open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Etika

**Etika** (grč.*ethos*) običaj, navika, značaj, ćud, filozofija morala, filozofska disciplina koja istražuje porijeklo, motive, normu i svrhu moralnog djelovanja i prosuđivanja. Razlikujemo autonomno gledište (po kojemu je izvor morala u čovjeku samom; formalna etika i sadržajna etika) i heteronomno gledište (izvor morala je izvan čovjeka; etikoteologija), zatim različite etike dobra (po kojima je svrha moralnog djelovanja sreća ili ugoda ili korist) usavršavanje i slično.
Etika u sistematičnoj formi javlja se sa Aristotelom, koji se smatra utemeljivačem etike kao teorije moralnom djelovanju koje podrazumjeva empiriju. Moral u svojoj suštini predstavlja specifičnu formu ljudske prakse odnosno oblik djelatnog praktičnog odnosa čovjeka prema sebi i drugima.

Jedan od predstavnika autonomne etike je Kant.

## Podjela etike 
Po kriteriju cilja čovjekovog praktičnog djelovanja, etika se dijeli na:
* eudaimonizam
* hedonizam
* utilitarizam

Po kriteriju sadržaja svijesti i namjeri svijesti, etika se dijeli na:
* deontološku etiku ili etiku dužnosti, etiku moralne nastrojenosti (utemeljivač Kant)
* etiku odgovornosti (koja se dalje konkretizira primjerice u medicinskoj etici, znanstvenoj etici itd.)

Po kriteriju porijekla moralne obveze, etika se dijeli na:
* autonomnu etiku
* heteronomnu etiku

Po kriteriju odnosa pojedinca i društva, etika se dijeli na:
* individualnu etiku
* socijalnu etiku

Po kriteriju važenja etičkih zapovijesti, etika se dijeli na:
* etiku biti
* situacijsku etiku

Po kriteriju sadržaja pravila djelovanja, etika se dijeli na:
* (formalna) etika dužnosti
* (materijalna) etika vrijednosti

Po kriteriju utemeljenja moralnog zahtjeva, etika se dijeli na:
* normativnu etiku, utemeljenu na apriornom zahtjevu, o tome što načelno treba vrijediti moralnim, kako djelovanje **treba biti**
* deskriptivnu (empirijsku) etiku, o tome koji i kakav moral stvarno vlada, kako djelovanje **jest**

Meta-etika (etika analitičke filozofije) jezično-analitički istražuje korištenje moralnih izraza, iskaza, načina argumentiranja.

U savremenom mišljenju se javlja emicionalan etika Maxa Schelera.

Teorijska ili apsolutna etika ima za cilj da razumije i objasni moral onakav kakav se javlja u čovjekovom ličnom i praktičnom životu.

## Također pogledajte 
* Filozofija
* Metafizika i ontologija
* Gnoseologija
* Estetika
* Antropologija
* Logika i metodologija

Kategorija:Filozofija
Wiki

**Wiki** je havajski izraz za "(veoma) brzo". Također, to je naziv za dio [[Uniformni resurni lokator|]] (internet)&nbsp;– "wiki".

## Pregled 
Informacije koje su na vikistranicama može mijenjati bilo ko. Postoje vikiji na kojima je neophodno za to biti registriran; sporedni projekti slobodni su za uređivanje. Integritet informacija čuva se time što svaka stranica čuva historiju izmjena tako da je vrlo lahko vratiti staru verziju stranice ako se na njoj dogodi nepoželjna izmjena; integritet se čuva i mogućnošću nadgledanja izmjena. Iako se na prvi pogled doima da koncept ima razne nedostatke, omogućava se veoma brzo dijeljenje informacija i saradnički rad. Referenciranje je uvjet za neutralnost.

## Također pogledajte 
* CMS

## Reference 
Kategorija:Softver
Kategorija:Wikipedia
Karl Benz

**Karl Friedrich Benz** (25. novembar 1844 – 4. april 1929) bio je njemački inženjer automobila. Smatra se da je Benz jedan od izumitelja (zajedno sa savremenikom Gottliebom Daimlerom) benzinskih automobila.

Rođen u Mühlburgu (danas dio Karlsruhe), Baden, Njemačka, školovan je u Karlsruhe školi gramatike i politehničkoj Karlsruhe školi. Uspostavio je svoju prvu kompaniju, za snabdijevanje sredstava za izgradnju, 1871. godine. Oženio se Berthom Ringer 1872. godine i zajedno su imali petero djece.

Benz je započeo Benz & Co. 1883. godine u Mannheimu za proizvodnju industrijskih mašina. Tu je izumio i patentirao razne vrste mašina. Kasnije je saznao o Gottlieb Daimleru, koji je u ta doba radio na kolima sa četiri točka. Zbog Daimlera Karl je počeo da pravi svoj *motorwagen* sa posebnom mašinom. Benz je ne samo izumio svoju mašinu, koja je bila jednocilindrična, hlađena vodom, 958&nbsp;cm3, i 0,75 KS (560 W), nego je također napravio cijela kola. Sa tri točka, kola je prvo vozila njegova žena Bertha Benz kroz Mannheim 1885. godine.

29. januara, 1886. dobio je patent za kola (DRP 37435) i u julu je predstavio svijetu prvi benzinsko-pokretni automobil. 1903. godine Benz odustaje od Benz & Co. i postaje penzioner, ali zadržava mjesto na nadzornom odboru sve do njegove smrti. Benz i Daimler firme su se kasnije ujedinjene da bi se stvorila Daimler-Benz firma 1926. godine - automobili te kompanije su otada poznati kao Mercedes-Benz. Umro je 1929. godine u Ladenbergu.

Datoteka:Werkstatt Carl Benz.png|Radnja Karla Benza u Mannheimu, Njemačka
Datoteka:Benz Patent Motorwagen (replica) IMG 0850.jpg|Replika Benzovog patenta motornog vozila, sagrađenog 1885.
Datoteka:Benz Patent Motorwagen Engine.jpg|Motor Benzovog patenta vozila
Datoteka:Karl Benz Führerschein.jpg|Prva svjetska vozačka dozvola, izdata Karlu Benzu 1. augusta 1888.
Datoteka:Automuseum Dr Carl Benz.jpg|Automuzej Dr. Karla Benza u Ladenburgu, Njemačka
Datoteka:Patentmotorwagen mit Karl und Bertha Benz.jpg|Karl i Bertha Benz
Datoteka:berthabenzmemorialrouteschild.jpg|Službeni znak Memorijalne rute Bertha Benz, na komemoraciji prvog dugog puta sa Benzovim patentom 1888.
Datoteka:WslErsteTanke.jpg|Prva svjetska benzinska pumpa, City Pharmacy u Wieslochu, Njemačka

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Automuseum Dr. Carl Benz, Ladenburg/Germany
* Bertha Benz Memorial Route
* https://group.mercedes-benz.com/company/tradition/founders-pioneers/carl-benz.html

Kategorija:Rođeni 1844.
Kategorija:Umrli 1929.
Kategorija:Biografije, Karlsruhe
Kategorija:Njemački izumitelji
Monizam

**Monizam** je metafizički ili filozofski stav koji sve pojave svodi na jedan jedinstveni duhovni ili materijalni princip po kojem je svijet ono apsolutno razumljivo samo po sebi i objašnjava se samim sobom, za razliku od dualizma i pluralizma koji prihvataju dva ili više temeljnih principa. Osnivač monizma bio je Ernst Haeckel. Haeckel je od darvinizma učinio neku vrstu religijske prirodne filozofije koju je nazvao monizam. Vjerovao je da će monizam, ta religija naučnog materijalizma, iskorijeniti ne samo dualizam već i kršćanstvo. Kao protivlijek kršćanstvu, monizam je neobična mješavina čistog materijalizma i kvazipanteističkog obožavanja prirode. Po Haeckelu i monistima, kršćanska predrasuda po kojoj svaki pripadnik ljudske vrste posjeduje nematerijalnu dušu imala je za posljedicu zaštitu slabijih od surovosti prirodnog odabira. Monizmu je bila potrebna medicina koja će istodobno liječiti i ubijati. Ova nova medicina neće samo promicati ubijanje već i samoubistvo.

Nazvan prema grčkoj riječi *monos*, što znači jedan. Da je bitak (srž, ono što nas čini i ispunjava) samo jedan. Kod Platona je bitak bila ideja.

## Također pogledajte 
* Dualizam
* Idealizam

Kategorija:Filozofija
Kategorija:Metafizičke teorije
Kategorija:Teorija uma
Pluralizam

**Pluralizam** je filozofsko idealističko učenje o postojanju više oblika bitka (supstanci) i po kome je stvarnost sastavljena od mnoštva samostalnih bitnosti (drugi naziv je dualizam). Riječ je latinskog porijekla. Suprotno od pluralizma je monizam.

**Pluralizam** u politici opisuje ideju mirnog suživota  ljudi različitih interesa,  vjeroispovjesti i načina života.

## Filozofija 
Pluralizam (ili mnoštvenost) je filozofsko učenje o postojanju više oblika bitka (supstanci) i po kome je stvarnost sastavljena od mnoštva samostalnih bitnosti (drugi naziv je dualizam). Reč je latinskog porekla. Suprotno od pluralizma je monizam.

## Politika 
Nasuprot totalitarnih ideologija pluralizam prepoznaje postojeće različitosti interesa i političkih pozicija. Smatra da je njihovo individualno postojanje, individualno zastupanje te artikulacija raznih pozicija legitimna i poželjna.

Pored tolerancije najznačajnije opće načelo pluralističkog političkog sistema je princip subsidiariacije(?): Sva pitanja koje nije moguće riješiti na političkoj razini prepuštaju se određenim društvenim organizacijama, kao što su vjerske zajednice za svoje vjernike. Najvažnija karika u lancu pluralizma je sloboda svakog pojedinca, prigoda za razmjenu stajališta i mogućnost za zajedničko zastupanje interesa i stavova.

## Također pogledajte 
* Kulturni pluralizam
* Pluralistička škola
## Vanjski linkovi 
* http://www.philosophypages.com/dy/p5.htm (stranica na engleskom)

Kategorija:Filozofija
Kategorija:Pluralizam
Kategorija:Metafizičke teorije
Niels Bohr

**Niels Henrik David Bohr** (7. oktobar 1885 – 18. novembar 1962) bio je danski fizičar koji je dao važne doprinose razumijevanju strukture atoma i napredak u kvantnoj mehanici.
Razvio je Bohrov model atoma, u kojem je predložio da su nivoi energije elektrona diskretni i da se elektroni vrte na stabilnim orbitama oko atomskog jezgra, ali mogu skočiti sa jednog energetskog nivoa (ili orbite) u drugi. Iako je njegov model zamijenjen drugim modelima, njegovi osnovni principi ostaju i do danas važeći. Zasnovao je načelo komplementarnosti: da se predmeti mogu zasebno analizirati u kontradiktornim svojstvima, poput ponašanja kao talas ili tok čestica. Pojam komplementarnosti preovladavao je Bohrovim razmišljanjem u nauci i filozofiji.

Niels Bohr je osnovao Institut za teorijsku fiziku na Univerzitetu u Kopenhagenu, danas poznat kao Institut Niels Bohr, koji je bio otvoren 1920. godine. Bohr je radio kao mentor i sarađivao je sa fizičarima, uključujući: Hans Kramers, Oskar Klein, George de Hevesy i Werner Heisenberg. Predviđao je postojanje novog elementa koji je označen kao cirkonijum, koji je bio nazvan hafnij, po latinskom imenu za Kopenhagen, gdje je bio i otkriven. Kasnije, element bohriuma je dobio ime po njemu.
Za svoj rad Niels Bohr je dobio Nobelovu nagradu za fiziku 1922. godine.

## Bohrovi doprinosi fizici 
* Bohrov model strukture atoma.
* Elektronska orbitalna ugaona brzina je kvantizirana; L=nħ.
* Teorija da elektroni putuju u posebnim orbitima oko atomskog nukleusa nukleus, a da su hemijske osobine elementa određeni po broju elektrona u vanjskim orbitama.
* Pojam da elektron može spasti sa više energijske orbite na manju, lansirajući foton energije (ovo je kasnije postala osnova kvantne teorije).
* Kopenhagenska interpretacija kvantne mehanike.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1885.
Kategorija:Umrli 1962.
Kategorija:Biografije, Kopenhagen
Kategorija:Danski fizičari
Kategorija:Inozemni članovi Kraljevskog društva
Kategorija:Kvantni fizičari
Kategorija:Dobitnici medalje "Max Planck"
Kategorija:Jevreji
Kanton (čvor)

**Kanton** može značiti:

* kanton kao politička upravna jedinica
** kanton kao upravna jedinica u Federaciji Bosne i Hercegovine
** pokrajinu u Švicarskoj, slično kantonima u Federaciji Bosne i Hercegovine, vidi Kanton (Švicarska)
** administrativnu jedinicu u Luksemburgu, vidi Kantoni u Luksemburgu
** potpodjelu jednog arondismana ili departmana u Francuskoj, vidi Kanton (Francuska), u koji se grupišu općine (komune)
** okrug u Belgiji, vidi Kanton (Belgija)
** jedan upravni okrug u nekadašnjoj Pruskoj, vidi Kanton (Pruska)
** poslije provincije drugu po redoslijedu upravnu jedinicu u Ekvadoru, vidi Kanton (Ekvador)
* jedan grad u Kini, vidi Kanton (Kina)
* rjeđe jednu oblast u Kini
* jedan nenastanjeni otok kod Kiribata, vidi Kanton (Kiribati)
Metafizika

**Metafizika** je filozofska disciplina koja raspravlja o onome što je iza i iznad svake realnosti i iskustva. To je učenje o bitku. Metafizika je najvažnija filozofska disciplina i često se izraz *metafizika* koristio umjesto naziva filozofija (antički grčki filozofi su često svoje filozofske spise nazivali "Metafizika"; npr. Aristotel), da bi se objasnilo ono što nije dio svakodnevnog iskustva. Riječ je grčkog porijekla (*meta* - iza i *fizis* - priroda). Usko vezana za metafiziku je ontologija (opća metafizika).

## Pravci u metafizici 
* Materijalizam i idealizam
* Monizam, dualizam, pluralizam

## Također pogledajte 
* Filozofija
* Ontologija
* Gnoseologija
* Etika
* Estetika
* Antropologija
* Logika i metodologija


Kategorija:Filozofija
Ontologija

[mini|[Parmenid je jedan od prvih predložio ontološku karakterizaciju temeljne prirode realnosti.]]
**Ontologija** je filozofska disciplina, i ona je učenje o bitku i njegovim općim fundamentalnim i konstitutivnim određenjima (ona je opća metafizika). Riječ je grčkog porijekla (όντος od ειναι što znači *biti* i λόγος kao riječ, pojam).

* **Tradicionalna ontologija**
Počinje još kod Aristotela. Kasnije se u skolastici diskutuje status univerzalija. Kod Christiana Wolffa je ontologija opšta metafizika (*metaphysica generalis*), za razliku od posebne (*metaphysica specialis*), koja se ne bavi nekom posebnom sferom bitka nego bivstvujućim kao takvim.

Kod Heideggera se diskutuje odnos bitka prema bivstvujućem.

* **Moderna analitička ontologija**
je prije svega teorija opštih kategorija kao što su predmet, osobina, događaj itd.

## Također pogledajte 
* Filozofija
* Metafizika
* Gnoseologija
* Etika
* Estetika
* Antropologija
* Logika i metodologija

## Vanjski linkovi 
* Theory and History of Ontology

Kategorija:Filozofija
Kategorija:Ontologija
Agnosticizam

**Agnosticizam** (od grč. ἀγνωστός = nespoznatljiv) je filozofsko, idealističko učenje, koje poriče mogućnost spoznaje objektivno postojećeg svijeta. To je stav ili uvjerenje da je postojanje Boga, božanskog ili natprirodnog ili nepoznato u principu ili nepoznato u stvarnosti. Također može značiti apatiju prema takvom religijskom uvjerenju i odnositi se na lična ograničenja, a ne na svjetonazor. Druga definicija je stav da "ljudski razum nije sposoban pružiti dovoljno racionalnih osnova da opravda ili vjerovanje da Bog postoji ili vjerovanje da Bog ne postoji."

Agnosticizam za razliku od ateizma ne kaže da Boga ili Smisla nema, već da on možda i postoji, ali ga na ovom stepenu razvoja ne možemo dokučiti. Agnosticizam je negdje na pola puta između deizma i ateizma: s jedne strane nije opterećen vjerskim dogmama, a s druge strane nije ograničen isključivošću ateizma pošto dopušta mogućnost da ipak postoji neki viši entitet nego što je to čovjek. Zbog gore navedenoga smatra se glavnim takmacem deizma i ateizma.

Pojam uveo je engleski biolog Thomas Henry Huxley rekao je da je prvobitno skovao riječ agnostik 1869. "kako bi označio ljude koji, poput [njega], priznaju da su beznadežno neupućeni u raznim pitanjima [uključujući i pitanje Božjeg postojanja], o kojima metafizičari i teolozi, i ortodoksni i heterodoksni, dogmatiziraju s najvećim povjerenjem." i Protagore, grčkog filozofa iz 5. stoljeća p. n. e. koji je izražavao agnosticizam o postojanju "bogova". Pojam je kasnije poprimio značenje "nemoguće spoznaje". Spoznati se mogu samo podaci neposrednog iskustva ali ne i metafizička stvarnost (npr. bitak stvari, besmrtnost duše, moralni zakoni, opstojnost Božija...). Pojam je sličan ali i različit od skepticizama, naime agnosticizam je više "odustajanje od" nego negacija mogućnosti spoznaje, kao kod skepticizma.

## Predstavnici 
* Thomas Henry Huxley,
* Robert G. Ingersoll,
* Bertrand Russell

## Također pogledajte 
* Ateizam
* Filozofija
* Gnoseologija
* Gnosticizam

## Reference 
Kategorija:Agnosticizam
Zemlja (čvor)

* Planeta Zemlja
* zemlja u političko-geografskom smislu upravne jedinice ili države
* zemlja u smislu organske materije
Racionalizam

**Racionalizam** je gnoseološki pravac (teorija spoznaje), filozofsko učenje, koje smatra da se objektivna stvarnost može spoznati samo mišljenjem, da se zasniva na umu, razumu, intelektu. Racionalizam dolazi od latinske riječi "*racio*" što znači razum.

Usmjeren je na spoznaju stvarnog svijeta s karakterom nužnosti i općenitosti matematičko-geometrijskih istina. Racionalizam predstavlja osnovu za zasnivanje novovjekovne nauke i njenih metodoloških načela. Ontološki izvor racionalizma nalazi se u filozofskoj postavci da su postojanje i mišljenje jedno, prema antičkom grčkom filozofu Parmenidu. U osnovi leži razumski, logički umni princip (grč. "logos"). Čovjek je biće kojem pripada logos (grč. "zoon logon echon"). Racionalizam se oslanja na načelo neograničene čovjekove sposobnosti spoznaje i pojmovne strukture svijeta. Prema racionalizmu naši umni pojmovi su urođeni (ideae innatae), prije i nezavisno od iskustava kao što su: materija, uzročnost, istina (koja se razumom uviđa kao jasna i razgovijetna).
Subjektivistički racionalizam dostiže svoj vrhunac u 17. i 18. vijeku u filozofiji René Descartesa, Barucha Spinoze, Gottfrieda Wilhelma Leibniza i Christiana Wolffa.

## Također pogledajte 
* Filozofija
* Gnoseologija
* Empirizam
* Senzualizam
* Intuicionalizam
* Kriticizam
* Iracionalizam

## Reference 

Kategorija:Filozofija
Kategorija:Epistemološke teorije
Emir Hadžihafizbegović

**Emir Hadžihafizbegović** (rođen 20. augusta 1961. u Tuzli) bosanskohercegovački je glumac. Diplomirao je na Akademiji scenskih umjetnosti u Sarajevu 1986. Bio je ministar kulture i sporta Kantona Sarajevo u mandatu Vlade Kantona Sarajevo od 2007. do 2011. Ostvario je više od 50 uloga u pozorištu i na TV-u. Njegove najpoznatije uloge su u filmovima, koji su dobili i međunarodne nagrade: "Otac na službenom putu" reditelja Emira Kusturice (Zlatna Palma u Cannesu), "Remake" reditelja Dine Mustafića (Nagrada u Berlinu), "Gori vatra" reditelja Pjera Žalice (Srebreni leopard u Locarnu), "Ljeto u zlatnoj dolini" reditelja Srđana Vuletića (Tigar u Rotterdamu), "Grbavica" rediteljke Jasmile Žbanić (Zlatni medvjed u Berlinu). Također, glumio je i u kultnoj "Audiciji", te u brojnim TV-serijama.

## Privatni život 
Ratne godine proveo je u Armiji Republike Bosne i Hercegovine (ARBiH) i Hrvatskom vijeću odbrane (HVO). Živi u Sarajevu i Tuzli, u braku je i ima dvoje djece.

## Rane godine 
Rođen je 1961.godine u Tuzli gdje je i odrastao. Odlazi u Sarajevo, na studij književnosti, re je izbačen je s Fakulteta i onda donosi odluku da postane novinar. Pošto je Akademija scenskih umjetnosti primala osam studenata. Pošto je volio književnost, znao je više od toga. Iz radoznalosti odlučuje da se prijavi i bio je od 250 prijavljenih među najboljima i tako ulazi u svijet glume. Diplomirao je 1986. godine u klasi tadašnjeg docenta Emira Kusturice.

## Također pogledajte 
* Spisak bosanskohercegovačkih glumaca

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Rođeni 1961.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Tuzla
Kategorija:Jugoslavenski glumci
Kategorija:Bosanskohercegovački glumci
Kategorija:Dobitnici Šestoaprilske nagrade
Bostonski masakr

[200p|desno|mini|"Bostonski pokolj", rad [Paul Revere|Paul Revera]]

**Bostonski pokolj**, čuveni sukob britanskih vojnika i američkih patriota u ponedjeljak, 5. marta, 1770. godine, vodi do američke revolucije. Napetosti među građana i vojnika zbog vojne okupacije Bostona su bile pojačane kad su vojnici počeli pucati na grupu civila. John Adams je kasnije rekao da je Amerika bila utemeljena na noć Bostonskog pokolja.

Mladi učenik Edward Gerrish se je obratio činovniku na King ulici da isplati dug njegovom šefu. Kad se počeo derati, britanski stražar White je napustio svoju stražu ispred carinarnice da bi prebio dječaka. Gerrish je pobjegao, ali uskoro se vratio sa nekoliko prijatelja. Zajedno su počeli bacati na vojnike grudve snijega, led, i smeće.

Zbog sukoba, tadašnji oficir, kapetan Thomas Preston, doveo je pojačanje od osam vojnika. Rulja građana je postala veća i nastavila je bacati stvari na britanske vojnike. Kapetan Thomas Preston je naredio vojnicima de ne pucaju, ali vojnici vjerovatno nisu ga dobro čuli i počeli su pucati na građane. Ukupno je ubijeno pet Amerikanaca, a šest su bili ranjeni.

Sudski proces nakon pokolja je bio održan u građanskom sudu sa porotom lokalnih građana. John Adams je bio advokat za vojnike. Sud je odlučio da su šestero vojnika nevini, a dvoje krivi za ubistvo. Kasnije se odlučilo da je i Oficir Thomas Preston nevin nakon što porota nije mogla utvrditi da je naredio vojnicima da pucaju na građane. Osude porote sugeriraju da su vojnici bili izazvani i da njihova upotreba sile nije bila sasvim nerazumna.

Samuel Adams je nazvao ovaj događaj "Bostonski pokolj" (*the Boston Massacre*) i upotrijebio je taj izraz u svrhe propagande. Tvrdio je da značaj događaja nije bio broj poginulih, nego učestvovanje običnih Amerikanaca u važnom revolucijskom događaju. Nakon sahrane pet ubijenih, na kojoj je bila prisutna najveća grupa ljudi u historiji sjeverno američkog kontinenta, Bostonci su se skupili kod Stare Južne Crkve i zahtjevali da britanski vojnici napuste grad.

Događaj je bio  slavljen kao "dan pokolja" sve do 1783. godine.

Kategorija:Historija Sjedinjenih Američkih Država
Kategorija:1770.
Kategorija:Boston
Kategorija:Masakri
Kategorija:Sukobi u 1770.
Kategorija:1770. u Sjedinjenim Američkim Državama
Mustafa Imamović

**Mustafa Imamović** bio je bosanskohercegovački historičar države i prava.

Imamović je rođen 29. januara 1941. u Gradačcu, gdje je završio osnovnu školu i gimnaziju. Studirao je, diplomirao, magistrirao i doktorirao na Pravnom fakultetu Univerziteta u Beogradu. Profesor je historije države i prava na Pravnom fakultetu u Sarajevu. Tokom univerzitetske karijere predavao je na pravnim fakultetima u Beogradu, Novom Sadu, Mostaru i Rijeci. Također je predavao na Odjeljenju za historiju Yale Univerziteta (New Haven), te na više drugih univerziteta u SAD.

Autor je monografija *Pravni položaj i unutrašnji politički razvitak BiH 1878-1914*, za koju je dobio republičku nagradu za nauku "Veselin Masleša", zatim *Bosanski Ustav* i *Bošnjaci u emigraciji*. Koautor je monografija *Muslimani i bošnjaštvo* i *Ekonomski genocid nad Muslimanima*, kao i knjige *Bosna i Hercegovina od najstarijih vremena do kraja drugog svjetskog rata*.

Autor je i koautor nekoliko univerzitetskih i srednjoškolskih udžbenika. Uz to je do sada objavio oko 350 studija, rasprava i članaka iz historije političkih i pravnih institucija BiH i bivše Jugoslavije, političkog i kulturnog razvitka Bošnjaka, različitih aspekata jevrejske historije i općenito razvitka civilizacije. Bio je urednik i član redakcije više časopisa i enciklopedija. Do sada mu je više radova prevedeno i objavljeno na engleskom, njemačkom, španskom, albanskom, turskom, arapskom i perzijskom jeziku.

Umro je 23. januara 2017. u Sarajevu.

## Literatura o Mustafi Imamoviću 
* Alenka Auersperger, U potrazi za sunčanim satima prošlosti, Bošnjak I/1, Ljubljana 2000, 6-9.
* Jasmin Duraković, Imamović Mustafa, Dani 64, Sarajevo 8.12. 1997, 54.
* Hadžem Hajdarević – Indira Kučuk-Sorguč, Mustafa Imamović, “Desperadosi ili slavljenici (Na stećku stoljeća: Ličnosti i djela u bošnjačkoj kulturi XX stoljeća)”, Ljiljan 364, Sarajevo 2000, 42.
* Sejo Omeragić, Rat za bosanske granice (Intervju: Dr. Mustafa Imamović), Slobodna Bosna I/6, Sarajevo 1991, 9.
* Samija Rizvanović, Nestali i opstali pod Banja Lukom (Mustafa Imamović, Intervju), Svijet 85, Sarajevo 1997, 8-10.
* Selman Selhanović, Islamska zajednica je prva i osnovna institucija bošnjačkog naroda (Intervju), Preporod XXVII/636, Sarajevo 1998, 8-9.
* ... Dr. Mustafa Imamović, Svijet 36, Sarajevo 1996, 50.
* ... Imamović Mustafa, “Ko je ko u Bošnjaka”, Sarajevo 2000, 206.
* ... Mustafa Imamović, u: “M. Imamović, Bošnjaci u emigraciji. Monografija Bosanskih pogleda 1955-1967.”, Sarajevo 1996.
* ... Mustafa Imamović, u: “M. Imamović, Historija Bošnjaka”, Sarajevo 1997, 2.
* ... O autoru, u: “Atif Purivatra – M. Imamović – Rusmir Mahmutćehajić, Muslimani i bošnjaštvo”, Sarajevo 1991, 70.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1941.
Kategorija:Umrli 2017.
Kategorija:Biografije, Gradačac
Kategorija:Bosanskohercegovački historičari
Kategorija:Dobitnici Šestoaprilske nagrade
Čokolada

mini|Čokolada u prahu i pločicama

**Čokolada** je smjesa od prženog kakaovog ploda, šećera i vanilije.

Počeci su vezani uz riječ *xocoatl* što bi u slobodnom prijevodu značilo gorka voda, a još ni sami lingvisti nisu sigurni kojeg je porijekla riječ. Pretpostavlja se da potječe ili od starih Asteka ili od Maya.

Za dobijanje čokolade se zrna kakaovca fermentiraju, prže, ljušti im se ljuska, i često se kombinuju sa zaslađivačima ili poboljšivačima ukusa. Čokolada je i piće napravljeno od vode ili mlijeka sa čokoladom. Čokoladice su slatkiši sa mekšim ili tvrđim središtem, prekriveni čokoladom. Sastav punjenja može biti pjenast, kao i voće, lješnjaci, orasi i sl. Boja čokolade je od nešto sive do duboko crvene smeđe; kao i do duboko sive smeđe. Čokoladni puding može biti napravljen od čokolade ili sa ukusom čokolade.

Kakaovac (drvo kakaa) je zimzeleno tropsko američko drvo (*Theobroma cacao*) koje ima voće sa teksturom nalik na kožu, elipsoidno, sa deset "rebara" koje se drži na stablu i starijim granama. Služi da dobijanje čokolade, kakaa, i kakao putera. Zove se i čokoladno drvo.

## Najvažniji sastojci u 100 g čokolade 
Čokolada osim toga sadrži:

* Triptofan, esencijalnu aminokiselinu koja učestvuje u proizvodnji neuroprijenosnika serotonina, a lagano topljenje čokolade na jeziku potiče lučenje endorfina (prirodnih hormona sreće), koje tijelo prirodno proizvodi i za vrijeme vođenja ljubavi.
* Anandamid, prirodni opijat, ali u malim količinama
* Feniletilamin, tvar koja se nalazi u mozgu, posebno kod zaljubljenih osoba, a pretvara se u dopamin u centrima za zadovoljstvo, dijelu mozga gdje se inače doživljava i orgazam.
* Visoke količine antioksidansa. Flavonoidi koji se nalaze u svim biljnim proizvodima, daju trpak okus i onemogućavaju oksidaciju masnih tvari u krvotoku i arterosklerozu (začepljenje arterija).

## Vrste čokolade 
**Bijela čokolada** u 100 g sadrži:
* kakao maslac 28 g
* mlijeko u prahu 26 g
* šećer 46 g

**Mliječna čokolada** u 100 g sadrži:
* kakao 12 g
* mlijeko u prahu 22 g
* šećer 48 g
* kakao maslac 18 g

**Gorka čokolada** u 100 g sadrži:
* kakao 48 g
* kakao maslac 4 g
* šećer 48 g

## Potrošnja čokolade po državama 
Potrošnja čokolade po glavi i po kilogramu za 2003. godinu
* 25px Švicarska: 9,6
* 25px Austrija: 9,4
* 25px Irska: 8,8
* 25px Norveška: 8,7
* 25px Velika Britanija: 8,6
* 25px Njemačka: 8,37 (2004.)
* 25px Danska: 7,7
* 25px Belgija: 7,0
* 25px Švedska: 7,0
* 25px SAD: 5,4
* 25px Francuska: 4,6
* 25px Holandija: 4,4
* 25px Italija: 3,4
* 25px Grčka: 2,1
* 25px Japan: 1,8
* 25px Španija: 1,5
* 25px Brazil: 0,8
## Također pogledajte 
* Milka (čokolada)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Čokolada
Kategorija:Hrana
Kategorija:Slatka jela
Kategorija:Kulinarstvo
Si

Skraćenica **Si**, **SI** ili **si** može se odnositi na:

* Međunarodni sistem jedinica (''Système International d'Unités*),
* Si je 7. nota u muzici po Solfege.
* Socijalističku Internacionalu,
* Hemijski simbol za element silicij.
* U geografiji oznaka za Republiku Sloveniju (po ISO 3166-1)
* Švedski Institut (*Svenska institutet'').
* Sinus-Integral {\rm Si}(x) = \int_0^x \frac{\sin(t)}{t}~\mathrm dt und {\rm si}(x) = -\int_x^\infty\frac{\sin t}{t}~\mathrm dt = {\rm Si}(x) - \frac{1}{2}\pi

Kategorija:Skraćenice
Antička filozofija

mini|desno
Grčki filozofski sistem utemeljen je na principima racionalizma. Također, to je i filozofija subjektivnog idealizma gdje se daje primat ideji nad samom materijom. Ta filozofija je humanistička a njen koncept je utopijskog karaktera. U grčkoj filozofiji država je identičan pojam samom društvu (i ovo mišljenje će se zadržati sve do Ibn Halduna). Po Grcima država mora da postane oličenje općeg dobra, a opće dobro može da bude utemeljeno samo na univerzalnom principu pravde. Upravo je država bila jedan od predmeta istraživanja najvećih antičkih grčkih filozofa: Platona i Aristotela.

U zapadnoj tradiciji, antičku filozofiju su prvenstveno razvili Sokrat, Platon i Aristotel. Antička filozofija, međutim, uključuje i predsokratovce, helenističku filozofiju i rimsku filozofiju. Antička filozofija na Zapadu razlikuje se od srednjovjekovne filozofije, koja je bila pod velikim utjecajem kršćanstva i islama. Drevne filozofije iz ne-zapadnih tradicija, kao što su kineska ili indijska filozofija, često imaju jake etičke ili religijske brige koje su i danas glavni dijelovi tradicija.

## Kosmološko razdoblje 
* Miletska škola
:Tales (624-547. p. n. e.)
:Anaksimen (558-524. p. n. e.)
:Anaksimandar (610-546. p. n. e.)

* Pitagorejci
:Pitagora (580-500. p. n. e.)
:Hipasus
:Filolaj
:Arhita

* Heraklit
* Elejska škola
:Ksenofan
:Parmenid
:Zenon
:Melisus

* Posrednici
:Empedoklo
:Anaksagora

* Atomizam
:Leukip
:Demokrit

## Antropološko razdoblje 
* Sofisti
:Protagora
:Gorgija
:Hipija
:Kritija

* Diogen Apolonjanin (oko 5.st. p. n. e.)
* Sokrat (469-399. p. n. e.)
* Platon (427-347. p. n. e.)
* Aristotel (384-322. p. n. e.)

## Helenističko-rimsko razdoblje 
* Stoicizam
:Kleant
:Hrizip
:Seneka
:Epiktet
:Marko Aurelije

* Epikur (341-270. p. n. e.)
* Skepticizam
:Piron iz Elide
:Sekst Empirik
:Karnead

* Neoplatonizam
* Rimska filozofija

## Također pogledajte 
* Filozofija
* Kirenska škola

## Reference 

Antička
Srednjovjekovna filozofija

Poslije propasti Zapadnog rimskog carstva (476. godine), završava se historija Staroga vijeka.

## Društveni uslovi 
Ovo je vrijeme formiranja i razvoja feudalizma, gdje su dvije osnovne klase feudalci i kmetovi, a osnovna grana privrede je poljoprivreda. Kao rezultat toga narod je rasparčan po feudima. Crkva je snažan feudalac i nosilac cijelog sistema, a snažno religiozno osjećanje se prenosi na sve oblasti života.

Ova srednjovjekovna skolastička misao je u svojoj suštini teološko-metafizička jer je fokusirana na Boga kao nepokretnog pokretača.

* *KRŠĆANSKA SKOLASTIKA*
# Aurelije Augustin
# Hugo od sv. Viktora
# Ivan Škot Eriugena
# Pjer Abelar
# Albert Veliki
## Toma Akvinski
# Ivan Duns Škot
# Vilijam Okam
# Anselmo Kenterberijski

* * Arapska srednjovjekovna filozofija (i jevrejski predstavnici) *
# Al Kindi
# Al Farabi
# Ibn Sina (Avicena)
# Ibn Rušd (Averoes)
# Ibn Daud (Abraham ben David Halevi)
# Ibn Gabirol Solomon (Avicebron)
# Ibn Haldun (Abd al-Raman)

* *Misao o društvu i državi u Bosni i Hercegovini*
# Hasan Kafi Prušćak

* *Razni filozofi*
# Geoffrey Chaucer

* Problem univerzalija

## Također pogledajte 
* Filozofija

Kategorija:Filozofija po epohi
Kategorija:Srednjovjekovna filozofija
Renesansna filozofija

**Renesansa** je period koji je bio u 15. i 16. vijeku. To je bio prelazni period iz Srednjeg u Novi vijek. U renesansi se ruše okviri skolastike i izgrađuje se nova filozofska slika svijeta. Tada se rađa smisao za ljepotu prirode, a također se budi interes za čovjeka i nauku. U tom periodu društvene okolnosti su burne, ruši se feudalizam, a rađa se kapitalizam.

To je i period novih otkrića- 1492. godine Kolumbo otkriva "Novi Svijet", a Magelan putuje oko svijeta. Početke renesanse nalazimo u djelima Dantea i Bokača koja su pisana na narodnom jeziku.

Predstavnici- književnost

Dante je svojim djelom Božanstvena komedija, vratio ponovni značaj i ljepotu antike u književnost, te, potencirajući narodni jezik, koji se smatrao vulgarnim za razliku od „ljepšeg, vrijednijeg i plemenitijeg“ latinskog jezika, upravo borac za ono individualno.

F. Petrarca, čija je najveća zasluga promovisanje lirike specifičnog tipa za to doba, one lirike koja izražava ljepotu oblika, ljepotu žene i prirode i tako otkriva dubine antičke svijesti.

Boccaccio- treci talijanski pjesnik

## Također pogledajte 
*Filozofija
*Novovjekovna filozofija
*Renesansa

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Historija filozofije
Skepticizam

**Skepticizam** je trajao od 4. do 2.st. p. n. e. Osnivač skepticizma je bio Piron iz Elide koji nema pisanih djela. Njegov sljedbenik je rimljanin: Sekst Empirik (koji je napisao djelo "Pironove postavke").

Skeptičari sumnjaju u svaku vrstu spoznaje (vidi gnoseologija), zato smatraju da se treba uzdržavati od izricanja određenih sudova. To nas dovodi do ravnodušnosti i do ataraksije (mira duše).

## Također pogledajte 
*Filozofija
*Helenističko-rimsko razdoblje

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Filozofija
Sekst Empirik

**Sekst Empirik** (grčki *Σέξτος ὁ Ἐμπειριϰός, Sékstos ho Empeirikós,* latinski Sextus Empiricus), grčki filozof i liječnik (II. vijek.). Živio je u Rimu i Aleksandriji. Predstavnik skepticizma, što ga je utemeljio njegov učitelj Piron iz Elide, o kojem se pak zna posredno iz Sekstova spisa *Pironove postavke (Πυρρώνειοι ὑποτυπώσεις),* jer Piron nije ostavio pisana djela. *Sekst Empirik* poput Pirona smatrao je da se treba suzdržavati od izricanja sudova, jer je svakoj tezi moguće suprotstaviti antitezu. Ideje predočuju samo druge ideje, a svaki kriterij istine leži u krugu beskonačnog dokazivanja jedne istine drugom. Skepticizam je ograničio na teorijski svijet nauke pa je razlikovao apstraktna teologijska (teoretska) od religijskih (praktičnih i kulturno uslovljenih) vjerovanja. Svoje je postavke opširno iznio u spisu (vjerojatno u cijelosti nesačuvanom) *Protiv znanstvenika (Πρὸς μαϑηματιϰούς,* latinski *Adversus Mathematicos)*, u 11 knjiga. Njegova su djela glavni izvor poznavanja antičkog skepticizma.

## Također pogledajte 
* Filozofija
* Antička filozofija
* Skepticizam
* Helenističko-rimsko razdoblje

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Filozofi
Piron iz Elide

mini|282px| Πύρρων
**Piron iz Elide** (Piron Eliđanin, grčki *Πύρρων, Pýrrōn*), grčki filozof (?, oko 360. pr. n.e.. – , 272. pr. n.e.). Nema pisanih djela, ali o njegovom učenju saznajemo iz djela njegova sljedbenika *Seksta Empirika*. Suprotstavljajući se dotadašnjim dogmatskim učenjima utemeljio je skeptičku filozofiju. Njegova filozofija se temelji na tome da 'pri izricanju sudova ne možemo pouzdano tvrditi da nešto jest, već samo izreći da nam se čini da nešto jest. Treba se kloniti izricanja sudova jer svakoj tezi možemo suprotstaviti antitezu. Takav stav dovodi do duševnog mira, zbog toga što ne možemo spoznati stvari, ne možemo ni odrediti kako se prema njima ponašati.' Uz Seksta Empirika sljedbenici su mu bili skeptik Agripa i Timon iz Flijunta.

## Reference 
## Također pogledajte 
*Filozofija
*Skepticizam
*Helenističko-rimsko razdoblje

Kategorija:Grčki filozofi
Novovjekovna filozofija

Protestantizam kao reformacija predstavlja one kulturne, duhovne i emancipatorske faktore nastanka novovjekovne misli. S druge strane razvoj robne proizvodnje, predstavlja materijalni faktor razvoja novovjekovne socijalne i političke filozofije. Glavna karakteristika ovog perioda je antropocentrizam za razliku od srednjovjekovnog deocentrizma, što je ustvari rezultat emancipacije uma od teologije. U ovom razdoblju se filozofi polahko vraćaju antičkim uzorima. To je vrijeme povećavanja interesa za prirodne nauke, naročito za matematiku. Odbacuje se geocentričnost i prihvata heliocentričnost. Pod uticajem prirodnih nauka, filozofija gubi svoj metafizički značaj a gnoseologija postaje primarna filozofska disciplina.
Ovo je vrijeme velikih naučnika kao što su Đordano Bruno, Galileo Galilej, Nikola Kopernik, Isaac Newton, Rene Dekart koji su utemeljili nove principe matematike, matematičke logike i fizike koja će biti primarna osnova za dalji razvoj filozofije. Oni su se oslobodili religijskih dogmi pa njihova misao nije bila ograničena religijom, niti vladajućim društvenim odnosima, nego isključivo prirodom proučavanog predmeta. U društvenim naukama javili su se veliki mislioci kao što su Hugo Grocijus, Baruh Spinoza, Tomas Hobs, Žan Batista Viko, David Ricardo, Adam Smith i drugi.

Tada filozofija traga za naučnim metodama.

Javljaju se dva osnovna gnoseološka pravca:
*Empirizam
*Racionalizam
***FILOZOFIJA RENESANSE**
#Pleton
#Nikola Kuzanski
#Niccolò Machiavelli
#Tomas Mor
#Tomazo Kampanela
#Đordano Bruno
#Erazmo Roterdamski

***Empirizam 17. vijeka**
#Francis Bacon
#Tomas Hobs
#John Locke
#George Berkeley
#David Hume

***Racionalizam 17. vijeka**
#Rene Descartes
#Baruch Spinoza
#Gottfried Willhelm Leibniz

***Prosvjetiteljstvo**
#Pierre Bayle
#Monteskje
#Volter
#Žan Žak Ruso
#Giambattista Vico
#Johann Gottfried Herder

***Klasični njemački idealizam**
#Immanuel Kant
#Johann Gottlieb Fichte
#Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling
#Georg Wilhelm Friedrich Hegel

***Filozofska misao u Bosni i Hercegovini**
#Muhamed Skejo Prozorac

## Razni filozofi 
#Alexander Gottlieb Baumgarten (estetičar)
#Philipp Melanchthon
#Ruđer Bošković
#Markantun de Dominis
#Hugo Grotius (prirodnopravna škola)

## Također pogledajte 
*Filozofija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Filozofija
Modem

**Modem** je skraćenica od *MODulate/DEModulate* i ona je ime za uređaj koji modulira analogni nosač signala (kao zvuk), i koji isto tako demodulira - dekodira digitalni signal sa analognog nosača. Modem je iz računara najčešće spojen na telefonsku liniju, ali moguće je spojiti modem na bilo koji podatkovni kabal ili na bežični nosač signala.

Uglavnom služi za spajanje na Internet, ali je njime moguće slati i primati telefaks (ako je to faks modem), programirati da glumi automatsku sekretaricu. Radi tako da prevodi podatke koje dobije iz telefonske linije u podatke smislene računaru i obrnuto. Najsvježiji, i već ustaljeni, standard je v.92 koji je u velikoj mjeri zamijenio malo stariji v.90. Najveća brzina današnjih modema je 56 kbps, što je u računarstvu veoma mala brzina, i najčešće nalazi mjesto kod korisnika koji koriste samo osnovne servise na Internetu kao što su email ili povremeno provjeravanje novosti.

## Također pogledajte 
* Drajver
* Dynamic Host Configuration Protocol
* Ethernet
* TCP/IP


Kategorija:Američki izumi
Problem univerzalija

**"Problem univerzalija"** je pitanje da li univerzalije realno postoje ili ne. Postoje dva pravca koji su pokušali odgovoriti na ovo pitanje:
*Realizam tvrdi da opći pojmovi realno postoje.
*Nominalizam tvrdi da stvarno postoje samo pojedinačne stvari, a da su opći pojmovi samo imena (*nomina*).
Unutar ovih pravaca postoje ekstremne i umjerene varijante i to je jedan vid borbe idealizma i materijalizma.

## Također pogledajte 
* Filozofija
* Srednjovjekovna filozofija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Filozofija
Giordano Bruno

**Giordano Bruno** (, januar ili februar 1548 – 17. februara 1600) bio je italinaski filozof, pjesnik, kosmološki teoretičar i ezoterist iz doba renesanse. Poznat je po svojim kosmološkim teorijama, koje su se konceptualno proširile na tadašnji novi kopernikanski model. Predložio je teoriju da su zvijezde udaljena sunca okružena vlastitim planetama (egzoplanetama), i iznio je mogućnost da bi ove planete mogle podržati život, kosmološki položaj poznat kao kosmički pluralizam. Također je insistirao da je univerzum beskonačan i da ne može imati centar.

Iako je Bruno počeo kao dominikanski fratar, prihvatio je kalvinizam tokom svog boravka u Ženevi. Kasnije mu je rimska inkvizicija sudila za herezu pod optužbom za poricanje nekoliko osnovnih katoličkih doktrina, uključujući vječno prokletstvo, Sveto Trojstvo, Kristovo božanstvo, Marijino djevičanstvo i transupstancijaciju. Crkva nije olako shvatila Brunov panteizam, niti njegovo učenje o metempsihozi u vezi sa reinkarnacijom duše. Inkvizicija ga je proglasila krivim i živ je spaljen na lomači u rimskom Campo de' Fiori 1600. Nakon njegove smrti, stekao je značajnu slavu, a posebno su ga slavili komentatori iz 19. i početka 20. stoljeća koji su ga smatrali mučenikom za nauku. Međutim, većina historičara se slaže da njegovo suđenje za hereziju nije bilo odgovor na njegove kosmološke poglede, već odgovor na njegove religijske i zagrobne poglede, iako neki još uvijek tvrde da je glavni razlog Brunove smrti bio njegov kosmološki pogled. Brunov slučaj se i dalje smatra prekretnicom u historiji slobodne misli i novih nauka.

Pored kosmologije, Bruno je opširno pisao i o umjetnosti pamćenja, labavo organiziranoj grupi mnemotehničkih tehnika i principa. Historičar Frances Yates tvrdi da je Bruno bio pod dubokim uticajem presokratskog Empedokla, neoplatonizma, renesansnog hermetizma i legendi sličnih Knjizi postanka koje okružuju helenističku koncepciju Hermesa Trismegistosa. Druge Brunove studije fokusirale su se na njegov kvalitativni pristup matematici i njegovu primjenu prostornih koncepata geometrije na jezik.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.intratext.com/Catalogo/Autori/AUT52.HTM Radovi
* http://www.esotericarchives.com/bruno/home.htm

Kategorija:Italijanski filozofi
Kategorija:Biografije, Nola
Kategorija:Rođeni 1548.
Kategorija:Umrli 1600.
Sjeverna Amerika

**Sjeverna Amerika** je kontinent u potpunosti unutar sjeverne hemisfere i skoro cijeli unutar zapadne. Može se opisati i kao sjeverni potkontinent Amerike u modelima u kojima je manje od sedam kontinenata. Sjeverna Amerika graniči na sjeveru s Arktičkim okeanom, na istoku s Atlantskim okeanom, na zapadu i jugu s Tihim okeanom, a na jugoistoku s Južnom Amerikom i Karipskim morem.

Sjeverna Amerika obuhvata površinu od otprilike 24,709,000&nbsp;km² što je približno 16,5% kopnene površine Zemlje i oko 4,8% njene ukupne površine. Sjeverna Amerika je treći najveći kontinent po površini, nakon Azije i Afrike, a četvrti po broju stanovnika nakon Azije, Afrike i Evrope. Godine 2013. broj stanovnika je procijenjen na skoro 579 miliona ljudi u 23 države što je približno 7,5% svjetskog stanovništva, ako se ubrajaju obližnja ostrva (ponajviše oko Kariba).

Sjevernu Ameriku su naselile prve ljudske populacije tokom posljednjeg glacijalnog perioda prelaskom Beringije prije otprilike 40.000 godina. Predviđa se da je razdoblje paleoindijanaca trajalo prije otprilike 10.000 godina. Prekolumbovsko razdoblje završilo se je 1492. godine, s početkom prekookeanskih migracija. Zbog kolonizacije Amerike, većina stanovnika Sjeverne Amerike govori evropskim jezicima poput engleskog, španskog ili francuskog, a kulture njihovih država obično odražavaju zapadne tradicije.

## Naziv 
thumb|desno|200px|Karta Sjeverne Amerike iz 1621.

Za Ameriku se često tvrdi da su je imenovali njemački kartografi Martin Waldseemüller i Matthias Ringmann po italijanskom istraživaču Amerigu Vespucciju. Vespucci, koji je istraživao Ameriku u razdoblju od 1497. i 1502. godine, bio je prvi Evropljanin koji je tvrdio da Amerika nisu Indije, nego drugo kopno do tada nepoznato Evropejcima. Godine 1507, Waldseemüller je izradio kartu svijeta na koju je stavio riječ "Amerika" na kontinent Južne Amerike, u sredinu današnjeg Brazila.

## Reference 
## Također pogledajte 
* Kolonizacija Amerike
* Haida Gwaii

## Vanjski linkovi 
*
Kategorija:Kontinenti
Okeanija

mini|desno|300p|Okeanija

**Okeanija** jest geografska regija koja obuhvata Australaziju, Melaneziju (uključujući Novu Gvineju), Mikroneziju i Polineziju (uključujući Novi Zeland). Izvan svijeta koji govori engleski, Okeanija se generalno smatra kontinentom, dok se kopneni dio Australije smatra njenom kontinentalnom kopnenom masom. Prostirući se na istočnoj i zapadnoj hemisferi, u središtu vodene hemisfere, procjenjuje se da Okeanija ima površinu od oko 9.000.000&nbsp;km2 i populaciju od oko 46,3 miliona u 2024. Okeanija je najmanji kontinent po površini i drugi najmanje naseljen nakon Antarktika.

Okeanija ima raznoliku mješavinu ekonomija, od visoko razvijenih i globalno konkurentnih finansijskih tržišta Australije, Francuske Polinezije, Havaja, Nove Kaledonije i Novog Zelanda, koja se visoko kotiraju po kvaliteti života i indeksu ljudskog razvoja, do mnogo manje razvijenih ekonomija Kiribatija, Papue Nove Gvineje, Tuvalua, Vanuatua i Zapadne Nove Gvineje. Najveća i najmnogoljudnija zemlja u Okeaniji je Australija, a najveći grad je Sydney. Puncak Jaya u Indoneziji je najviši vrh u Okeaniji sa 4.884 m.

Prvi doseljenici Australije, Nove Gvineje i velikih ostrva istočno od njih stigli su prije više od 60.000 godina. Okeaniju su prvi istraživali Evropljani od 16. vijeka nadalje. Portugalski istraživači, između 1512. i 1526., stigli su do Tanimbar ostrva, nekih od Karolinskih ostrva i zapadne Nove Gvineje. Slijedili su ih španski i holandski istraživači, a zatim britanski i francuski. Na svom prvom putovanju u 18. vijeku, James Cook, koji je kasnije stigao na visoko razvijena Havajska ostrva, otišao je na Tahiti i prvi put pratio istočnu obalu Australije. Dolazak evropskih doseljenika u narednim vijekovima rezultirao je značajnim promjenama u društvenom i političkom pejzažu Okeanije. Pacifičko ratište doživjelo je velika zbivanja tokom Prvog i Drugog svjetskog rata.

Slika na stijenama Aboridžina Australije je najduža kontinuirano praktikovana umjetnička tradicija na svijetu. tarne demokratije, a turizam služi kao veliki izvor prihoda za pacifičke ostrvske nacije.

## Države i teritorije Okeanije 
## Porijeklo naziva 
Izraz je nastao kao Océanie otprilike oko 1812. od strane geografa Conrad Malte-Brun. Riječ Océanie potiče iz grčke riječi ὠκεανός (ōkeanós), okean.

mini|lijevo|500px|Mapa Okeanije, od Indonezije do Čilea

## Reference
Johannes Gutenberg

**Johannes Gensfleisch zur Laden zum Gutenberg** (rođen o. 1400 – 3. februar 1468) bio je njemački metalski radnik i izumitelj koji je poznat po svojim doprinosima tehnologiji štampe.

O njegovom životu i radu postoje samo fragmentirani i dijelom nesigurni podaci. Oko 1430. odlazi iz Mainza u Strasbourg, gdje ostaje, čini se, sve do 1448. baveći se brušenjem dragog kamenja i proizvodnjom ogledala. Već 1436. ima nekakav štamparski uređaj i njime vrši eksperimente. Od 1448. opet je u Mainzu, gdje osniva štamparsku radionicu. Godine 1455. dovršava svoj prvi tipografski rad, latinsku Bibliju na 1282 folio stranice u 2 stupca po 42 retka, štampan u 100-200 primjeraka, dijelom na pergamentu, dijelom na papiru *("Biblija od 42 retka"*). Imitirajući u lijevnim slovima tadašnji gotički rukopis s njegovim ligaturama, upotrijebio je za svoje izdanje 290 različitih znakova. O njegovom daljnjem štamparskom radu ne zna se ništa pouzdano, ali mu se pripisuje štampanje izdanja *"Missale speciale", "Mainzer Catholicon" i "Biblije od 36 redaka"* izdane u Bambergu. Posljednje tri godine života proveo je na dvoru kneza izbornika, nadbiskupa Adolfa Nassauskog u Mainzu.

## Djetinjstvo 
Rođen je u Mainzu kao najmlađi sin trgovca Friela Gensfleischa zur Ladena. Predviđa se da je bio kršten u blizini njegovog rodnog grada u crkvi sv. Kristofa. Godina rođenja Gutenberga nije precizno poznata, ali se predviđa da je rođen između 1393. i 1406. 1890-ih godina Grad Mainz proglasio je 1400. njegovom godinom rođenja iz praktičnih razloga.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Rođeni 1400.
Kategorija:Umrli 1468.
Kategorija:Biografije, Mainz
Kategorija:Njemački izumitelji