan Babić, predsjednik Srpskog nacionalnog vijeća u vrijeme održavanja referenduma.]]
Istoga dana Srpsko nacionalno vijeće, na čelu sa Milanom Babićem, održalo je sjednicu u Srbu i donijelo odluku o proglašenju autonomije srpskog naroda u Hrvatskoj kao federalnu jedinicu u sastavu SFR Jugoslavije.

## Pozadina 
## Rezultati 
### Ukupno 
### U SR Hrvatskoj 
### U ostalim dijelovima SFR Jugoslavije 
## Također pogledajte 
* SAO Krajina
* Referendum o statusu SAO Krajine
* Referendum o nezavisnosti Hrvatske

## Reference 
## Literatura 
* 
* 
* 
* 
* 

Hrvatska
1990
Kategorija:Referendumi u 1990.
Kategorija:Politička historija Hrvatske
Kategorija:1990. u Hrvatskoj
Kategorija:Separatizam u Hrvatskoj
Aivars Bogdanovs

**Aivars Bogdanovs**  rođen 27. februara 1965. u Cēsisu, Latvijska Sovjetska Socijalistička Republika, SSSR (danas Latvija) je nekadašnji latvijski biatlonac.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Bogdanovs je nastupio dva puta na Zimskim olimpijskim igrama i to na: ZOI 1992. i ZOI 1994. U pojedinačnim utrkama mu je najbolji rezultat 40-o mjesto na ZOI 1992. u utrci na 10&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 2:21.9&nbsp;min bio sporiji od pobjednika njemačkkog biatlonca Marka Kirchnera. U štafetnim utrkama najbolji mu je rezultat 16-o mjesto na ZOI 1992. u štafeti s Oļegsom Maļuhinsom, Ilmārsom Bricisom i Gundarsom Upenieksom, kada su s 8:47.6&nbsp;min zaostatka bili sporiji od njemačke štafete u sastavu: Ricco Groß, Jens Steinigen, Mark Kirchner i Fritz Fischer; te na ZOI 1994. u štafeti s Oļegsom Maļuhinsom, Ilmārsom Bricisom i Gundarsom Upenieksom, kada su s 8:47.6&nbsp;min zaostatka bili sporiji od njemačke štafete u sastavu: Ricco Groß, Frank Luck, Mark Kirchner i Sven Fischer.

### Svjetska prvenstva 
Aivars Bogdanovs je od SP 1992. do SP 1997. nastupio tri puta na Svjetskim prvenstvima, ali nije osvojio nijednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji mu je 36-o mjesto na SP 1993. u utrci na 10&nbsp;km kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 1:54.7&nbsp;min bio sporiji od pobjednika njemačkog biatlonca Marka Kirchnera. U ekipnim utrkama najbolji mu je plasman deseto mjesto na SP 1992. u ekipnoj utrci s Aivarsom Ievinsom, Oļegsom Maļuhinsom i  Gundarsom Upenieksom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bilo mu je osvojeno 40-o mjesto u sezoni SK 1991/92. u Novosibirsku 21. marta 1992. u utrci na 10&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 2:29.3&nbsp;min bio sporiji od pobjednika Wilfrieda Pallhubera, što mu je najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji. U ekipnim disciplinama najbolji rezultat mu je peto mjesto u sezoni SK 1994/95. 22. januara 1995. u Oberhofu s Jekabsom Nakumsom, Oļegsom Maļuhinsom i Ilmārsom Bricisom. 

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1965.
Kategorija:Biografije, Cēsis
Kategorija:Latvijski biatlonci
Kategorija:Latvijski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
John Moore (biatlonac)

**John Moore** rođen 18. maja 1933. u Aldershotu, bio je  britanski biatlonac i skijaš-trkač. Umro je 26. augusta 2017.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Moore je nastupio dva puta na olimpijskim igrama i to na ZOI 1960, kada je biatlon prvi put uveden kao zvanični sport i na ZOI 1964. Najbolji rezultat ostvario je na ZOI 1960. u jedinoj disciplini, utrci na 20&nbsp;km, kada je osvojio predzadnje 29-o mjesto s 14 promašaja i zaostatkom od 35:29.2&nbsp;min iza švedskog biatlonca Klasa Lestandera, koji je utrku završio bez promašaja.

#### Skijaško trčanje 
Moore je u skijaškom trčanju nastupio tri puta na olimpijskim igrama i to na: ZOI 1956, ZOI 1960. i ZOI 1964. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo mu je predzadnje 30-o mjesto na ZOI 1960. u utrci 50&nbsp;km, kada je sa zaostatkom od 44:09.0&nbsp;min bio spooriji od finskog skijaša Kalevija Hämäläinena. Na ZOI 1964. u štafeti s Johnom Dentom, Davidom Reesom i Roderickom Tuckom osvojio je predzadnje 14-o mjesto.

### Svjetsko prvenstvo 
John Moore je od SP 1959. do SP 1963. nastupio četiri puta na Svjetskim prvenstvima. Najbolji rezultat mu je 28-o mjesto na na SP 1959. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s 30 promašaja i zaostatkom od 36:55.0&nbsp;min bio iza pobjednika Vladimira Melanjina; te na SP 1961. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s 22 promašaja i zaostatkom od 25:21.0&nbsp;min bio iza pobjednika Kalevija Huuskonena. U ekipnim utrkama je na SP 1962. u ekipnoj utrci s Robertom Hollandom i Johnom Dentom osvojio zadnje, deseto mjesto.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1964.  

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1933.
Kategorija:Umrli 2017.
Kategorija:Biografije, Aldershot
Kategorija:Britanski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1960.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1964.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1956.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1960.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1964.
Kategorija:Britanski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Britanski olimpijci u skijaškom trčanju
Gabriella Tucci

**Gabriella Tucci** (4. august 1929 – 9. juli 2020) bila je italijanska operna sopranistica, koja je bila posebno povezana s italijanskim repertoarom i nastupala u poznatim opernim kućama širom svijeta. Pojavila se u 11 Verdijevih uloga u okviru 13 sezona u Metropolitan operi, igrajući Violettu u operi "La traviata" i Desdemonu u Otellu.

## Život 
mini|Gabriella Tucci
Rođena je u Rimu gdje se i školovala na Akademiji Santa Cecilia kod Leonarda Filonija, za kojeg se kasnije udala.  „Bila je to Mimì gospođice Tucci koja je večeri dala svoju najtopliju nijansu. Sopranistica možda nema najzavodljiviji glas, ali – izuzev nekoliko tonova van intonacije – koristila ga je dirljivo u mnogim izvrsnim frazama. Vitka i lijepa, stvorila je potpun lik – čas stidljiva, čas dirljiva, čas ushićena – uvijek uvjerljiva.“ Tucci je također nastupala u Operi u Rimu, Areni u Veroni, Njen repertoar obuhvatao je ukupno osamdeset uloga, uključujući i one na engleskom, francuskom, njemačkom i ruskom jeziku.

Umrla je u Rimu u devedesetoj godini života.

## Diskografija 
### CD 
* Verdi: *Il trovatore*, dirigent. Thomas Schippers, EMI
* Leoncavallo: *Pagliacci* (zajedno s Mascagnijevom *Cavalleria rusticana* ), dirigent. Francesco Molinari-Pradelli, Decca

### DVD 
* Leoncavallo: *Pagliacci*, dirigent. Giuseppe Morelli, VAI
* Verdi: *Aida*, dirigent. Franco Capuana, VAI
* Verdi: *Otello*, dirigent. Alberto Erede, VAI

## Reference 
## Bibliografija 
* *Enciklopedija Metropolitanske opere* (Simon i Schuster, New York 1987).
* ''Guide de l'opéra*, Les indispensables de la musique (Fayard, 1995).

## Vanjski linkovi 
* 
* 
* "Gabriella Tucci, 90, Dies; Italian Soprano and Met Opera Mainstay". *The New York Times'', 17 July 2020
* "Fallece Gabriella Tucci a los 90 años" (in Spanish) beckmesser.com, 12 July 2020
* , from Verdi's *Messa da Requiem*; with Janet Baker, George Szell conducting the Cleveland Orchestra

Kategorija:Umrli 2020.
Kategorija:Rođeni 1929.
Kategorija:Soprani
Kategorija:Italijanski operski pjevači
Roderick Tuck

**Roderick Tuck** rođen 28. maja 1934. u Portsmouthu, bio je  britanski biatlonac i skijaš-trkač. Umro je 10. maja 2006.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Tuck je nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1964. Najbolji rezultat ostvario je na ZOI 1964. u jedinoj disciplini, utrci na 20&nbsp;km, kada je osvojio 43-o mjesto s devet promašaja i zaostatkom od 31:28.7&nbsp;min iza sovjetskog biatlonca Vladimira Melanjina, koji je utrku završio bez promašaja.

#### Skijaško trčanje 
Tuck je u skijaškom trčanju nastupio samo jednom na olimpijskim igrama i to na ZOI 1964. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo mu je predzadnje 55-o mjesto u utrci na 30&nbsp;km, kada je sa zaostatkom od 17:01.9&nbsp;min bio sporiji od finskog skijaša Eeroa Mäntyranta. Na ZOI 1964. u štafeti s Johnom Dentom, Davidom Reesom i Johnom Mooreom osvojio je predzadnje 14-o mjesto.

### Svjetsko prvenstvo 
Roderick Tuck je nastupio samo jednom na Svjetskim prvenstvima. Najbolji rezultat mu je 43-o mjesto na na SP 1965. u utrci na 20&nbsp;km, kada je s 14 promašaja i zaostatkom od 21:15.0&nbsp;min bio iza pobjednika Olava Jordeta. U ekipnim utrkama nije nastupao.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestao se baviti 1965.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1934.
Kategorija:Umrli 2006.
Kategorija:Biografije, Portsmouth
Kategorija:Britanski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1964.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1964.
Kategorija:Britanski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Britanski olimpijci u skijaškom trčanju
Preambula Povelje Ujedinjenih nacija

**Preambula Povelje Ujedinjenih nacija** je početak Povelje Ujedinjenih nacija iz 1945. 

## Historija 
Jan Smuts iz Južnoafričke Republike prvobitno je napisao uvodne redove Preambule kao: "Visoke ugovorne strane, odlučne da spriječe ponavljanje bratoubilačkog sukoba koji je dva puta u našoj generaciji donio neizrecivu tugu i gubitak čovječanstvu...", što bi bilo slično uvodnim redovima Pakta Društva naroda. Nakon značajne rasprave na Konferenciji Ujedinjenih nacija o međunarodnoj organizaciji, održanoj u San Franciscu, posebno sovjetskog insistiranja da se u Povelju uključi formulacija o jednakim pravima i samoopredjeljenju naroda, Preambula je značajno izmijenjena.

Uvodnu frazu "Mi, narodi Ujedinjenih nacija...", koja odražava preambulu Ustava Sjedinjenih Američkih Država, predložili su američki delegati konferencije Virginia Gildersleeve i Sol Bloom. Uvodna fraza "U većoj slobodi" postala je naslov prijedloga reforme UN-a sedmog generalnog sekretara, Kofija Annana.

## Tekst 
Preambula glasi:

## Također pogledajte 
*Nirnberški principi

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Preambula povelje Ujedinjenih nacija: kaligrafski rukopis Hermanna Zapfa. Frankfurt na Majni, 1960.. Morgan Library & Museum, New York.

0
Poglavlje II Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje II Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se članstvom u organizaciji Ujedinjenih nacija (UN). Članstvo je otvoreno za prvobitne potpisnice i "sve ostale miroljubive države" koje prihvataju uslove i obaveze utvrđene u Povelji Ujedinjenih nacija i, "po mišljenju Organizacije, sposobne su i voljne da ispune te obaveze". Prema Poglavlju II Povelje, da bi bila primljena u UN, zemlja prvo mora biti preporučena od strane Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija, a zatim odobrena glasanjem Generalne skupštine Ujedinjenih nacija. Osim toga, prijemu se ne smije protiviti nijedna od pet stalnih članica Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija (Kina, Francuska, Rusija, Ujedinjeno Kraljevstvo i Sjedinjene Američke Države), ponekad nazivanih Stalna petorka ili P5.

Prijem u članstvo u UN-u smatra se važnim pokazateljem suvereniteta i legitimne državnosti, posebno za mikrodržave. Neke države imaju vlade koje su neslužbeno priznate kao nezavisne, poput Republike Kine na Tajvanu, ali nisu primljene u Ujedinjene nacije zbog veta članice P5. Tokom Hladnog rata, Sjedinjene Američke Države i Sovjetski Savez nisu dozvoljavali prijem rivalskih blokova u UN. Kada su počeli dozvoljavati tim zemljama da se pridruže, to je dovelo do perioda velikog širenja članstva u UN-u, posebno kako se povećavao broj kolonija koje su sticale nezavisnost.

Poglavlje II također predviđa suspenziju i isključenje država članica, te vraćanje prava, od strane Generalne skupštine na preporuku Vijeća sigurnosti. Vlada Republike Kine dovela je u pitanje zakonitost Rezolucije 2758 Generalne skupštine Ujedinjenih nacija, kojom je Narodna Republika Kina proglašena legitimnim nosiocem kineskog mjesta, budući da je rezolucijom delegacija Tajvana isključena bez preporuke koju je pokrenulo Vijeće sigurnosti (čiji je Tajvan bio jedan od osnivača). Izrael je 2005. pozvao na izbacivanje Irana iz Ujedinjenih nacija na osnovu stava da je Iran "uporno kršio" principe Povelje Ujedinjenih nacija pozivajući na uništenje Izraela, čime je ispunio kriterije za izbacivanje definisane u Poglavlju II, članu 6.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

2
Poglavlje III Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje III Povelje Ujedinjenih nacija** utvrđuje glavne organe Ujedinjenih nacija i najavljuje politiku nediskriminacije po osnovu spola pri zapošljavanju u Ujedinjenim nacijama.

## Član 7 
Navedeni su istim redoslijedom kao što se u Povelji pojavljuju poglavlja koja detaljno opisuju njihov sastav, funkcije i ovlaštenja. Stavljanje Generalne skupštine na prvo mjesto na listi vjerovatno je posljedica namjere osnivača da Generalna skupština Ujedinjenih nacija bude "prva grana" ili jezgro sistema Ujedinjenih nacija. 

Poglavlje III uspostavlja:

* Generalnu skupštinu Ujedinjenih nacija;
* Vijeće sigurnosti Ujedinjenih nacija;
* Ekonomsko i socijalno vijeće Ujedinjenih nacija;
* Starateljsko vijeće Ujedinjenih nacija;
* Međunarodni sud pravde; i
* Sekretarijat Ujedinjenih nacija.

## Član 8 
Osim toga, Poglavlje III ovlašćuje osnivanje pomoćnih tijela ovim organima, koja su obično također ovlaštena u poglavljima koja se odnose na te glavne organe. Poglavlje III također sadrži odredbu o jednakim mogućnostima kojom se zabranjuju "ograničenja podobnosti muškaraca i žena da učestvuju u bilo kojem svojstvu i pod uslovima jednakosti u njenim glavnim i pomoćnim organima". Poglavlje III uspostavlja složeniju organizacijsku strukturu od Člana 2 Pakta Društva naroda, koji je jednostavno predviđao: "Djelovanje Društva naroda prema ovom Paktu vršit će se putem Skupštine i Vijeća, sa stalnim Sekretarijatom", uspostavljajući sistem od tri organa, za razliku od sistema od šest organa.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

3
Poglavlje VIII Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje VIII Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se regionalnim aranžmanima. Ono ovlašćuje regionalne organizacije (kao što je Afrička unija) i čak zahtijeva pokušaje rješavanja sporova putem takvih agencija (ako su dostupne) prije intervencije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija. Međutim, Član 53. predviđa da se "nikakva prinudna akcija ne smije poduzeti u okviru regionalnih aranžmana ili od strane regionalnih agencija bez ovlašćenja Vijeća sigurnosti".

Poglavlje VIII spominje neprijateljske države, koje su bile sile poput Japana i Njemačke koje su ostale neprijatelji potpisnica UN-a u vrijeme proglašenja Povelje Ujedinjenih nacija (u posljednjim mjesecima Drugog svjetskog rata sredinom 1945). Bilo je prijedloga da se ove reference uklone, ali nijedan nije urodio plodom. Poglavlje VIII analogno je Članu 21 Pakta Društva naroda, koji predviđa: "Ništa u ovom Paktu neće se smatrati utjecajem na valjanost međunarodnih obaveza, kao što su ugovori o arbitraži ili regionalni sporazumi poput Monroeove doktrine, za osiguranje održavanja mira."

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

8
Poglavlje IX Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje IX Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se međunarodnom ekonomskom i socijalnom saradnjom. Član 55. odražava filozofiju Ujedinjenih nacija da treba uložiti napore kako bi se uticalo na temeljne uzroke rata:

S ciljem stvaranja uslova stabilnosti i blagostanja koji su neophodni za mirne i prijateljske odnose među narodima zasnovane na poštovanju principa jednakih prava i samoopredjeljenja naroda, Ujedinjene nacije će promovisati:
:a. viši životni standard, punu zaposlenost i uslove ekonomskog i socijalnog napretka i razvoja;
:b. rješenja međunarodnih ekonomskih, socijalnih, zdravstvenih i srodnih problema; i međunarodnu kulturnu i obrazovnu saradnju; i
:c. univerzalno poštovanje i poštivanje ljudskih prava i osnovnih sloboda za sve.

Član 56. zahtijeva od članica da "preduzmu zajedničke i odvojene akcije u saradnji sa Organizacijom radi postizanja ciljeva utvrđenih u članu 55." S obzirom na različite socioekonomske filozofije i sisteme koje su promovirali blokovi predvođeni Sjedinjenim Američki Državama i Sovjetskim Savezom, ovo je bio ambiciozan cilj. UNESCO i slične specijalizovane agencije su stavljene pod okrilje Ujedinjenih nacija u skladu s odredbama ovog poglavlja. Poglavlje IX je analogno Članu 23. Pakta Društva naroda, iako se u Povelji Ujedinjenih nacija ne spominju opijum i druge opasne droge.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

9
Poglavlje X Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje X Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se Ekonomskim i socijalnim vijećem Ujedinjenih nacija (ECOSOC). Prvobitno je Član 61. predviđao da će ECOSOC imati 18 članica, ali je Povelja 1965. izmijenjena kako bi se ECOSOC proširio na 27 članica, prije nego što je 1971. izmijenjena i uključila 54 članice. Članove ECOSOC-a bira Generalna skupština na postepeni trogodišnji mandat i imaju pravo na trenutni reizbor. To omogućava zemljama poput Sjedinjenih Američkih Država da budu de facto stalne članice. Član 62. ovlašćuje ECOSOC da "izrađuje ili pokreće studije i izvještaje u vezi s međunarodnim ekonomskim, socijalnim, kulturnim, obrazovnim, zdravstvenim i srodnim pitanjima" i da daje preporuke "koje promovišu poštovanje i poštivanje ljudskih prava i osnovnih sloboda za sve". Može pripremati nacrte konvencija i sazivati ​​međunarodne konferencije – među kojima je, na primjer, bila konferencija u New Yorku 1961. na kojoj je izrađena Jedinstvena konvencija o opojnim drogama. Član 64. daje ECOSOC-u istovremeno ovlaštenje, zajedno s Generalnom skupštinom, da prima izvještaje od specijaliziranih agencija, pod uslovom da predmetna materija spada u nadležnost ECOSOC-a. Član 68. mu daje ovlaštenje da "osnuje komisije u ekonomskim i socijalnim oblastima i za promociju ljudskih prava".

## Član 71 
Član 71. čini osnovu za dodjeljivanje konsultativnog statusa nevladinim organizacijama.[1] Na osnivačkoj konferenciji Ujedinjenih naroda u San Franciscu 1945. prisustvovali su predstavnici 1.200 dobrovoljnih organizacija, a ovaj član je osigurao mehanizam za kontinuirano učešće.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

10
Poglavlje XI Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje XI Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se nesamoupravnim teritorijama.

Referenca na "teritorije čiji narodi još nisu postigli punu mjeru samouprave" odražava rastući osjećaj neizbježnosti s kojim se počelo gledati na političku nezavisnost ovih zemalja. Konkretno, Član 73. zahtijeva od zemalja koje upravljaju tim kolonijama "da razvijaju samoupravu, da vode računa o političkim težnjama nacija i da im pomažu u progresivnom razvoju njihovih slobodnih političkih institucija". Drugi glavni cilj koji se objašnjava ovim poglavljem je politički, ekonomski, društveni i obrazovni razvoj ovih zemalja. Član 74. se odnosi i na zemlje koje upravljaju i na kolonije kao na one koje imaju slične dužnosti prema zajednici nacija: "Članice Ujedinjenih nacija se također slažu da njihova politika u pogledu teritorija na koje se ovo poglavlje primjenjuje, ne manje nego u pogledu njihovih metropolitanskih područja, mora biti zasnovana na općem principu dobrosusjedstva, uzimajući u obzir interese i dobrobit ostatka svijeta u društvenim, ekonomskim i komercijalnim pitanjima."

## Dodatne rezolucije 
Nesamoupravne teritorije su dostigle punu mjeru samouprave u skladu s rezolucijom 1541 (XV) iz 1960: "Principi koji bi trebali voditi članice pri određivanju da li postoji obaveza dostavljanja informacija predviđenih članom 73. e Povelje" kada su:
* postale suverene nezavisne države
* slobodno se pridružile nezavisnoj državi
* integrirale se s nezavisnom državom

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

11
Izabela, lorenska vojvotkinja

**Izabela** (francuski: *Isabelle*) (1400 – 28. februar 1453) bila je francuska plemkinja i vojvotkinja Lorene, kao i napuljska kraljica supruga. Poznata je i kao regentica Napulja.

## Lorena 
160px|mini|Prikaz kraljice Izabele
Opisana kao lijepa i mudra žena, Izabela je bila kćerka Karla II, vojvode Lorene i gospe Margarete. Izabela je oca naslijedila 25. januara 1431. godine te je vladala Lorenom do svoje smrti.

## Brak 
24. oktobra 1420, Izabela se udala za Renata Anžuvinca, člana kuće Valois-Anjou. Bračni ugovor pominje da će Izabela naslijediti Lorenu, a Renato Bar, dok će dijete naslijediti imanja i ujediniti ih. Par je dobio desetoro djece – najpoznatije je dijete Margareta Napuljska, kraljica Engleske. Margaretina starija sestra bila je Jolanda, lorenska vojvotkinja, lik u drami *Kong Renés Datter*.

## Izvori 
*Kekewich, Margaret L. 2008. *The Good King: Rene of Anjou and Fifteenth Century Europe*.
Kategorija:Valojevci
Kategorija:Regenti
Poglavlje XII Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje XII Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se međunarodnim sistemom starateljstva. Reafirmiše dvostruke ciljeve pomenute u Poglavlju XI da "promoviše politički, ekonomski, društveni i obrazovni napredak stanovnika teritorija pod poverenjem, i njihov progresivni razvoj ka samoupravi ili nezavisnosti". Također predviđa da se sistem starateljstva primenjuje na:

* teritorije koje se sada drže pod mandatom;
* teritorije koje mogu biti odvojene od neprijateljskih država kao rezultat Drugog svjetskog rata; i
* teritorije koje su države odgovorne za njihovu administraciju dobrovoljno stavile u sistem.

Prijava nije automatska, ali sistem starateljstva nije nametnut Poveljom ni na jednoj teritoriji. Njegova primjena prepuštena je naknadnim sporazumima između država koje su direktno uključene. Iako danas ne postoje teritorije kojima se upravlja po ovom sistemu, država bi teoretski mogla staviti jednu od svojih teritorija pod sistem starateljstva. Članovi 82-85. Povelje spominju "strateške oblasti" teritorija.

Sistem starateljstva se neće primjenjivati ​​na teritorije koje su postale članice Ujedinjenih nacija, samo na teritorije suverene jednakosti.

Član 79. Poglavlja XII kritikovan je zbog dvosmislenog jezika.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

12
Poglavlje XIII Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje XIII Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se Starateljskim vijećem Ujedinjenih nacija. On garantuje svakoj od pet stalnih članica Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija mjesto u Starateljskom vijeću (iako bez veta), kao i onima koji upravljaju zemljama od povjerenja, kao i onoliko drugih članova koje bira Generalna skupština Ujedinjenih nacija koliko je potrebno da bi u Starateljskom vijeću imao jednak broj zemalja koje upravljaju  i onima koje ne upravljaju teritorijama pod starateljstvom. Starateljsko vijeće je dužno sačiniti godišnji izvještaj Generalnoj skupštini o svakoj teritoriji pod starateljstvom. Sa svim teritorijama koje su stekle nezavisnost, Starateljsko vijeće je danas u osnovi neaktivno. Bilo je prijedloga da se ono transformiše u Starateljsko vijeće globalnih zajedničkih dobara (tj. okoliša), iako je Kofi Annan preporučio njegovo potpuno ukidanje u svom izvještaju, U većoj slobodi.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

13
Poglavlje XIV Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje XIV Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se Međunarodnim sudom pravde (Svjetski sud). Većina odredbi koje se odnose na Svjetski sud sadržana je u Statutu Međunarodnog suda pravde, koji je priložen uz Povelju. Član 93. kaže da su sve članice Ujedinjenih nacija članice Svjetskog suda. Član 94. zahtijeva od svih članica da se pridržavaju odluka Svjetskog suda u svim slučajevima u kojima su strana, a Vijeću sigurnosti UN-a daje ovlaštenje da takve odluke provodi. Svjetski sud je također ovlašten da izdaje savjetodavna mišljenja na zahtjev. Poglavlje XIV je analogno članu 14. (i donekle, članu 13) Pakta Društva naroda.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

14
Poglavlje XV Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje XV Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se Sekretarijatom Ujedinjenih nacija. On imenuje Generalnog sekretara kao glavnog administrativnog službenika organizacije, što uključuje osoblje Ekonomskog i socijalnog vijeća, Starateljskog vijeća i drugih organa. Poglavlje XV je analogno članu 6. Pakta Društva naroda.

## Član 98 
Slično kao što Ustav Sjedinjenih Američkih Država zahtijeva od američkog predsjednika da preda govor o stanju Unije američkom Kongresu, član 98. Povelje Ujedinjenih nacija zahtijeva od generalnog sekretara da "sačini godišnji izvještaj Generalnoj skupštini o radu Organizacije".

## Član 99 
Član 99. ovlašćuje generalnog sekretara da "skrene pažnju Vijeću sigurnosti na bilo koju stvar koja po njegovom mišljenju može ugroziti održavanje međunarodnog mira i sigurnosti". Rijetko se poziva. Neki od puta kada se poziva uključuju:

* 1960: Dag Hammarskjöld u vezi s krizom u Kongu, što je dovelo do raspoređivanja 20.000 mirovnih snaga UN-a.
* 1971: U Thant u vezi sa oslobodilačkim ratom Bangladeša i njegovim potencijalom širenja na cijeli indijski potkontinent.

## Član 101 
Član 101. navodi da Generalni sekretar ima ovlašćenje da donosi odluke o zapošljavanju osoblja Sekretarijata. U njemu se utvrđuju kriteriji za zapošljavanje u Ujedinjenim nacijama, navodeći: "Najvažnija pažnja pri zapošljavanju osoblja i pri određivanju uslova službe biće neophodnost obezbjeđivanja najviših standarda efikasnosti, kompetentnosti i integriteta. Dužna pažnja će se posvetiti važnosti zapošljavanja osoblja na što široj geografskoj osnovi."

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

15
Poglavlje XVII Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje XVII Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se prijelaznim sigurnosnim aranžmanima vezanim za Drugi svjetski rat, koji se bližio kraju u vrijeme proglašenja Povelje. Izuzeće od odredbi Povelje o miru i sigurnosti, ona omogućava zemljama članicama da nastave s napadima na Japan i druge neprijateljske države do kraja rata.

## Član 106 
Sve dok stupanje na snagu posebnih sporazuma tipa navedene u članu 43 ne omogući Vijeću sigurnosti da, po njegovom mišljenju, započne izvršavanje odgovornosti koje su mu dodijeljene članom 42, strane u Moskovskoj deklaraciji potpisane 30. oktobra 1943, u Moskvi i Francuska, u skladu sa stavom 5. te Deklaracije, konsultuju se jedna s drugom, kako je potrebno, u cilju zajedničkog poduzimanja mjera koje mogu biti neophodne za održavanje međunarodnog mira i sigurnosti u ime Organizacije.

## Član 107 
Nijedna radnja preduzeta ili odobrena od strane vlada odgovornih za takvu akciju kao posljedicu Drugog svjetskog rata u odnosu na državu koja je bila neprijatelj države potpisnice ove Povelje tokom tog rata neće biti ukinuta ili zabranjena ovom Poveljom.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

17
Poglavlje XIX Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje XIX Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se ratifikacijom i potpisima Povelje Ujedninjenih nacija.

Pod uslovom da Povelja stupi na snagu nakon što ju ratifikuje stalnih pet članica Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija i većina drugih država potpisnica, i da će utvrditi povezane procedure, kao što je davanje overenih kopija vladama koje ratifikuju.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

19
Poglavlje XVI Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje XVI Povelje Ujedinjenih nacija** sadrži razne odredbe koje zabranjuju tajne ugovore, uspostavljaju Povelju Ujedinjenih nacija kao vrhovnu nad svim drugim ugovorima i predviđaju privilegije i imunitete zvaničnika i predstavnika Ujedinjenih nacija.

## Član 102 
Član 102. zabranjuje tajne ugovore. Prema ovom članu, svi međunarodni ugovori moraju biti registrovani i objavljeni od strane Sekretarijata. U članu se također navodi da su tajni ugovori zaključeni kršenjem ove odredbe neprovedivi pred tijelima UN-a. Vjerovalo se da su tajni ugovori igrali ulogu u događajima koji su doveli do Prvog svjetskog rata. U skladu s tim, američki predsjednik Woodrow Wilson je predložio njihovu zabranu 1910-ih, a Društvo naroda je stvorila poseban biro za registraciju ugovora pod Generalnim sekretarom Društva naroda i odvojila dio časopisa *League of Nations Journal* za javnost o ugovorima. Član 18. Pakta Društva naroda navodi da "Svaki ugovor ili međunarodni angažman koji kasnije sklopi bilo koja članica Društva će se odmah registrovati u Sekretarijatu i što je prije moguće od njega. Nijedan takav ugovor ili međunarodni angažman neće biti obavezujući dok se ne registruju", tako da je član 102. u osnovi nastavak ove politike.

## Član 103 
Član 103. kaže da obaveze članica prema Povelji UN imaju prednost nad njihovim obavezama prema bilo kojem drugom ugovoru. Dakle, zemlje ne mogu koristiti druge ugovore (kao što je Sjevernoatlantski ugovor) da nadjačaju svoje obaveze iz Povelje UN-a, što je činjenica koja je korištena da se dovede u pitanje zakonitost vojnih akcija vođenih pod pokroviteljstvom regionalnih ugovornih organizacija, kao što je NATO-ovo bombardiranje SR Jugoslavije 1999. Slično, vlade kiparskih Grka i Grčke su tvrdile da je turska vojna intervencija, iako je odobrena Sporazumom o garanciji iz 1960. da održi status quo na Kipru (vidi Kiparski spor), bila zabranjena zabranama upotrebe sile Poveljom UN-a, koje su bile vrhovne prema članu 103. Član 103. je također upotrijebio Vijeće sigurnosti, donošenjem Rezolucije 1696, da ospori iransko pravo na obogaćivanje urana prema Sporazumu o neširenju nuklearnog oružja.

Član 103. analogan je članu 20. Pakta Društva naroda, u kojem se navodi da se "Članovi Društva pojedinačno slažu da se ovaj Pakt prihvata kao ukidanje svih obaveza ili dogovora *Inter se* koji nisu u skladu sa njegovim uslovima, i svečano se obavezuju da ubuduće neće ulaziti u bilo kakve angažmane koji nisu u skladu sa njegovim uslovima." Namjera oba člana bila je da se uspostavi "super-ugovor" na isti način na koji klauzula o supremaciji u Ustavu Sjedinjenih Američkih Država utvrđuje Ustav kao vrhovni zakon zemlje. Ovo tumačenje je potvrdio Međunarodni sud pravde.

## Članovi 104. i 105 
Članovi 104. i 105. predviđaju privilegije i imunitete UN-a i njihovih zvaničnika i predstavnika. Upotreba ovog imuniteta bila je predmet nekih sporova, jer su diplomate UN-a prikupile 18 miliona dolara neplaćenih parking karata između 1997. i 2002.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

16
Poglavlje XVIII Povelje Ujedinjenih nacija

**Poglavlje XVIII Povelje Ujedinjenih nacija** bavi se amandmanima. Proces je u suštini modeliran nakon procesa amandmana na Ustav Sjedinjenih Američkih Država u tome što:

* Za usvajanje je potrebna dvotrećinska većina;
* Potrebna je ratifikacija od strane supervećine odgovarajućih država;
* Postoje dva načina predlaganja amandmana;
* Češći od ovih metoda je da "prvi ogranak" (u slučaju Ujedinjenih nacija, Generalna skupština) podnese amandman državama;
* Drugi metod, koji se zapravo ne koristi u praksi, je sazivanje konvencije radi predlaganja amandmana.
* Sama procedura izmjena i dopuna sadrži odredbu koja ne dozvoljava državama (u slučaju UN-a, stalnih pet članica Vijeća sigurnosti UN-a) da budu lišene prava glasa (u ovom slučaju veta i/ili stalnog članstva u VSUN) bez njihovog pristanka. (Ovo je analogno ukorijenjenoj klauzuli sadržanoj u Članu 5. Ustava Sjedinjenih Država).

Bilo je nekoliko amandmana na Povelju Ujedinjenih nacija od 1945, uglavnom da odražavaju povećanje veličine organizacije. Međutim, osnovna struktura je ostala ista. Bez obzira na to, proces izmjena i dopuna Ujedinjenih nacija nedvojbeno favorizira fleksibilnost i kontinuirano postojanje organizacije više od procesa amandmana Društva naroda koji je određen članom 26. Pakta Društva naroda, koji kaže: "Amandmani na ovaj pakt stupit će na snagu kada ih ratifikuju članovi Društva čiji predstavnici čine Vijeće i većina članova Društva. Izmjena i dopuna obavezuje svakog člana Društva koji izrazi svoje neslaganje s tim, ali u tom slučaju prestaje biti član Društva."

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Tekst Povelje

18