Vodeni rastvor

[thumb|right|Prva [solvatacijska ljuska natrijevog iona rastvorenog u vodi]]

**Vodeni rastvor** je rastvor u kojem je rastvarač voda. Uglavnom se prikazuje u hemijskim jednačinama dodavanjem (aq) odgovarajućoj hemijskoj formuli. Naprimjer, rastvor kuhinjske soli, poznate i kao natrij-hlorid (NaCl), u vodi bi se predstavio kao . Riječ *aqueous* (koja dolazi od *aqua*) znači koji se odnosi na, srodan, sličan ili rastvoren u vodi. Budući da je voda odličan rastvarač i da je prirodno obilna, ona je sveprisutni rastvarač u hemiji. Budući da se voda često koristi kao rastvarač u eksperimentima, riječ rastvor odnosi se na vodeni rastvor, osim ako nije specificiran rastvarač.

“Nevodeni rastvor” je rastvor u kojem je rastvarač tečnost, ali nije voda.

## Karakteristike 
Supstance koje su ''hidrofobne ('boje se vode') se ne rastvaraju dobro u vodi, dok se one koje su ''hidrofilne ('prijateljski nastrojene prema vodi') rastvaraju. Primjer hidrofilne supstance je natrijum hlorid. U vodenom rastvoru, vodonikovi ioni () i hidroksidni ioni () su u Arrheniusovoj ravnoteži ( = *Kw* = 1 x 10−14 na 298 K).

Kiseline i baze su vodeni rastvori, kao dio njihovog Arrheniusove definicije. Primjer Arrheniusove kiseline je hlorovodika (HCl) zbog disocijacije vodikovog iona kada se rastvori u vodi. Natrij-hidroksid (NaOH) je Arrheniusova baza jer disocira hidroksidni ion kada se rastvori u vodi.

Vodeni rastvori mogu sadržavati, posebno u alkalnoj zoni ili podvrgnuti radiolizi, hidratizirani atomski vodik i hidratizirane elektrone.

## Elektroliti 
Vodeni rastvori koji efikasno provode električnu struju sadrže "jake" elektrolite, dok oni koji slabo provode pripisuju se slabijim elektrolitima. Prve supstance su potpuno, ili barem značajno, ionizirane u vodi; obrnuto, slabi elektroliti pokazuju relativno ograničenu ionizaciju u vodi. Sposobnost iona da se slobodno kreću kroz rastvarač karakteristika je vodenog rastvora jakog elektrolita; rastvorene materije u rastvoru slabijeg elektrolita prisutne su kao ioni, ali samo u maloj mjeri. Neelektroliti, s druge strane, su supstance koje se rastvaraju u vodi, a ipak zadržavaju svoj molekulskii integritet: ne disociraju na ione. Primjeri uključuju šećer, ureu, glicerol i metilsulfonilmetan (MSM).

## Reakcije 
Reakcije u vodenim rastvorima su obično metateze reakcije. Metateze su drugi termin za dvostruko istiskivanje; to jest, kada se kation istisne i formira ionsku vezu s drugim anionom. Kation vezan za potonji anion će disocirati i vezati se za drugi anion.

Uobičajena metatezna reakcija u vodenim rastvorima je reakcija precipitacija. Ova reakcija se dešava kada se dva vodena rastvora jakih elektrolita pomiješaju i proizvedu nerastvorljivu čvrstu supstancu, poznatu i kao precipitat. Sposobnost supstance da se rastvori u vodi određena je time da li supstanca može da se mjeri ili premaši jaku privlačne sile koju molekule vode generišu između sebe. Ako supstanca nema sposobnost rastvaranja u vodi, molekule formiraju precipitat.

Prilikom pisanja jednačina reakcija taloženja, bitno je odrediti talog. Da bi se odredio talog, potrebno je konsultovati tabelu rastvorljivosti. Rastvorljivi spojevi su vodeni, dok su nerastvorljivi spojevi talog. Ne mora uvijek biti taloga. Potpune ionske jednačine i neto jonske jednačine se koriste za prikaz disociranih iona u metateznim reakcijama. Prilikom izvođenja proračuna u vezi sa reagovanje jednog ili više vodenih rastvora, općanito se mora znati koncentracija ili molarnost vodenih rastvora.

## Također pogledajte 
* Acidobazna reakcija
* Funkcija kiselosti
* Disocijacija (hemija)
* Propusnost lijeka
* Neorganski nevodeni rastvarač
* Spisak iona u čistoj vodi (vodena hemija)
* Metalni joni u vodenom rastvoru
* Svojstva vode
* Rastvorljivost
* Solvatirani elektron

## Reference 
Kategorija:Hemijske osobine
Kategorija:Rastvori