Menkesova bolest

**Menkesova bolest** (**MNK**), znana i kao **Menkesov sindrom**, je X-vezani recesivni poremećaj usljed mutacija gena koji kodiraju transport bakra  proteina ATP7A, što izaziva  nedostatak bakra. Karakteristični nalazi uključuju čudnu kosu, neuspjeh u rastu i pogoršanje nervnog sistema. Kao i svi recesivni X-vezani  poremećaji, i Menkesova bolest češća je u muškaraca nego u žena. Poremećaj je prvi put opisao John Hans Menkes 1962.

## Znaci i simptomi 
Oboljela dojenčad mogu biti prerano rođena. Znakovi i simptomi pojavljuju se tokom dojenačke dobi, obično nakon dvomjesečnog razdoblja normalnog ili blago usporenog razvoja, što je praćeno gubitkom ranog zaostajanja urazvojnim vještinama i naknadnim zastojem u razvoju. Pacijenti imaju hipotoniju (slab mišićni tonus, neuspjeh u napredovanju, hipotermiju (subnormalna tjelesna temperatura), opuštene crte lica, napade i širenje metafiza. Kosa djeluje upečatljivo neobično: nabrijana, bezbojna ili srebrnasta i lomljiva. Može biti prisutna opsežna neurodegeneracija u sivoj tvari u mozgu. Arterije u mozgu također se mogu iskriviti oštećenim i podijeljenim unutrašnjim zidovima. To može dovesti do puknuća ili začepljenja arterija. Oslabljene kosti (osteoporoza) mogu rezultirati prijelomima.

Sindrom okcipitalnog roga (ponekad se zvanog X-vezani *cutis laxa* ili Ehlers-Danlosov sindrom tip 9  blagi je oblik Menkesovog sindroma,  koji počinje u ranom do srednjem djetinjstvu. Karakteriziraju ga  naslage kalcija u kosti na dnu lobanje (potiljačna kost), grube dlaku, opuštenu kožu i zglobove.

## Uzrok 
Mutacije u genu  **ATP7A**, smještenom na spolnom hromosomu X, pozicija  Xq21.1]], što izaziva Menkesov sindrom. Ovo se stanje nasljeđuje se po  u X-vezanom recesivnom obrascu. Oko 30% slučajeva MNK nastaje zbog novih mutacija, a 70% nasljeđuje se, gotovo uvijek od majke. Iako je bolest češća u muškaraca, žene i dalje mogu biti nositelji bolesti. Kao posljedica mutacije gena *ATP7A*, bakar se slabo distribuira u čelije u tijelu. Bakar se nakuplja u nekim tkivima, poput onog u tankom crijevu i bubrezima, dok mozak i druga tkiva imaju neobično nisku razinu. Smanjena opskrba bakrom može smanjiti aktivnost brojnih enzima koji sadrže bakar, potrebnih za strukturu i funkciju kostiju, kože, dlake, krvnih sudova i živčanog sistema, kao što je lizil-oksidaza. Kao i kod ostalih X-vezanih poremećaja, ženska djeca majke nositeljice imaju jednake šanse da nose taj poremećaj, ali obično su dobro; muška djeca imaju čak šanse da imaju poremećaj ili da se oslobode od njega. Genetička konsultacija može imati korisne savjete.

## Mehanizam 
[thumb|Mikroskopski pregled dlake otkriva klasični znak *[pili torti*.]]
Gen ATP7A kodira transmembranski protein koji transportira bakar kroz ćelijske membrane. Nalazi se u cijelom tijelu, osim u jetri. U tankom crijevu protein ATP7A pomaže u kontroli apsorpcije bakra iz hrane. U drugim ćelijama protein putuje između Golgijevog aparata i ćelijske membrane, kako bi održao koncentraciju bakra. Protein se obično nalazi u Golgijevom aparatu, što je važno za modificiranje proteina, uključujući enzime. U Golgijevom aparatu, protein ATP7A daje bakar određenim enzimima, koji su kritični za strukturu i funkciju kostiju, kože, dlake, krvnih sudova i živčanog sistema. Jednom od enzima, lizil-oksidazi, za pravilan rad, potreban je bakar. Ovaj enzim umrežava tropokolagen u jake kolagenske fibrile. Neispravan kolagen doprinosi mnogim od gore pomenutih manifestacija vezivnog tkiva u ovoj bolesti.

Ako razina bakra postane prekomjerna, protein će putovati do ćelijskee membrane i eliminirati višak bakra iz ćelije. Mutacije u genu ATP7A, kao što su delecije i insercije, dovode do toga da se dijelovi gena deletiraju, što rezultira skraćenim proteinom ATP7A. To sprečava proizvodnju funkcionalnog proteina ATP7A, što dovodi do oslabljene apsorpcije bakra iz hrane, a bakar se neće isporučivati određenim enzimima.

## Dijagnoza 
Menkesov sindrom može se dijagnosticirati razine bakra i ceruloplazmina u testovima krvi, biopsijom kože i optičkim mikroskopskim pregledom dlake radi uočavanja karakterističnih Menkesovih abnormalnosti. RTG-i lobanje i skeleta provode se radi traženja abnormalnosti u formiranju kostiju. Urinski omjer homovanilnska kiselina / vanililmandelinska kiselina  predložen kao alat za provjeru koju podržava ranije otkrivanje. Budući da je 70% slučajeva MNK naslijeđeno, može se obaviti genetičko testiranje majke, za traženja mutacije u genu ATP7A.

## Liječenje 
Ne postoji lijek za Menkesovu bolest. Rano liječenje injekcijama sa dodatkom bakra (acetata ili glicinata) može biti od neke blage koristi. Među 12 novorođenčadi kojima je dijagnosticiran MNK, 92% je bilo živo u dobi od prosječnih 4,6 godina. Ostali načini  liječenja su simptomatski i podržavajući. Tretmani koji pomažu u ublažavanju nekih simptoma uključuju lijekove protiv bolova, lijekove protiv napadaja, sondu za hranjenje kada je to potrebno te fizičku i radnu terapiju. The earlier treatment is given, the better the prognosis.

## Epidemiologija
Jedna europska studija izvijestila je o stopi od 1 na 254.000; a  japanska  je našla stopu odstu 1 na 357.143. Nije poznata povezanost s drugim naslijednim osobinama ili s etničkim porijeklom.

## Također pogledajte 
* Bakar
* *Folikulitis decalvani*
* Nasljedne metaboličke bolesti bakra
* Lista kožnih stanja
* Wilsonova bolest

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*GeneReviews/NCBI/NIH/UW entry on ATP7A-Related Copper Transport Disorders

Kategorija:Stanja kožnih dodataka
Kategorija:Urođene greške metabolizma metala
Kategorija:Rijetke bolesti
Kategorija:Recesivni poremećaji povezani s hromosomom X
Kategorija:Sindromi
Kategorija:Sindromi koji utječu na nervni sistem