open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rina Mitsuhashi

**Rina Mitsuhashi**, () rođena 2. aprila 1990. kao Rina Suzuki, nekadašnja je japanska biatlonka. Kao i većina japanskih sportista pripadala je Oružanim snagama Japana u jedinici Tōki Sengi Kyōikutai (Tōsenkyō).

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Rina Mitsuhashi je nastupila na dvijema Zimskim olimpijskim igrama i to na: ZOI 2014. i ZOI 2018, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo je 79-o mjesto na ZOI 2014. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 4:33.8&nbsp;min bila sporija od slovačke biatlonke Anastasiye Kuzmine. U štafetnim utrkama najbolji joj je plasman bilo 12-o mjesto na ZOI 2014. u štafeti s Fuyuko Tachizaki, Yuki Nakajima i Miki Kobayashi, kada su za jedan krug pretečeni od ukrajinske štafete u sastavu: Vita Semerenko, Julija Džima, Valentina Semerenko i Olena Pidrušna.

### Svjetska prvenstva 
Suzuki je nastupila dva puta na Svjetskim prvenstvima i to na SP 2016. i SP 2017, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je 57-o mjesto na SP 2016. u utrci na 7,5&nbsp;km s jednim promašajem i zaostatkom od 5:52.0&nbsp;min bila sporija od pobjednice francuske biatlonke Marie Dorin Habert. U ekipnim utrkama joj je najbolji plasman 19-o mjesto na istom prvenstvu u štafeti s Fuyukom Tachizaki, Yurie Tanakom i Sari Maedom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio joj je u sezoni 2013/14. 7. decembra 2013. u austrijskom Hochfilzenu u utrci štafete, kada je s Fuyukom Tachizaki, Yuki Nakajimom i Miki Kobayashi osvojila 19-o mjesto. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 61-o mjesto u sezoni SK 2017/18. u 23. marta 2018. u Tjumenu u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 2:49.1&nbsp;min bila sporija od bjeloruske biatlonke Darja Domračeva, koja je završila utrku bez promašaja. U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je deseto mjesto u Hochfilzenju 10. decembra 2017. u sezoni 2017/18. s Fuyukom Tachizaki, Sari Maedom i Yurie Tanakom.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1990.
Kategorija:Biografije, Bihoro (Hokkaidō)
Kategorija:Japanski biatlonci
Kategorija:Japanski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Firefly Aerospace Blue Ghost

**Firefly Aerospace Blue Ghost** , ili jednostavno **Blue Ghost**, je klasa lunarnih lendera dizajniranih i proizvedenih u kompaniji Firefly Aerospace. Firefly planira upravljati sletanjima Blue Ghost-a za isporuku malih tereta na površinu Mjeseca. Prva misija Blue Ghost lansirana je u 1:11&nbsp;am EST (06:11 UTC) 15. januara 2025. Uspješno je sletio na Mjesec 2. marta 2025. Ime je dobio po svicu *Phusis reticulata* poznatom kao Plavi duh.

## Reference 
Kategorija:Misije na Mjesec
Kategorija:Privatni svemirski letovi
Olga Nazarova (čvor)

* Olga Nazarova (biatlonka), rusku i bjeloruska biatlonku
* Olga Nazarova (atletičarka), rusku atletičarku
* Olga Nazarova (preponašica), rusku atletičarku

Kategorija:Višeznačnice
Johanna Talihärm

**Johanna Talihärm**, rođena 27. jula 1993. u Tallinnu, estonska je biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Johanna Talihärm je nastupila na četirima Zimskim olimpijskim igrama: ZOI 2014, ZOI 2018, ZOI 2022 i ZOI 2026, ali nije osvojila ni jednu medalju. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat 22-o mjesto na ZOI 2018. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 1:20.8&nbsp;min bila sporija od pobjednice, Njemice Laure Dahlmeier, koja je završila utrku bez promašaja. U ekipnim disciplinama osvojila je dva 15-a mjesta: na ZOI 2014. u štafeti s Kadri Lehtla, Darijom Yurlovom i Grete Gaim;  te na ZOI 2022. u štafeti s Reginom Ermits, Tuuli Tomingas i Susan Külm. Najbolji rezultat u štafetnim utrkama je 14-o mjesto na ZOI 2026. u štafeti s Susanom Külm, Tuuli Tomingas i Reginom Ermits, kada su sa zaostatkom od 4:49.6&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke francuske štafete u sastavu: Camille Bened, Océane Michelon, Lou Jeanmonnot i Julia Simon.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na devet Svjetska prvenstva od SP 2013. do SP 2025, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 20-o mjesto na SP 2019. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s jednim promašajem bila 59.8&nbsp;s sporija od slovačke biatlonke Anastasiya Kuzmina, koja je završila utrku s jednim promašajem. U timskim disciplinama joj je najbolji rezultat bilo četvrto mjesto na SP 2024. u štafeti s Reginom Ermits, Tuuli Tomingas i Susan Külm.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio joj je u sezoni 2012/13. 1. decembra 2012. u švedskom Östersundu u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 3:48.4&nbsp;min osvojila 92-o mjesto iza pobjednice, norveške biatlonke Tore Berger, koja je završila utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 19-o mjesto u sezoni SK 2020/21. u švedskom Östersundu 19. marta 2021. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 44.1&nbsp;s bila sporija od norveške biatlonke Tiril Eckhoff, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je sedmo mjesto u Antholzu 26. januara 2025. u sezoni 2024/25. s Reginom Ermits, Tuuli Tomingas i Susan Külm.

## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1993.
Kategorija:Biografije, Tallinn
Kategorija:Estonski biatlonci
Kategorija:Estonski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Aktivni biatlonci
Kategorija:Živi ljudi
Mauna Kea

**Mauna Kea** je najviši vrh i ujedno uspavani vulkan ostrva Havaji (4.207,3 m), sa štitom izgrađenim na južnom boku istočne zone rascjepa Kohala vulkana. Mauna Kea je nešto viša od Mauna Loe (4.170 m),  ali njena procijenjena zapremina (42.000&nbsp;km3) je oko 55% manja od zapremine Mauna Loe (95.000&nbsp;km3). Mauna Kea (*“Bijela planina”*) jedini je vulkan na Havajima koji ima jasne dokaze o glacijaciji.

Mauna Kea je jedan od pet vulkana koji čine samo ostrvo, a to su: Kohala, Hualalai, Mauna Loa i Kīlauea. Arhipelag Havaja obuhvata osam ostrva: *Ni`ihau, Kaua`i, O`ahu, Moloka`i, Lana`i, Maui, Kaho`olawe i Hawai`i.*

Najstarije vidljive stijene na Mauna Kei nalaze se blizu nivoa mora u dubokim udubljenjima na sjeveroistočnom boku vulkana. Hemijski sastav ovih stijena je u korelaciji s magmom koja obično eruptira u tzv. *"postšiltnoj fazi"*. Datiranje starosti pokazuje da su eruptirali prije 200.000 do 250.000 godina, što znači da je faza brzog rasta završena do tog vremena. Naučnici procjenjuju da su erupcije tokom faze štita trajale oko 800.000 godina, tako da je Mauna Kea vjerovatno stara najmanje milion godina. Lava koja je eruptirala tokom faze štita izgradila je više od 90% svoje ukupne procijenjene zapremine. Iako je Mauna Kea posljednji put eruptirala 2460. godine prije nove ere, potencijal za obnovu aktivnosti je velik. Susjedni vulkan Mauna Loa eruptirao je otprilike svakih šest godina u proteklih 3.000 godina.

### Aktivnost 
Ovaj vulkan se trenutno smatra ugašenim ili u stanju mirovanja. Prema poznatim geološkim zapisima, ima opsežnu historiju nestale aktivnosti. Prije između 6.000 i 4.000 godina, erupcije su se dogodile na najmanje sedam odvojenih otvora. Zapis pokazuje da je u poređenju sa Mauna Loom, koja je eruptirala svakih nekoliko godina, i Hualalai, koja je eruptirala svakih nekoliko stotina godina, Mauna Kea pokazivala duge pauze u aktivnosti (USGS, 2002). Na osnovu pojave 12 erupcija u periodu od 10.000 godina, interval ponavljanja Mauna Kee je 1.000 godina (Geohazards Consultants International, Inc., 2000.). Prema Master planu naučnog rezervata Mauna Kea koji je objavio Geohazards Consultants International, Inc. u martu 2000. godine.

## Reference 
Kategorija:Vulkani na Havajima
Kategorija:Neaktivni vulkani
Olga Nazarova (biatlonka)

**Olga Viktorovna Nazarova** (), **Volha Nazarava** () rođena 27. augusta 1977. u Omsku, RSFSR, SSSR (danas Rusija), je nekadašnja ruska i bjeloruska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Olga Nazarova je nastupila na trima Olimpijskim igrama i to na: Zimskim olimpijskim igrama 2002, Zimskim olimpijskim igrama 2006. i Zimskim olimpijskim igrama 2010, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat ostvarila je u osvajanjem dvaju šestih mjesta: na ZOI 2002. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 1:00.8&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Njemicu Andreju Henkel, koja je utrku završila s jednim promašajem; te na ZOI 2006. u utrci masovnog starta, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 1:14.0&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Šveđanku Annu Carin Zidek, koja je utrku završila s jednim promašajem. Na istim igrama ostvarila je najbolji plasman u ekipnim kada su u štafeti s Jekaterinom Ivanovnom, Ljudmilom Ananko i Olenom Zubrilovom s 3:07.1&nbsp;min zaostatka osvojile četvrto mjesto iza ruske štafete u sastavu: Ana Bogali-Titovec, Svjetlana Išmuratova, Olga Zajceva i Albina Ahatova.

### Svjetska prvenstva 
Nazarova je nastupila na devet Svjetskih prvenstava od SP 2001. do SP 2011. Osvojila je dvije bronzane medalje. Prvu na SP 2002. u masovnom startu, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 37.7&nbsp;s bila sporija od pobjednice Olene Zubrilove; drugu na   SP 2005. u štafeti s Jekaterinom Ivanovnom, Ljudmilom AnankoOlenom Zubrilovom.

### Svjetski kup 
## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1977.
Kategorija:Biografije, Omsk
Kategorija:Ruski biatlonci
Kategorija:Bjeloruski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Bjeloruski olimpijci u biatlonu
Uglješa Kesić

**Uglješa Kesić** (rođen 1980. u Banja Luci) je bosanskohercegovački književnik.

## Biografija 
Rođen je 1980. u Banja Luci, gdje završava osnovnu, srednju školu i fakultet, gdje stiče titulu profesora historije. Književnošću se bavi od 2010. i iza sebe ima četiri odštampane zbirke poezije: Stalni je saradnik časopisa BH dijaspore "Bosanske pošte"(Norveška) i magazina Šeher Banjaluka (Švedska).  Pjesme su mu prevedene na mađarski jezik. Član je P.E.N. centra BiH, Društva pisaca Bosne i Hercegovine, Instituta za dečiju književnosti i   član je Udruženja književnika "Riječi sa Une"

## Bibliografija: 
* 2018 - Zažmiri, "Art print", Banjaluka
* 2020 - Noć kada su palili knjige, "Art print", Banjaluka
* 2023 - Vilenjak Jan, "Art Print", Banjaluka
* 2025 - Najbolje je biti dijete, "Art print", Banjaluka

mini

### **Zbornici:** 
* 2018 - Drinski književni susreti, Zvornik
* 2020 - Zbornik pesama za decu "Čuvari detinjstva", Trstenik
* 2024 - Zbornik pesama za decu "Od tik-taka do tik-toka" Malo Crniće
* 2024 - Zbornik "Sokobanja" Srbija
* 2024 - Zbornik radova VII međunarodnih susreta "Riječi sa Une", Bihać
* 2025 - Almanah Bosanske književnosti "Bosnoljublje" Sarajevo
* 2025 - Neću da odrastem, Internacionalna kulturna asocijacija, Crna Gora
* 2025 - Kuća za riječi, Zbirika poezije učesnika pjesničkog maratona u Aleji pisaca, Tešanj
* 2025 - Panorama zlatnih stihova, Udruženje kultura spaja svijet, Sarajevo
* 2025 - 120 Poetskih jednačina, Udruženje "Kultura spaja svijet"  Sarajevo

## Nagrade 
Dobitnik je nagrada:

* Musa Ćazim Ćatić za najbolju dječiju pjesmu u konkurenciji od 262. pjesme
* Za najuspješnijeg autora u oblasti dječije književnosti u USA, West Chester, Pennsylvania.
* Treća nagrada na internacionalnom festivalu "Nasmij me pjesmom" u Crnoj Gori 2025.

## Reference 
Kategorija:Biografije, Banja Luka
Kategorija:Rođeni 1980.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Yuki Nakajima

**Yuki Nakajima**, () rođena 21. maja 1990. u Tōkamachiju u Japanu, nekadašnja je japanska biatlonka. Kao i većina japanskih sportista pripadala je Oružanim snagama Japana u jedinici Tōki Sengi Kyōikutai (Tōsenkyō).

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Yuki Nakajima je nastupila samo jednom na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2014, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo je 67-o mjesto na  u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 3:06.1&nbsp;min bila sporija od slovačke biatlonke Anastasiye Kuzmine. U štafetnim utrkama najbolji joj je plasman bilo 12-o mjesto na ZOI 2014. u štafeti s Fuyuko Tachizaki, Miki Kobayashi i Rinom Suzuki, kada su za jedan krug pretečeni od ukrajinske štafete u sastavu: Vita Semerenko, Julija Džima, Valentina Semerenko i Olena Pidrušna.

### Svjetska prvenstva 
Nakajima je nastupila na dva Svjetska prvenstva od SP 2012. do SP 2013, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je 57-o mjesto na SP 2012. kada je u utrci na 15&nbsp;km s tri promašajem i zaostatkom od 7:26.0&nbsp;min bila sporija od pobjednice norveške biatlonke Tore Berger. U ekipnim utrkama joj je najbolji plasman 15-o mjesto na istom prvenstvu u  štafeti s Itsukom Owadom, Fuyukom Tachizaki i Naokom Azegami, kada su za jedan krug pretečeni od njemačke štafete u sastavu: Tina Bachmann, Magdalena Neuner, Miriam Gössner i Andrea Henkel,

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio joj je u sezoni 2011/12. 11. decembra 2011. u austrijskom Hochfilzenu u utrci 
štafete s Itsukom Owadom, Fuyukom Tachizaki i Mikom Torii, kada su zauzele 17-o mjesto. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 31-o mjesto u sezoni SK 2012/13. u švedskom Östersundu 1. decembra 2012. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 1:32.9&nbsp;min bila sporija od norveške biatlonke Tore Berger, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je 16-o mjesto u Antholzu 21. januara 2012. u sezoni 2011/12. s Fuyukom Tachizaki, Naokom Azegami i Mikom Torii.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1990.
Kategorija:Biografije, Tōkamachi
Kategorija:Japanski biatlonci
Kategorija:Japanski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Ukaleq Slettemark

**Ukaleq Astri Slettemark**, rođena 9. septembra 2001. u Nuuku, je grenlandska i danska biatlonka. U takmičenjima Svjetskog kupa nastupa za Grenland, a na olimpijskim igrama za Dansku.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Ukaleq Slettemark je nastupila dva puta na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2022 i ZOI 2026, ali nije osvojila ni jednu medalju. 
Na prvom nastupu u pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat 53-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 6:14.7&nbsp;min bila sporija od pobjednice, Njemice Denise Herrmann, koja je završila utrku s jednim promašajem. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat 52-o mjesto na ZOI 2026. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 5:14.8&nbsp;min bila sporija od pobjednice, francuske biatlonke Julia Simon, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama nije nastupala.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na četiri Svjetska prvenstva od SP 2021. do SP 2025, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 56-o mjesto na SP 2023. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s jednim promašajem bila 2:44.0&nbsp;min sporija od njemačke biatlonke Denise Herrmann, koja je završila utrku  bez promašaja. U timskim disciplinama joj je najbolji rezultat bilo 23-o mjesto na SP 2025. u mješovitoj pojedinačnoj štafeti s Sondreom Slettemarkom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio joj je u sezoni 2020/21. 11. decembra 2021. u austrijskom Hochfilzenu u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 3:28.4&nbsp;min osvojila 96-o mjesto iza pobjednice, bjeloruske biatlonke Dinare Alimbekave, koja je završila utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 21-o mjesto u sezoni SK 2022/23. u Ruhpoldingu 12. januara 2023. u utrci na 15&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 3:14.3&nbsp;min bila sporija od italijanske biatlonke Lise Vittozzi, koja je završila utrku bez promašaja. U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je 22-o mjesto u Östersundu 25. novembra 2023. u sezoni 2023/24. s Sondreom Slettemarkom.

## Privatni život 
Ukaleq je kćerka nekadašnjeg norveškog biatlonca Øysteina Slettemarka i grenlandske biatlonke Uiloq Slettemark. Njena mlađa braća Sondre i Inuk su aktivni grenlandski i danski biatlonci.

## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 2001.
Kategorija:Biografije, Nuuk
Kategorija:Danski biatlonci
Kategorija:Grenlandski biatlonci
Kategorija:Danski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Aktivni biatlonci
Kategorija:Živi ljudi
The Criterion Collection

**The Criterion Collection, Inc.** (ili jednostavno **Criterion**) američka je distributerska kompanija za kućni video koja se fokusira na licenciranje, restauraciju i distribuciju "važnih klasičnih i savremenih filmova". Criterion je de facto podružnica art film distributera Janus Filmsa, i služi filmskim i medijskim istraživačima,  ljubiteljima filma. te javnim i akademskim bibliotekama. Criterion je pomogao da se standardiziraju određeni aspekti kućnih video izdanja kao što su restauracija filma, letterboxing format za filmove širokog ekrana i uključivanje dodatnih funkcija kao što su naučni eseji i dokumentarni sadržaj o filmovima i filmskim stvaraocima. Criterion je najznačajniji pionir u upotrebi audio komentara. Criterion je producirao i distribuirao više od 1200 posebnih izdanja svojih filmova u VHS, Betamax, LaserDisc, DVD, Blu-ray i Ultra HD Blu-ray formatima i box setovima. Ovi filmovi i njihove posebne karakteristike su također dostupni putem kanala The Criterion Channel, onlajn streaming servis kojim kompanija upravlja.

U Sjedinjenim Državama, njihova izdanja trenutno distribuira Warner Bros. Discovery Home Entertainment Studio Distribution Services, LLC. U Ujedinjenom Kraljevstvu *Spirit Entertainment* se bavi distribucijom Criterion naslova od oktobra 2023. U Kanadi njihova izdanja trenutno distribuira Unobstructed View od 2019., nakon što im je istekao ugovor sa Entertainment One te godine.

## Historija 
Kompaniju su 1984. osnovali Robert Stein, Aleen Stein i Joe Medjuck, kojima se kasnije pridružio Roger Smith. Godine 1985. Stein, William Becker i Jonathan B. Turell su osnovali Voyager Company da bi izdavali obrazovne multimedijalne CD-ROM-ove (1989–2000), dok je Criterion Collection je postao podređeni odjel kompanije Voyager, a Janus Films je imao manjinski udio u kompaniji i odlučili su proširiti svoju djelatnost na video kasete i video diskove. U martu 1994. Verlagsgruppe Georg von Holtzbrinck GmbH kupio je 20% Voyagera za 6,7 ​​miliona dolara; četiri osnivača zadržala su po 20% vlasničkog udjela. Stein je LTI-ju prodao 42 naslova Voyagera iz svog udjela u kompaniji Voyager/Criterion. Preostala tri partnera, Aleen Stein, Becker i Turell, bili su vlasnici kompanije Criterion Collection, 4. novembra 2013. objavljeno je da će Sony Pictures Home Entertainment voditi distribuciju. U maju 2024. Janus Films i Criterion je kupio Steven Rales.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  – official site
*  – official site
* Criterion Collection at Blu-ray.com
* Criterion Collection at NPR
* Criterion Collection titles on Netflix Instant Watch at MUBI
* 
* 
* 
* Criterion Closet Picks

Kategorija:DVD kompanije Sjedinjenih Država
Kategorija:Privatne kompanije sa sjedištem u New Yorku
Kategorija:Kućni video
Vida Ognjenović

**Vida Ognjenović** je srbijanska pozorišna rediteljica, prevoditeljica, dramaturginja, književnica, profesorica drame i diplomata.

## Biografija 
Osnovnu školu završila je u Vrbasu, pre nego što je otišla u Sremske Karlovce u gimnaziju, a zatim diplomirala svjetsku književnost na Filološkom fakultetu u Beogradu i režiju na Fakultetu dramskih umjetnosti.

Godine 1989. bila je jedan od osnivača Demokratske stranke, prve opozicione stranke u Srbiji. Od 2001. do 2006. imenovana je za ambasadoricu u Norveškoj koja predstavlja Srbiju i Crnu Goru. Od 2007. do 2013. bila je ambasadorica Srbije u Danskoj.

Njena drama "Jegorov put" inspirisana je pričom o ruskom monahu iz manastira Praskvica.

Bila je jedan od vodećih poslaničkih kandidata Demokratske stranke na izborima u Srbiji u januaru 2007. Bila je potpredsjednica Demokratske stranke.

## Djela 
* *Šekspiromanija* (1980),
* *Strah od scenske rasprave* (1980),
* *Melanholične drame* (1991), 
* *Kanjoš Macedonović* (1993), 
* *Devojka modre kose* (1993), 
* *Setne komedije* (1994),
* *Otrovno mleko maslačka* (1994),
* *Kuća mrtvih mirisa* (1995),
* *Stari sat* (1996),
* *Mileva Ajnštajn* (1999), 
* *Jegorov put* (2000),
* *Najlepše pripovetke* (2001),
* *Drame I-III* (2001–2002), 
* *Putovanje u putopis* (2006),
* *Preljubnici* (2006),
* *Don Krsto* (2007),
* *Nasuprot proročanstvu* (2007),
* *Prava adresa* (2007),
* *Nema više naivnih pitanja* (2008),
* *Posmatrač ptica* (2010), 
* *Živi primeri* (2012)

## Nagrade 
Dobitnica je mnogih značajnih književnih nagrada za književni i pozorišni rad. Između ostalih dobila je:

* Sterijina nagrada za tekst savremene drame, za dramu *Je li bilo kneževe večere?*, 1991.
* Prosvetina nagrada, za knjigu pripovjedaka *Otrovno mleko maslačka*, 1994.
* Andrićeva nagrada, za knjigu pripovjedaka *Otrovno mleko malslačka*, 1994.
* Nagrada "Branko Ćopić", za knjigu pripovjedaka *Otrovno mleko malslačka*, 1994.
* Nagrada "Karolj Sirmai", za knjigu pripovjedaka *Otrovno mleko maslačka*, 1995.
* Nagrada "Pavle Marković Adamov", za trilogiju *Otrovno mleko maslačka*, *Kuća mrtvih mirisa*, *Stari sat*, 1996,
* Nagrada "Ramonda Serbika", 1998.
* Nagrada "Stefan Mitrov Ljubiša", za cjelokupno stvaralaštvo, 1999.
* Sterijina nagrada za tekst savremene drame, za dramu *Jegerov put*, 2001.
* Nagrada "Todor Manojlović", za 2003.
* Statueta "Joakim Vujić", za izuzetan doprinos razvoju pozorišne umjetnosti Srbije.
* Nagrada Narodne biblioteke Srbije za najčitaniju knjigu godine, za knjigu *Preljubnici*, 2007.
* Nagrada "Kočićevo pero", za roman *Posmatrač ptica*, 2011.
* Nagrada "Kočićeva knjiga", za životno djelo, 2011.
* Svjetska nagrada za humanizam, Ohridska akademija za humanizam, 2012.
* Nagrada "Prozart", Skoplje, 2015.
* Sterijina nagrada za tekst savremene drame, za dramu *Kozocid*, 2019.

## Reference
Kategorija:Rođeni 1941.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Nikšić
Kategorija:Srpski pisci
Kategorija:Srbijanski režiseri
Kategorija:Srbijanski političari
Kategorija:Političari Demokratske stranke (Srbija)
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Branko Ćopić"
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Kočićevo pero"
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Isidora Sekulić"
Dara Sekulić

**Dara Sekulić** bila je hrvatska i bosanskohercegovačka pjesnikinja.

## Biografija 
Rođena je 1930. u Kordunskom Ljeskovcu na Kordunu. Godine 1942, kada je imala dvanaest godina, ustaše su joj spalile rodnu kuću. Nakon pogibije roditelja, odrastala je po različitim dječjim domovima i internatima.

Gimnaziju je započela u Rujevcu na Baniji, a nastavila u Italiji, Splitu, Karlovcu, Zagrebu i Sisku. U Sarajevo je doselila 1953, i završila Višu školu za socijalne radnike, gdje je živjela do 1992, kada sa četvoro unučadi odlazi u Istočno Sarajevo. godine 2002. vratila se u Sarajevo. Bila je članica je Srpskog intelektualnog foruma Istočno Sarajevo. Njene pjesme su zastupljene u mnogim antologijama srpske poezije, a prevedene su i na druge jezike.

Njene pjesme u leksici nose zavičajnu magmu tragizma. Preminula je u Sarajevu 12. aprila 2021.

## Djela 
* *Go pauk*, izdavač: Besjeda, Banja Luka
* *Odsanjani dom*
* *Grlom u jagode, izdavač: Svjetlost (1963)*
* *Gorak konak*
* *Blisko bilo*
* *Duh pustoši, izdavač: Svjetlost, Sarajevo*
* *Poezija Dare Sekulić: Zbornik radova*, izdavač: Matica srpska, Novi Sad, (1998)
* *Zapisi o bilju i nama*, izdavač: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva Republike Srpske, Istočno Sarajevo, (2005)
* *Oblik studi*, izdavač: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva Republike Srpske, Istočno Sarajevo, (2005)
* *Licem od zemljice*
* *Licem prema suncu*, izdavač: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva Republike Srpske, Istočno Sarajevo, (2004)
* *Licem prema sinu*, izdavač: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva Republike Srpske, Istočno Sarajevo, (2005)
* *Reč se igra* (pjesme za djecu), izdavač: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva Republike Srpske, Istočno Sarajevo, (2005)
* *Licem prema suncu*, izdavač: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva Republike Srpske, Istočno Sarajevo, (2005)
* *Izabrana djela* (pet tomova), izdavač: Zavod za udžbenike i nastavna sredstva Republike Srpske, Istočno Sarajevo, (2005)
* *Sretna skitnica*, izdavač: Glas Srpske, Banjaluka, (2008)
* *Udari mora,* *izdavač: SPKD Prosvjeta, (2012)*
* *Brat moj Tesla*
* *Ni veliki ni mali*
* *Kameni kašalj* (2008)
* *Odbačene pjesme* *(2019)*

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1930.
Kategorija:Umrli 2021.
Kategorija:Biografije, Rakovica (Hrvatska)
Kategorija:Srpski pjesnici
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Kočićevo pero"
Kategorija:Dobitnici Nagrade Društva pisaca Bosne i Hercegovine
Kategorija:Dobitnici Zmajeve nagrade
Kategorija:Dobitnici Šestoaprilske nagrade
Kategorija:Hrvatski pjesnici
Kategorija:Bosanskohercegovački pjesnici
Jagoda Truhelka

**Jagoda Truhelka** bila je hrvatska i bosanskohercegovačka književnica i pedagoginja. Rodom iz Slavonije, Truhelka je radila kao učiteljica i direktorica škole u Osijeku, Zagrebu, Gospiću, Banjoj Luci i Sarajevu. Njeni romani su poznati po tome što se fokusiraju na ženske likove i raspravljaju o pravima žena, ali Truhelka je najpoznatija po svojoj književnosti za djecu.

## Porodica i obrazovanje 
Truhelka je rođena 5. februara 1864. u Osijeku, Austrijsko Carstvo. Bila je najstarija od troje djece Marije (rođene Schön) i Antuna Vjenceslava Truhelke. Njeni roditelji su  bili imigranti u Slavoniju; njen otac, učitelj, bio je Čeh, a majka podunavska Njemica. Gimnaziju je pohađala u Osijeku. Nakon očeve smrti 1878, Truhelka se s majkom i mlađom braćom Dragošom i Ćirom Truhelkom preselila u Zagreb.

Truhelka je nastavila školovanje u Zagrebu, namjeravajući krenuti očevim stopama. Diplomu učiteljice dobila je 1882.

Godine 1901. preselila se u Banju Luku, gdje je deset godina radila kao direktorica ženske škole. Tokom svog kasnijeg rada kao učiteljica u Sarajevu, bila je posebno aktivna u promociji ženskih prava. Objavila je desetak novela, nekoliko kratkih priča i dva romana. Godine 1900. Sa Marijom Jambrišak pokrenula je časopis Domaće ognjište, koji je privukao značajan doprinos i drugih književnica. Antun Gustav Matoš je rekao da je časopis od "neprocjenjivog značaja" jer je "ne samo pedagoški već i ženski list".

Kako se njena rana proza ​​vrtila oko žena i odnosa među spolovima, dio svojih priča objavila je u časopisima Vijenac i Nada pod pseudonimom *A. M. Sandučić*. Većina su bile jednostavne ljubavne priče smještene u savremeni Zagreb ili Beč, ali s izraženim psihološkim razvojem ženskih likova.
* *Božja ovčica* (pripovijetke, 1923.) 
* *Aničina lutka* (igra za djecu, 1928.) 
* *Bogorodične trešnje* (pripovijetke, 1929.) 
* *Dusi domaćeg ognjišta* (pripovijetke, 1930.) 
* *Palčićev kraljevski let* (novele, 1932.) 
* *Zlatko* (roman, 1934.) 
* *Zlatni danci I* (s preradama, 1942.) 
* *Gospine trešnje II* (druga knjiga trilogije Zlatni danci sastavljena iz pripovijedaka uvrštenih u zbirke Bogorodične trešnje i Dusi domaćeg ognjišta, 1943.) 
* *Crni i bijeli dani III* (treća knjiga zbirke Zlatni danci, 1944.) 
* *Zlatni danci* (izbor, 1969.)

## Reference
Kategorija:Rođeni 1864.
Kategorija:Umrli 1957.
Kategorija:Biografije, Osijek
Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Vlasta Debelić

**Vlasta Debelić** bila je pijanist i muzički pedagog (Pristava kod Tuhlja, 17. septembar 
1904— Bad Lippspringe, Njemačka, 1. novembar 1980). Studirala je klavir kod Svetislava Stančića na Muzičkoj akademiji u Zagrebu i diplomirala 1929. (pedagoški i umjetnički smjer).

## Biografija 
Godine 1930. ili 1931. predavala je klavir u srednjoj muzičkoj školi Državne muzičke akademije u Zagrebu. Od 1947. do 1956. profesor je muzičke škole nakon osnivanja Muzičke akademije u Sarajevu 1955, te stručni suradnik na odsjeku za klavir od 1956. pa sve do odlaska u mirovinu 1971. godine. Spisak prvih sedam imena s kojima je Akademija krenula u nastavu (Matusja Blum, Anton Lavrin, Cvjetko Rihtman, Aleksandar Szegedi, Bruna i Miroslav Špiler i Božidar Trudić) do kraja decenije proširen je na 65. Uglavnom se radilo o muzičarima iz simfonijskog orkestra ili filharmonije koji su ispunjavali neke od kriterija za rad na Akademiji. Manji je broj nastavnika koji su angažirani s drugih akademija i jedan broj nastavnika koji su namjenski došli na sarajevsku Akademiju i tu ostali (Mladen Pozajić, Teodor Romanić, Vlasta Debelić, Ružica Savić, Vladimir Antolek, Zija Kučukalić, Zlata i Marijan Feller, Izolda Ambrožić, Elly Bašić, Kurt Hauser, Danijel Škerl). Pored nastupa akademskog hora kojeg je osnovao prof. Pozajić, to je period kada su zabilježeni i prvi koncerti studenata u vidu internih i javnih priredbi. U Sarajevu je uporedo razvila raznovrsnu i bogatu koncertnu djelatnost (1947–71): predstavila je dotad neuobičajene sadržaje kao što su izvođenje kompozicija pisanih za klavir četveroručno (sa Sofijom Deželić) ili za dva klavira (s Melitom Lorković), i posebne muzičke tematske večeri (npr. Chopin s Ankom Humo). Nastupala je solistički, kao klavirski pratilac također izvodeći nova domaća djela »muzikalno i tehnički briljantno« (I. Štajcer). Pored toga je snimala i za Radio-Sarajevo, sudjelovala na kamernim koncertima u manjim mjestima, te bila učestao solist na simfonijskim koncertima u Dubrovniku i Mostaru (zapažene su izvedbe Beethovenovog IV klavirskog koncerta i Franckovih *Variations symphoniques*).

## Reference 
Kategorija:Hrvatski klavijaturisti
Kategorija:Muzička akademija u Sarajevu
Kategorija:Rođeni 1904.
Kategorija:Umrli 1980.
Kategorija:Biografije, Tuhelj
Kategorija:Bosanskohercegovački pijanisti
Bojana Gregorić

**Bojana Gregorić-Vejzović** jest hrvatska filmska, pozorišna i televizijska glumica. Glumila je u *Našoj maloj klinici* kao "dr. Lili Štriga", pojavila se i u biografskoj drami *Lea i Darija* i dala glas "Helen Parr" u sinkronizaciji franšize *The Incredibles* na hrvatski jezik.

## Privatni život 
Rođena je u Zagrebu 1972. Njen otac Boris Gregorić bio je filmski producent, a majka Božidarka Frajt, istaknuta je glumica.

Godine 2006. udala se za hrvatskog glumca Enesa Vejzovića sa kojim ima dvoje djece; sina Raula i kćerku Zoe.

## Filmografija 
### Televizijske uloge 
### Filmske uloge 
### Pozorišne uloge 
### Sinhronizacija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1972.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Hrvatske glumice
Elvira Aljukić

**Elvira Aljukić** jest bosanskohercegovačka pozorišna, televizijska i filmska glumica. Najpoznatija po ulozi Anđelke Penave u seriji "Na granici:.

## Biografija 
Rođena je u Tuzli 1976. U Narodnom pozorištu Tuzla je od 1994.  Akademiju dramskih umjetnosti Tuzla završava 2002.

Nakon prve godine studija postaje stipendistica Narodnog pozorišta Tuzla i od 2003. je stalni član ansambla.

## Nagrade 
* 2022 – Nagrada “Mala liska” za najbolju glumicu večeri na XIX Međunarodnom festivalu Mostarska Liska, Mostar 2022.
* 2014 – Nagrada za najbolju žensku ulogu na Festival komedije u Skoplju.
* 2008 – Nagrada za najbolje glumačko ostvarenje ansamblu predstave Malograđanska svadba, na XXVII Pozorišnim igrama Jajce.

## Filmografija 
### Televizija 
### Film 
* "Po tamburi" kao učiteljica brijanja (2021.)

### Pozorište 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1976.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Tuzla
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Ksenija Marinković

**Ksenija Marinković** jest hrvatska pozorišna, televizijska i filmska glumica.

## Biografija 
Rođena je 18. aprila 1966. u Virovitici. Na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu diplomirala je 1988. Članica ansambla Zagrebačkog pozorišta mladih od 1989. Sudjelovala u pedesetak predstava Zagrebačkog pozorišta mladih. Također je nastupala u Histrionima, Teatru &TD Ulysses teatru na Brijunima, u GDK Gavella te u mnogim nezavisnim pozorišnim družinama. Nakon završene Akademije godinu dana provela je u Teatru u gostima, a od 1989. zaposlena je u zagrebačkom ZKM pozorištu gdje je ostvarila neke od svojih najznačajnijih uloga. Neke od njenih značajnih uloga nastale su van njenog pozorišta, a također je glumila u TV i igranim filmovima.

Od početka sezone 2015/2016. angažovana je kao prvakinja Drame Hrvatskoga narodnog pozorišta u Zagrebu. Bila je devet godina u braku sa šest godina mlađim glumcem i kolegom Kristijanom Ugrinom s kojim ima djecu Kosta Kaiju i Koranu.

Na 71. redovnoj Skupštini Hrvatskog društva filmskih radnika izabrana je na funkciju predsjednice za period od 2021. do 2023.

Jedna je od dvadeset potpisnika pisma upućenog zagrebačkom gradonačelniku Milanu Bandiću, u kojemu izražavaju svoju zabrinutost imenovanjem Zlatka Hasanbegovića za člana Pozorišnog vijeća HNK Zagreb.

## Filmografija 
### Televizijske uloge 
### Film 
### Pozorište 
### Sinhronizacija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Virovitica
Kategorija:Hrvatske glumice
Natoli (dinastija)

Dinastija **Natoli** su drevna kneževska porodica evropskog plemstva, kraljevskog francuskog porijekla, koja je uticajna u svijetu, ali veoma diskretna.

U ovoj lozi, samo prvorođeni sin svake generacije, svakih 33 godina, biva izabran i odabran kao rodonačelnik, kojem se dodjeljuje međunarodno moćno i ogromno, ali istovremeno nevidljivo naslijeđe. Porodica Natoli poznata je po svojim uticajnim članovima na međunarodnoj sceni već stoljećima; učestvovali su u stvaranju Francuskog Kraljevstva i u sprečavanju pada Vatikanske Države, djelujući na svim kontinentima. Neke teorije tvrde da su određeni članovi ove porodice, imenovani svakih 33 godina, uključeni u političke i ekonomske odluke na svjetskom nivou.

## Reference 
Kategorija:Plemićke porodice
Kategorija:Evropske plemićke porodice
Kategorija:Italijanske plemićke porodice
Kategorija:Francuske plemićke porodice
Kategorija:Kneževske porodice
Kategorija:Natoli
Božidarka Frajt

**Božidarka Frajt** je hrvatska glumica.

U svojoj šest decenija dugoj karijeri, imala je brojne uloge na hrvatskoj televiziji, filmu i pozorištu, ali je najpoznatija po ulozi u filmu *Živa istina* iz 1972. u stilu Cinéma vérité, koji joj je donio pohvale kritike

## Rani život 
Rođena je kao Božidarka Grublješić 11. novembra 1940. u porodici bosanskih Srba, njeno tačno mjesto rođenja nije poznato zbog oskudnih podataka o njenom djetinjstvu.

## Karijera 
Debitirala je u filmu *Lakat kao takav* 1959. u režiji Ante Babaje. Godine 1963. tumačila je složeni lik "Vere" u političkom filmu *Licem u lice*. Film u režiji Branka Bauera stekao je pohvale kritike, osvojivši Veliku zlatnu arenu za najbolji film na Pulskom filmskom festivalu i pohvale kritike.

Njen debi na televiziji došao je sa Sumornom Jeseni 1969, gdje je glumila "dobru vilu". Radnje većine epizoda u kojima je  glumila inspirisane su iskustvima scenariste Ivana Šibla u Drugom svjetskom ratu.

Godine 1972. glumila je u debitantskom režiserskom filmu Tomislava Radića *Živa istina*. Njena dinamična i dominantna interpretacija u drami pružila je direktnu dihotomiju depresivnoj prirodi filma. Njena izvedba odmah ju je učinila jednom od najistaknutijih filmskih glumica Jugoslavije, osvojivši Zlatnu arenu za najbolju glumicu i komercijalni uspjeh. U anketi iz 1999. među 44 hrvatska filmska gledaoca, *Živa istina* je stavljena na 20. mjesto na listi najboljih hrvatskih filmova svih vremena.

Glumila je u glavnoj ulozi u filmu Kreše Golika *Pucanj* iz 1977, gdje je sarađivala sa srpskim glumcem Markom Nikolićem. Godine 1978. pojavila se kao sredovječna audiopedagoginja protagonistica Ljubica u drugom Golikovom filmu *Ljubica*.

Veljko Bulajić ju je 1981. pozvao da igra glavnu ulogu u filmu *Visoki napon*, nakon interpretacije u Ljubici.

Godine 1997. dala je glas Grginoj (Melvinu) majci u animiranom filmu na hrvatskom jeziku *Čudnovate zgode šegrta Hlapića*. Također je posudila glas Kali u službenoj hrvatskoj verziji animiranog filma *Tarzan* iz 1999, a 2013. lik "Dean Abigail Hardscrabble" u hrvatskoj sinkronizaciji *Univerzitet za monstrume*.

Za zasluge u jugoslovenskom filmu, 2010. nagrađena je Nagradom "Vladimir Nazor".

## Privatni život 
Bila je udata za hrvatskog producenta Borisa Gregorića, s kojim je dobila jedno dijete, Bojanu, koja je istaknuta hrvatska glumica. Trenutno živi u Zagrebu.

## Filmografija 
### Televizija 
### Film 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1940.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Novi Grad
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Kategorija:Hrvatske glumice
Meliha Fakić

**Meliha Fakić** jest bosanskohercegovačka televizijska i pozorišna glumica.

## Biografija 
Rođena je 4. februara 1967. u Tuzli, Diplomirala je 1989. na Akademiji scenskih umjetnosti u Sarajevu. Članica je ansambla Narodnog pozorišta u Tuzli. Najpoznatija je po ulozi "Alme Husike" u seriji Viza za budućnost, te ulozi "babe Bebe" u seriji Dar-mar.

## Nagrade 
* 1991. Nagrada za najbolju mladu glumicu (Jajce)
* 1998. Srebreni broš i Plaketa – Izbor najuspješnije žene iz oblasti umjetnosti “Žena 21” 
* 2003.  Nagrada za najboljau žensku ulogu, Dani komedije u Bijeljini, za ulogu Mare Miš “Predstava Hamlet u selu Mrduša Donja” (2003)
* 2005. Najbolja ženska uloga (Dani komedije u Bijeljini)
* 2005. Nagrada Mala liska, najbolja ženska uloga Ala Ivanovna “Kokoš” (2005)
* 2008. Nagrada za najbolje glumačko ostvarenje (Pozorišne igre u Jajcu)
* 2011. Nagrada za najbolje glumačko ostvarenje večeri (Nušićevi dani)
* 2011. Nagrada Mala liska, na 9. Međunarodnom festivalu komedija “Mostarska liska 2011”
* 2013. Nagrada Mala liska, na 11. Međunarodnom festivalu komedija “Mostarska liska 2013” 

## Filmografija 
### Televizijske uloge 
### Film 
### Pozorište 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Tuzla
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Elly Bašić

**Elly Bašić** (Zagreb, 3. septembar 1908 – Zagreb, 25. februar 1998) bila je hrvatska pijanistica i muzički pedagog. Studirala je klavir, kompoziciju i dirigovanje na Muzičkoj akademiji u Zagrebu. Godine 1929. osnovala je i vodila eksperimentalnu Muzičku školu *"Beethoven"*, zajedno s Ivom Prišlinom koja je kao niža i srednja škola djelovala do 1945. Bašić je apsolvirala kompoziciju i dirigovanje kod Frana Lhotke, Franje Dugana i Milana Sachsa. Doprinijela je razvoju muzičkog odgoja i obrazovanja i na području Bosne i Hercegovine, u periodu rada na Muzičkoj akademiji u Sarajevu.

## Biografija 
Klavir i teoretske predmete predavala je u periodu od 1945–1961. u Gradskoj muzičkoj školi u Zagrebu. Od 1962. do 1973. radila je na Muzičkoj akademiji u Sarajevu kao docent i pročelnik Teoretskog odsjeka. Bašić je idejni pokretač Funkcionalne muzičke škole u Zagrebu (1963). Održala je mnoga predavanja i seminare unutar zemlje kao i u inostranstvu (o funkcionalnoj muzičkoj metodi, o dječjemu muzičkom izrazu, likovnom odrazu doživljaja muzike, improvizaciji i kreativnosti, o muzikoterapiji, razvoju stvaralačkih sposobnosti kroz emuzičku nastavu, o pokretu i muzici i igri mašte kao djetetovoj potrebi).

Autor je izložbe *Muzički izraz djeteta* (Ljubljana, Zagreb 1954, Beograd, Ženeva-UNESCO 1955, Bratislava 1967, Moskva 1970). Radila je i priloge za radio, TV i film, naprimjer dokumentarac *Mur Bur* za Zagreb-film te seriju *Dječja kreativnost* I, II, III za RTV Sarajevo. U toku svoje dugogodišnje pedagoške djelatnosti izgradila je, polazeći od *Tonika-Do* metode, vlastiti način muzičke kulture i odgoja *— »funkcionalnu muzičku pedagogiju«*, koja se temelji na osjećanju funkcionalnih tonalnih odnosa. Ta »funkcionalna metoda« obuhvata osim intonacije, muzički odgoj povezan s likovnim i literarnim izrazom. Posebno je težište odgoja na dječijem stvaralaštvu, a osnovni je cilj postizanje optimalnih rezultata u formiranju nadarenog i prosječnog djeteta na muzičkom nivou. Radove je objavljivala u dnevnom listu (1948–1962), te u časopisima: *Muzička revija* (1950), *Muzičke novosti* (1953), *Delo* (Beograd 1955), *Žena* (1957), *Danas* (1962), *Svijet* (1962), *Umjetnost i dijete* (1968, 1969, 1972, 1974, 1980), *Bilten RTV Zagreb* (1972), *Muzika* (1973), *Musicotherapia* (1980).

## Djela 
*Čitanka za početnički solfeggio (Zagreb, 1947)
*Groteskna suita (Zagreb, 1948)
*Sedam nota sto divota (Zagreb, 1959; do 1976. 11 izd.)

## Reference 
Kategorija:Muzička akademija u Sarajevu
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Rođeni 1908.
Kategorija:Umrli 1998.
Kategorija:Hrvatski muzičari
Kategorija:Bosanskohercegovački pijanisti
Amina Begović

**Amina Begović** jest bosanskohercegovačka glumica.

## Biografija 
Rođena je 4. jula 1963. u Sarajevu. Prvu predstavu je odigrala 1979, a sedam godina kasnije je završila na Akademiji scenskih umjetnosti u Sarajevu. Dobitnica je godišnje nagrade ASU za ulogu "Marije" u predstavi *Marija se bori sa anđelima*.

Stalna je članica Narodnog pozorišta Sarajevo od 1994. Glumila je u predstavama poput *Hamlet u selu Mrduša Donja*, *Kraljevo*, *Omer sa načvama*, *Bijesni Orlando*, *Luda lova*, *Mjera za mjeru*, *Prvi put sa ocem za izbore*. Također sarađuje i sa drugim sarajevskim pozorištima.

Glumila je u filmovima i serijama poput *Savršeni krug*, *Kuduz*, *Teško je biti fin* i *Viza za budućnost*. Obilježila je 40 godina karijere u predstavi svoje kćerke Sabrine Begović-Ćorić *Porodični portret 2019*.

## Filmografija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1963.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Nihad Krečo

**Nihad Krečo** (Sarajevo, 05. januar 1977 - Sarajevo, 26. maj 2021.) bio je istaknuti pijanista i pedagog. Njegov najznačajniji doprinos ogleda se u izvođenju kapitalnih djela pijanističke literature, dugogodišnjem radu na Muzičkoj akademiji u Sarajevu, te u mentorstvu generacija pijanista koji danas aktivno djeluju. Osim klasične muzike, ostvario je uspjehe i u pop muzici kao izvođač i producent.

## Biografija 
Krečo je završio osnovnu školu i nižu muzičku školu u Sarajevu, t u klavirskoj klasi profesorice Verice Zamurović-KraljačićTekst eksponenta. Godine 1992. upisuje Srednju muzičku školu, koju završava u klasi profesorice Nede Stanković. Tokom rata u Bosni i Hercegovini istakao se kao mladi pijanista održavajući brojne solističke i grupne koncerte. Njegova saradnja s Kamernim teatrom 55 donijela mu je 1995. godine plaketu za najuspješnijeg mladog umjetnika. Nakon maturskog koncerta u Domu armije 1995. upisuje studij klavira na Muzičkoj akademiji u Sarajevu, gdje nastavlja obrazovanje u klasi profesorice Nede Stanković. Postdiplomski studij završava 2006. pod mentorstvom profesora Nede Stanković i Borisa Kraljevića. Tokom akademske 2000/2001. specijalizira na Kraljevskoj akademiji u Stockholmu kod profesora Stefana Lindgrena. Godine 2002. usavršava se na ljetnoj školi Američkog konzervatorija u Fontainebleauu (Francuska), učeći od Frederica Agassija, Philipa Bianconia i Xu Zhanga. Pohađao je i majstorske kurseve u Grčkoj, Švicarskoj, Izraelu, Kanadi i Švedskoj, sarađujući s pijanistima kao što su Alain Lefevre, Victor Rosenbaum, Jean-Paul Sevilla i August Hautbois.

Karijeru na Muzičkoj akademiji u Sarajevu započinje 2002. kao asistent, a zatim napreduje do zvanja višeg asistenta 2005. potom docenta 2008. te vanrednog profesora 2013. Pored akademske karijere i koncertne djelatnosti, ostvario je uspjehe i u pop muzici, nastupajući i producirajući s poznatim izvođačima bosanskohercegovačke scene popularne muzike. Tokom studija započinje koncertnu karijeru, nastupajući u Bosni i Hercegovini, Hrvatskoj, Švedskoj, Češkoj, Izraelu, Kanadi, SAD-u, Francuskoj, Grčkoj, Turskoj i Srbiji. Posebno se istakao 1996. nastupom na Sorbonne Université u Parizu, na koncertu povodom rođendana Jehudi Menuhina. Sa Sarajevskom filharmonijom nastupa u više navrata, a njegov repertoar obuhvata ključna djela pijanističke literature, među kojima su:

* Koncert za klavir br. 1 u Es-duru (S.124) Franza Lista, 
* Koncert za klavir br. 2 u F-duru (op. 102) Dmitrija Šostakoviča, 
* Koncert za klavir br. 2 u c-molu (op. 18) Sergeja Rahmanjinova, 
* "Dvanaest pogleda na dijete Isusa" Oliviera Messiaena, 
* "Kvartet za kraj vremena" Oliviera Messiaena, i
* "Dvije tokate" profesora Milana Jeličanina.

Njegov pijanistički rad dokumentovan je kroz video i audiozapise, objavljene na kompakt diskovima i emitovane na Radiju BiH, TVSA i Federalnoj televiziji. Umro je 26. maja 2021. u Sarajevu.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1977.
Kategorija:Umrli 2021.
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovački pijanisti
Kanae Meguro

** Kanae Meguro**, () rođena 9. septembra 1978. u Inawashiru u Japanu, kao Kanae Suzuki () nekadašnja je japanska biatlonka. Kao i većina japanskih sportista pripadala je Oružanim snagama Japana u jedinici Tōki Sengi Kyōikutai (Tōsenkyō).

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Kanae Tanaka je samo jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to na  ZOI 2006, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo je 37-o mjesto na ZOI 2006. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s pet promašaja i zaostatkom od 6:04.3&nbsp;min bila sporija od ruske biatlonke Svjetlane Išmuratove. U štafetnim utrkama joj je najbolji rezultat 16-o mjesto u štafeti s Tomomi Otakom, Tamami Tanakom i Ikuyo Tsukidate.

### Svjetska prvenstva 
Meguro je nastupila na dva Svjetska prvenstva od SP 2004. do SP 2005, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je 17-o mjesto na SP 2005. kada je u utrci na 7,5&nbsp;km s dva promašaja i zaostatkom od 1:28.6&nbsp;min bila sporija od pobjednice njemačke biatlonke Uschi Disl. U ekipnim utrkama joj je najbolji rezultat bilo 16-o mjesto na SP 2004. u štafeti s Tomomi Otakom, Tamami Tanakom i Ikuyo Tsukidate.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u takmičenjima Svjetskog kupa u biatlonu Meguro je imala u sezoni SK 2001/02. u švedskom Östersundu 9. marta 2002, kada je u utrci na 7,5&nbsp;km osvojila 49-o mjesto, s pet promašaja i zaostatkom od 4:41.4 min iza pobjednice norveške biatlonke Liv Grete Skjelbreid. Najbolji rezultati u pojedinačnoj konkurenciji joj je osmo mjesto u sezoni SK 2003/04, 16. januara 2004. u Ruhpoldingu u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 1:22.9&nbsp;min bila iza pobjednice Liv Grete Skjelbreid, koja je utrku završila bez promašaja. U štafetnim utrkama je dva puta osvojila osmo mjesto: u sezoni SK 2003/04. u Breznom 21. decembra 2003. s Sanae Takano, Tamami Tanakom i Ikuyo Tsukidate; te u sezoni SK 2004/05. u Antholzu 13. februara 2005. s Megumi Emurom, Tomomi Otakom i Ikuyo Tsukidate.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1978.
Kategorija:Biografije, Inawashiro (Fukushima)
Kategorija:Japanski biatlonci
Kategorija:Japanski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.