Bartolomeo Bulgarini

**Bartolomeo Bulgarini** (1300. (ili 1310.) – 1378.) bio je italijanski slikar iz perioda kasne gotike i pripadnik sijenske škole, aktivan prije i poslije izbijanja epidemije kuge između 1338. i 1378.
Bio je jedan od najpoznatijih sijenskih slikara u decenijama koje su obuhvatale sredinu 14. vijeka  i još za života priznat kao jedan od najtalentovanijih sijenskih slikara tog vremena i jedini iz svoje generacije kojeg je spomenuo Giorgio Vasari.
Bio je pripadnik sijenske slikarske škole, radeći u italijansko-bizantijskom stilu na zlatnoj podlozi. Sa svojim savremenicima, Simoneom Martinijem, Pietrom i Ambrogiom Lorenzettijem i drugima, bio je dio generacije koja je slijedila Duccia.

## Biografija i karijera 
### Rane godine (1330-40) 
Vrlo malo se zna o Bartolomeovom životu. Na osnovu pisanih dokumenata, istraživači povezuju imena Bartolomea, sina gospodina Simonea Bulgarinija, aristokrate koji je obavljao nekoliko važnih položaja u Sienskoj komuni. Neki istraživači u tom smislu vjeruju da se Bartolomeo radi zabave bavio slikarstvom, kako i dolikuje aristokrati. Međutim, dokumenti pokazuju da je umjetnost bila njegovo glavno zanimanje i da je bio plaćen za svoj rad. Nema podataka o njegovom školovanju u bilo kojoj slikarskoj radionici. Iz analize njegovih djela proizilazi da je u početku mogao biti učenik Ugolina di Neria, ali je kasnije došao pod utjecaj djela Pietra Lorenzettija i Simonea Martinija.

Giorgio Vasari spominje Bartolomea Bulgarinija u svojoj knjizi *"Biografije najvažnijih slikara, kipara i arhitekata"*. On izvještava da je Bartolomeo bio učenik Pietra Lorenzettija, pa čak i naslikao portret svog učitelja, koji se ranije čuvao u Sieni.
Prvi dokument koji spominje Bartolomea pojavljuje se 1338. kada je dobio narudžbu za izradu slike na zidu sijenske riznice. Tako je u više navrata u narednim godinama, primao uplate za oslikavanje drvenih korica računovodstvenih knjiga gradskog ureda Siene (Biccherne, ili tzv. tavolette di Biccherna). Kao i drugi sijenski slikari tog vremena i Bulgarini je slikao djela na religiozne teme,a danas se njegovom kistu pripisuje prilično širok raspon djela, među kojima su potpuno sačuvana raspeća, poliptisi, triptisi i drugo.

Jedno od njegovih najranijih djela su dva "Raspeća' iz 1330. te 1335-40 i "Sveta Katarina aleksandrijska" naslikana približno 1335. (pogledati galeriju).
Ovo djelo nekada je bilo dio oltarnog poliptiha koji se prvobitno nalazio u crkvi San Cerbone u toskanskom gradu Lucca, a danas se čuva u Nacionalnoj galeriji u Washingtonu D.C. Druga dva sačuvana panela s ovog oltarnog poliptiha nalaze se u Sieni. Njegov stil u prvim slikarskim djelima odražava utjecaj dva velika sijenska umjetnika ranije generacije: dekorativnu briljantnost Duccia i jednostavne, teže figure i nježnu humanost Pietra Lorenzettija.
Još jedno djelo iz približno 1335. je "Madona s djetetom i svecima" (poznato i kao "Fogliano triptih"), danas u Pinacoteci Nazionale u Sieni.

## Galerija 

Datoteka:Bartolomeo Bulgarini. Crucif. c.1330 Hermitage, Sanct Peterburg.jpg|"Raspeće", Ermitaž muzej, Sankt Peterburg, 1330.
Datoteka:Bartolomeo Bulgarini - Paneelschildering "Kruisiging met Maria en Johannes" op hout door Bartolomeo Bulgarini, circa 1335-1340, Siena - 0019 - Huis Bergh.jpg|"Raspeće", Huis Berg, dvorac u Nizozemskoj, 1335-40
Datoteka:Ugilino Lorenzetti Ste Cathérine.gif|thumb|"Sveta Katarina aleksandijska", Nacionalna galerija u Washintonu D.C. približno 1335.
Datoteka:Bartolomeo Bulgarini. The-madonna-and-child-with-saints. about 1335. Siena, Pinacoteca Nazionale.jpg|"Madona s djetetom i svecima" ("Fogliano triptih"), Pinacoteca Nazionale, Siena, 1335.

### 1341-50 
Tokom ovog perioda Bulgarini je bio aktivan i u drugim italijanskim gradovima, a potvrda njegovog uspjeha je dokument iz Pistoje 1348–1349. koji ga svrstava ga među najbolje toskanske slikare tog vremena zajedno s Jacopom di Minom del Pellicaiom i firentincima Taddeom Gaddijem, Stefanom Fiorentinom i Andreom Orcagnom.
Veliki udarac slikarskoj sceni Siene (kao i drugim italijanskim gradovima) bilo je izbijanje epidemije kuge 1348. kada su umrli neki od najznačajnijih predstavnika sijenske škole (među kojima i braća Lorenzetti). Preživivši ovu opaku bolest, Bulgarini je po svoj prilici vodio najveću umjetničku radionicu u Sieni, gdje su nastajala djela mnogih poznatih sijenskih majstora. 
Jedno od njih je poliptih, danas dio rastavljenog oltara čiji se fragmenti čuvaju u Muzeju Pinacoteca Nazionale u Sieni, a prikazuju Madonu s djetetom na prijestolju, svetog Grgura Velikog i svetog Ivana Evangelistu, te Uffizi Galerija s panelom na kojem je naslikan lik svetog Petra. 
Poliptih se vjerovatno nalazio iznad jednog od oltara u crkvi Santissima Annunziata u bolnici Santa Maria della Scala. 
Vjerovatno je imao najmanje pet dijelova i nekom vrstom predele na dnu sastavljene od do pojasa prikazanih svetaca, završenu s nekoliko sima na vrhu, koji su do danas izgubljeni.

Uradio je i više narudžbi (pictura unius tovaglie) za sjedište sijenske gradske vlade Palazzo Publico. Također, naslikao je 1349. nekoliko freski zajedno sa slikom Madone na gradskoj kapiji (Porta Camollia), koje do danas nisu sačuvane. 
Tondo ima umetnutu originalnu sliku bradatog muškarca (vjerovatno starozavjetnog sveca), djelo koje se pripisuje Bulgariniju.
Ranih 1340-ih on je naslikao poliptih za porodicu Covoni u Firenci, moguće za porodičnu kapelu u Bazilici svetog križa. Historičari umjetnosti pretpostavljaju da je slika bradatog sveca pripadala gornjem dijelu Covoni poliptiha. Svečev delikatno izrađen oreol sličan je ukrasu urezanom na fragmentarnoj ploči anđela, za koju se također smatra da potječe s tog poliptiha, a njegova ramena su uokvirena s dvije vertikalne linije malih, kružnih ureza, što sugerira da je ovaj tondo nekada bio pravougaonog ili možda zabatnog oblika.

## Galerija 

Datoteka:Bartolomeo Bulgarini. The Berenson Polyptych. 1340s. Villa I Tatti. Florence..jpg|"Berenson poliptih", Villa I Tatti, Firenca, 1340-e
Datoteka:Madonna and Child Enthroned with a Female Martyr and St. John the Baptist, Bartolomeo Bulgarino, c. 1340-1345 AD, tempera on wood - Museo Nacional Centro de Arte Reina Sofía - Madrid, Spain - DSC08533.JPG|"Madona s djetetom, kršćanskom mučenicom i svetim Ivanom Krstiteljem", tempera na drvu, Museo Nacional Centro de Arte Reina Sofía, Madrid, 1340-45
Datoteka:Ugolino-Lorenzetti - Calvary - WGA23264.jpg|"Golgota", tempera na panelu, dimenzije 92 x 56&nbsp;cm, Ermitaž muzej, Sankt Peterburg, 1340-60
Datoteka:Botticelli - Portrait of a Young Man Holding a Roundel.jpg|""Portret mladića koji drži tondo" (djelo Sandra Botticellija s portretom sveca u donjem lijevom uglu, koji je ranih 1340-ih naslikao Bartolomeo Bulgarini)", privatna kolekcija 
Datoteka:Bartolomeo bulgarini, madonna col bambino e s. giovanni, 1350 ca., da s. cerbone lu 01.JPG|"Madona s djetetom" i "Sveti Ivan Krstitelj", Museo Nazionale di Villa Guinigi,
Lucca, oko 1350. 
Datoteka:Bartolomeo bulgarini, maddalena, da s.cerbone a lucca.JPG|"Marija Magdalena", Kapitolski muzeji, oko 1350.
Datoteka:Bartolomeo bulgarini, san bartolomeo, da s.cerbone a lucca 2.jpg|"Sveti Bartolomej", Kapitolski muzeji, oko 1350.
Datoteka:Bartolomeo bulgarini, Saints Matthias and Thomas.JPG|"Sveti Matija i Tomo", Metropolitan, oko 1350.
Datoteka:Bartolomeo Bulgarini. The Sestano Altarpiece. before 1350. Pinacoteca Nazionale, Siena.jpg|"Sestano oltarni triptih", Pinacoteca Nazionale, Siena, prije 1350.
Datoteka:Ugolino Lorenzetti 001.jpg|"Oplakivanje Krista", Fogg Museum, Cambridge, Massachusetts, oko 1350. 
Datoteka:Madonna and Child, by Bartolommeo Bulgarini (studio), detail, c. 1350, tempera and gold on wood panel - University of Arizona Museum of Art - University of Arizona - Tucson, AZ - DSC08203.jpg|"Madona s djetetom", Museum of Art - University of Arizona, Tucson, Arizona, oko 1350.
Datoteka:Bartolomeo Bulgarini - Le Christ en croix entre la Vierge et Saint Jean.jpg|"Raspeće", tempera i zlato na drvu, 46,5 X 20,2&nbsp;cm, Muzej Le Mans

### 1351-78 
Godine 1351. naslikao je oltarni poliptih za glavnu sijensku katedralu (Duomo), od čega je do danas sačuvana samo jedna slika sa scenom "Osljepljivanja svetog Viktora", koja je bila dio predelle (pogledati galeriju).
Bogatstvo izvedbe i umjetnički kvalitet ovog djela svjedočanstvo je Bulgarinijevog talenta i upravo je ovaj oltarni poliptih zajedno sa drugim djelima Pietra i Ambrogia Lorenzettija i Simonea Martinija okruživao glavno religijsko djelo grada, "Maestà" Duccia di Buoninsegne. Za prikaz osljepljenja Svetog Viktora, umjetnik je koristio scenu "Judin poljubac" kao formalni model. Viktorovo mučeništvo je tako povezano na način koji povećava prestiž sa "Mukom Kristovom".

Zahvaljujući ugledu sijenske škole i vlastitoj nadarenosti primao je narudžbe i iz drugih italijanskih gradova, poput: Firence, San Gimignana, Pienze, Grosseta i Lucce.

Bulgarini je jedan od rijetkih sijenskih slikara koji su preživjeli kugu 1348. postavši tako značajni čuvar umjetničkih tradicija iz prve polovine 14. vijeka. Njegova umjetnost zadržava arhaični dodir, crpeći, čak i u svojim zrelijim djelima, modele osmišljene po uzoru na Duccia di Boninsegnu i Pietra Lorenzettija. Također, razvio je progresivan interes za ornamentiku, što je postigao korištenjem profinjenih umjetničkih tehnika koje je usavršio u radionici Simonea Martinija.
Potvrda njegovog ugleda na sijenskoj slikarskoj sceni je činjenica da je 1362. imao savjetodavnu ulogu, zajedno s još dvojicom sijenskih slikara, u nadgledanju premještanja Ducciovog remek-djela "Maesta" na drugu lokaciju unutar glavne sijenske katedrale (Duomo).
Bartolomeo Bulgarini umro je 4. septembra 1378. ostavivši nedovršenu fresku na oltaru u sijenskoj Santa Maria della Scala, čiji je završetak naručen drugom umjetniku.

## Galerija 

Datoteka:Bartolomeo Bulgarini - Madonna van de nederigheid.jpg|"Madona s djetetom", Rijks muzej u Amsterdamu, 1350-55
Datoteka:Bartolomeo bulgarini, crocifissione, 1350-51.JPG|"Raspeće", tempera i zlato na drvu, dimenzije 43,6 X 77,4&nbsp;cm, Louvre, 1350-51
Datoteka:Bartolomeo Bulgarini - Verblinden van de heilige Victor - 2135 - Städel Museum.jpg|"Osljepljivanje svetog Viktora", dimenzije 41 X 39,6&nbsp;cm, Städel, Frankfurt na Majni, 1351. 
Datoteka:Biccherna 17, bartolomeo bulgarini (attr.), il camarlingo e lo scrittore nel loro ufficio, gen-giu 1353, 01.jpg|"Tavollete di Biccherna", Palazzo Publico, Siena, 1353.
Datoteka:Bartolomeo Bulgarini. Madonna col Bambino e Santi. Collezione privata, sarà esposto nei Musei Civici di San Gimignano.jpg|"Madona s djetetom i svecima", San Gimignano muzej, 1350-60
Datoteka:Bartolomeo bulgarini, polittico con la madonna e santi, 1355 ca. 01.jpg|"Madona s djetetom i svecima", Salini privatna kolekcija, oko 1355. 
Datoteka:Bartolomeo bulgarini, tondini con busti d'angelo, 1350-60 ca. 01.jpg|"Tondi s dva anđela", Salini privatna kolekcija, 1350-60
Datoteka:Bartolommeo Bulgarini - The Virgin Enthroned with Saints and Angels - P15n8 - Isabella Stewart Gardner Museum.jpg|"Madona na tronu s anđelima i svecima", Isabella Stewart Gardner Museum, Boston, Massachusetts, 1355-60 
Datoteka:Bartolomeo bulgarini, annunciazione e otto santi, 1355-60 ca. 01.JPG|"Bogojavljenje i osam svetaca", Philadelphia Museum of Art, oko 1355-60
Datoteka:Bartolommeo Bulgarini - Virgin and Child Enthroned with Two Angel - 1943.244 - Yale University Art Gallery.jpg|"Madona na tronu sa dva anđela", Yale University Art Gallery, oko 1360.

## Ugolino Lorenzetti 
[thumb|250px|desno|"Obožavanje pastira", [Fogg Art Museum na Univerzitetu Harvard, približno 1351.]]
Dugo se vjerovalo da djela Bartolomea Bulgarinija nisu sačuvana. Međutim, ovaj umjetnik je "ponovo otkriven".
Njegov "otkrivač", historičar i poznavalac italijanske umjetnosti Bernard Berenson, bio je prvi koji je identificirao krug stilski sličnih slika. Međutim, ne znajući ime autora, smislio je konvencionalni naziv "Ugolino Lorenzetti" za njega zbog bliskosti ovih slika i stilovima Ugolina di Neria i Pietra Lorenzettija. Drugu grupu slika, koja se djelimično poklapa s onom koju je identificirao Berenson, drugi istraživač, Dewald, pripisao je ruci anonimnog majstora, kojeg je nazvao "Majstor Ovilea" (italijanski: Maestro d'Ovile) po slici koja se nalazi u sijenskoj crkvi San Pietro a Ovile. Godine 1936. Millard Myss identificirao je autorstvo obje grupe slika s likom Bartolomea Bulgarinija. Ne postoji nijedno njegovo potpisano djelo, što je izazvalo teškoće u identificiranju njegovog slikarskog stvaralaštva. U inventarima Sijenske katedrale (Duomo) iz 1591. i 1594. umjetnik po imenu Bulgarini imenovan je kao autor slike "Rođenje Isusovo", koja je ukrašavala oltar svetog Viktora (svaki od četiri sveca zaštitnika Siene ima svoj zaseban oltar u katedrali, a oltar svetog Viktora je jedan od njih).
Zanimljivost je da je među umjetnicima koji su slikali slike za ove oltare bili: Simone Martini ("Bogojavljenje" sada u Ufizzi galeriji) i Lippo Memmi, Pietro Lorenzetti ("Rođenje svete Marije", danas u Sijenskoj katedrali) i njegov brat Ambrogio Lorenzetti. Inventari govore da je Bulgarini slikao za oltar svetog Viktora 1351. i da su stručnjaci vremenom ustanovili da se radi o djelu "Obožavanje pastira" (koje je bilo čuvano u Fogg Art Museum na Univerzitetu Harvard). Upravo ovo djelo poslužilo kao polazište za rekonstrukciju umjetnikovog rada.

## Reference 
## Literatura 
* J. Steinhoff-Morrison. *Bartolomeo Bulgarini and Sienese Painting in the Fourteenth Century.* Princeton University, 1990.
* D. Norman, *Painting in Late Medieval and Renaissance Siena.* Yale University Press, London, 2003, str. 115–116, 132-133.

Kategorija:Rođeni 1300.
Kategorija:Umrli 1378.
Kategorija:Biografije, Siena
Kategorija:Italijanski slikari
Kategorija:Slikari gotike