Japansko-korejski sporazum 1910.

**Japansko-korejski sporazum 1910**, poznat i kao **Sporazum Japana i Koreje o aneksiji**, sklopili su predstavnici Japanskog Carstva i Korejskog Carstva 22. augusta 1910.

Godine 1965. Sporazum o osnovnim odnosima između Južne Koreje i Japana potvrdio je da je ovaj ugovor "već ništavan".

## Historija 
Sporazum je objavljen javnosti (i stupio na snagu) 29. augusta 1910, čime je zvanično započeo period japanske vladavine u Koreji. Ugovor je imao osam članova, od kojih je prvi: “Njegovo veličanstvo car Koreje potpuno i trajno ustupa Njegovom Veličanstvu caru Japana sva prava suvereniteta nad cijelom Korejom“.

Gojong iz Korejskog Carstva kasnije je sporazum nazvao neugyak (늑약 勒約). Alternativni izraz koji se koristi je joyak (조약 條約) koji implicira da su Korejci bili primorani da prihvate sporazum od strane Japanaca. Gyeongsul Gukchi (경술국치 庚戌國恥, Nacionalno poniženje godine Gyeongsul)" i Gukchi-il (국치일 國恥日, Dan nacionalnog poniženja)" su alternativni izrazi za godinu i datum, odnosno datum potpisivanja ugovora.

Ujedinjeno Kraljevstvo je ranije pristalo na aneksiju Koreje od strane Japana, preko britanske veze sa Imperijalnim Japanom preko Anglo-japanskog saveza 1902; a Sjedinjene Države su također odobrile aneksiju, putem Taft-Katsura sporazumu.

## Japanska aneksija Koreje 
Japansko Carstvo već je potvrdilo politiku aneksije na sastanku kabineta 6. jula 1909. Međutim, ostalo je samo da se minimiziraju nuspojave i dobije međunarodno opravdanje. Japanska carska vlada pripremala je scenario za "peticiju za spajanje" Shigemaruu Sugiyami, savjetniku Iljinhoea. Prije toga, Song Byeong-jun je otišao u Japansko Carstvo u februaru 1909. i održao pregovore. Itō Hirobumi je više puta pozivao na „spajanje“, ali kada je posao bio odložen zbog plana japanskih imperijalnih oružanih snaga, otišao je direktno u Japansko Carstvo i pregovarao o “spajanju” protiv japanskog carskog premijera Katsure Tarōa i drugih članova japanske carska Choye.

Ako se uspostavi kabinet Song Byeong-juna, ne samo da postoji rizik od odmazde, već je i Ye Wanyong, strahujući da će biti oduzeta glavna uloga aneksije, rekao: "Čak i ako se sadašnja vlada sruši, više pro-japanski kabinet ne može biti imenovan." i dobrovoljno obavijestio Ministarstvo ekonomije znanja da je aneksija moguća.

U režiji takvog scenarija, Japansko Carstvo je postepeno odlučilo da period “aneksije” sazrijeva i promoviralo je Shigemarua da podnese “peticiju za pridruživanje” koristeći Lee Yong-gu i Song Byeong-juna.

## Legalnost
Zakonitost sporazuma je osporila prognana Privremena vlada Republike Koreje, kao i vlada Južne Koreje. Dok je sporazum bio zalijepljen nacionalnim pečatom Korejskog Carstva, korejski car Sunjong je odbio da potpiše sporazum kako je propisano korejskim zakonom. Umjesto toga, sporazum su potpisali premijer Ye Wanyong u ime Korejskog Carstva i rezidentni general grof Terauchi Masatake u ime Japanskog Carstva.

Ovo pitanje je izazvalo značajne poteškoće u pregovorima o uspostavljanju osnovnih diplomatskih odnosa između zemalja. Koreja je insistirala na uključivanju poglavlja u kojem se navodi: "Sporazum je ništavan i nevažeći", iako japanska vlada nije potvrdila nezakonitost. Japanska vlada je insistirala da je ugovor ništavan 1965. Postignut je kompromis u jeziku člana II Sporazuma o osnovnim odnosima između Japana i Republike Koreje:

"Potvrđeno je da su svi sporazumi sklopljeni između Japanskog i Korejskog Carstva 22. augusta 1910. ili prije toga već ništavni."

### Konferencija o legalnosti ugovora 
U januaru, aprilu i novembru 2001. na Univerzitetu Harvard održana je akademska konferencija o legalnosti japanske aneksije Koreje od 1910. do 1945. (nazvana Preispitivanje japanske aneksije Koreje iz perspektive historijskog i međunarodnog prava) uz podršku Korejske fondacije. Učestvovali su naučnici historije i međunarodnog prava iz Južne Koreje, Sjeverne Koreje, Japana, Sjedinjenih Država, Ujedinjenog Kraljevstva, Njemačke i Kanade.

Anthony Carty, profesor na Univerzitetu u Derbyju, izjavio je: "Tokom vrhunca imperijalizma, teško je pronaći međunarodno pravo dovoljno da se utvrdi legalnost/nezakonitost određenog sporazuma." Prema Asian Yearbooku. međunarodnog prava, u svojoj knjizi o međunarodnom pravu, "Carty preferira da odnos između Japana i Koreje u to vrijeme vidi u odnosu na stvarnost tadašnje međunarodne zajednice kojom su dominirale zapadne sile, umjesto da ga posmatra u smislu prava ugovora kako se tvrdi od strane korejskih naučnika".

Alexis Dudden, profesor na Univerzitetu Connecticut, raspravljao je o nauci o kolonijalnoj politici Nitobea Inazōa. Ona je autor knjige Japanska kolonizacija Koreje: diskurs i moć u kojoj govori o tome kako su japanski kreatori politike pažljivo proučavali, a zatim se pozivali na međunarodno pravo da bi legalno pripojili Koreju.

Prema Kan Kimuri, glavni rezultat ove konferencije je to što su zapadni naučnici koji su učestvovali, kao i drugi specijalizovani za međunarodno pravo, odbacili korejske tvrdnje da je aneksija bila nezakonita.

## Reference 
Kategorija:Historijski dokumenti
Kategorija:Sporazumi potpisani 1910.
Kategorija:Sporazumi Japanskog Carstva
Kategorija:Sporazumi Korejskog Carstva
Kategorija:1910. u Japanu
Kategorija:1910. u Koreji