open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Miroslav Humski

**Miroslav Zavidović (Zavidić)** ili 
**Miroslav Humski** (oko 1130 – oko 1198) bio je oblasni vladar Zahumlja (Hercegovine) u drugoj polovini 12. vijeka.

Bio je jedan od sinova raškog župana Zavide. Njegova braća su Tihomir, Stracimir i Stefan Nemanja, po kojem je vladarska dinastija dobila ime Nemanjići.

Sredinom 12. vijeka Humskom zemljom upravljao je Desa, koji je izdao 1151. godine povelju (darovnicu) kojom je darovao ostrvo Mljet pulsanskom manastiru Sv. Marije na Monte Garganu. U ovoj povelji Desa se naziva "knezom Duklje, Travunije i Zahumlja". Kada je odlukom bizanatskog cara Manojla 1161/62. godine Desa postao veliki župan, napustio je Zahumlje, koje pripalo Zavidnom drugom sinu Miroslavu. Desa ubrzo dolazi u imovinski spor sa carem Manojlom jer je odbio da vrati zemlju posed Dendru blizu Niša. Car Manojlo sa velikom vojskom dolazi u Niš 1163. kako bi se sredio prilike u Raškoj. Desa je prisilno doveden u carev logor gdje su razotkrivene njegove veze sa ugarskim kraljem Stefanom. Desa je odveden u Carigrad a konačno je smenjen 1165. godine kada je bizantski car imenovao za novog velikog župana Zavidnog najstarije sina Tihomira. Knez Miroslav je vladao kao udeoni knez koji je na svojoj teritoriji ubirao prihode, imao svoju vlastelu i vojsku. Kada je Miroslavljev najmlađi brat Nemanja, oko 1166. godino zbacio s vlasti bratkoma Tihomira, nakon nekog vrijemena izmirio se sa ostalom braćom, i Hum je ostao i dalje u vlasti kneza Miroslava. U Hilandarskom letopisu se pored podatka da je Nemanja stupio na vlast u Raškoj 24. godine vladavine cara Manojla Komnina (1165/66) navodi se i to da *brat njegov Miroslav beše knez u Humskoj zemlji, a Dalmaciju držahu Grci*.

Nemanja je dočekao Barbarosu u Nišu, gdje je organizovana svječanost. Ponudio mu je vazalni odnos i vojsku za borbu protiv Bizantije. Tom prilikom ugovoren je brak između Miroslavljevog sina Toljena i ćerke njemačkog markgrofa Berthold IV od Andechsa. Berhtold od Andeksa upravljao je Istrom a imao je i značajnu ulogu u pregovorima. Takođe je ugovoreno da Toljen nasledi oca pre svoje braće. Pregovori, međutim, nisu bili uspešni jer je glavni cilj Fridriha Barbarose ipak bio Jerusalim a ne Bizantija. Nemanja je 1190. godine Hum nakratko poverio na upravu svome najmlađem sinu Rastku Nemanjiću. Miroslav je i dalje držao zemlju Lim. Rastko se ubrzo zamonašio te je Miroslav nastavio da vlada Humom sve do svoje smrti. Knez Miroslav je sklopio ugovor sa Dubrovnikom 17. juna 1190. godine preko svojih poslanika jer se tada nije nalazio u svojoj zemlji.]] 
Knez Miroslav umro je 1198. ili 1199. godine. Miroslav je imao tri sina, Toljena, Andriju i (Petra?) , koji su u 13. vijeku vladali Zahumljem sa titulom velikih kneževa. Od tada do danas koristi se narodni jezik i pismo u religioznoj i službenoj upotrebi.

## Reference
## Vanjski linkovi
*Hronika Miroslavljevog evanđelistara: U početku bješe riječ (Dokumentarni film Miroslav Gospel - Zvanični YouTube kanal) 
* Milan Nosić: Pečat kneza Miroslava

Kategorija:Politički razvoj srednjovjekovne Bosne
Kategorija:Historija Srbije
Kategorija:Hum
Nelsonov stub (Dublin)

mini|150p

**Nelsonov stub** (engleski: ''Nelson's Pillar''), u Dublinu je bio veliki granitni stub na čijem vrhu se nalazila statua Horatio, Lord Nelsona. Nalazio se u centru Dublinske ulice O'Connell Street, i bio visok 134&nbsp;ft (40.8 m), a sama statua je bila visoka 13&nbsp;ft (3.9 m). Njegovo postavljanje naložio je britanski Lord Lieutenant od Irske, Vojvoda Richmonda, u čast admirala Lord Nelsona i bitke za Trafalgar. Stub je postao tramavjska stanica i sastjalište Dablinaca, a gradu je ponudio najbolji javni vidikovac do kojeg se dolazilo spiralnim stepenicama unutar osnove stuba. Uništen je 1966 bombom pripadnika grupe IRA.

## Historijski pregled 
Nelsonov stub je od samog početka bio neatraktivan prijedlog. Prvo ga je odbacilo Vijeće grada Dublina, ali je odluka povučena na insistiranje Vojvode pd Richmonda, britamskog Lord Lieutenanta, 1808. Smatralo se da ometa saobraćaj, ali je predstavljala i podsjetnik na kolonijalnu prošlost Irske, stoga su bili brojni i pokušaji da se stub otkloni. Predlagana su riješenja koja su podrazumijevala rušenje stuba ili mijenjanje Nelsonove statue na vhu sa drugim statuama.

8 marta 1966 u 02:00 grupa bivših pripadnika IRAe postavila je bombu u podnožje ovog objekta. Uništeno je pola stuba a Nelsonova statua je pala na zemlju i uzrokovala prskanje kamena. Joe Christle je bio član ove akcije. Iz IRAe je otpušten deset godina ranije zbog pokretanja neovlaštenih akcija. Niko nije povrijeđen u ovoj akciji.

Ostatci ovog monumenta su premješteni sa otpada East Wall  u bašte Butler Housea u Kilkenny.

## Pjesme o padu Nelsonovog stuba 
*"Up Went Nelson" od grupe The Go Lucky Four 
*"Lord Nelson" od Tommy Makema 
*"Nelson's Farewell" od Joe Dolana

Kategorija:Historija Irske
Kategorija:Arhitektura u Irskoj
Fehim Bajraktarević

**Fehim Bajraktarević** (Sarajevo, 14. novembra 1889. – Beograd, 22. februara 1970) bio je poznati bosanskohercegovački filolog, orijentalist i slavist. Međunarodnu afirmaciju stekao je kao jedan od osnivača moderne orijentalistike na području bivše Jugoslavije. Amidžić je Sulejmana Bajraktarevića.

## Biografija 
Rođen je u Sarajevu 14. novembra 1889. od oca Mustafe, trgovca iz Gornjeg Vakufa, i majke Nefise Šolbat. U Sarajevu je završio osnovnu školu te gimnaziju 1911, nakon čega odlazi na studij orijentalnih jezika i slavenske filologije na Filozofskom fakultetu u Beču. Studije je završio 1917, a naredne godine položio je profesorski ispit i odbranio doktorsku disertaciju o arapskom predislamskom pjesniku Ebu Kabiru el-Hudaliju. Specijalizaciju je 1919. proveo u Londonu (University College), a od 1922. do 1924. na Faculté des Lettres u Alžiru. 1925. počeo je predavati predmet Historija perzijske književnosti na Katedri za svjetsku književnost Filozofskog (kasnije Filološkog) fakulteta Univerziteta u Beogradu, gdje 1926. osniva Katedru za orijentalnu filologiju na čijem čelu ostaje do penzionisanja 1960. Vanredni profesor postao je 1929, a redovni 1939. Poslije penzionisanja rad nastavlja kao honorarni nastavnik. Umro je 22. februara 1970. u Beogradu. 

Poznavao je perzijski, arapski, turski, francuski, engleski, italijanski i ruski jezik. Prevodio je s orijentalnih jezika na bosanski i francuski. Bio je član Međunarodnog savjetodavnog odbora za izdavanje djela u Leidenu, Društva francuskih orijentalista u Beogradu, Odbora za istočnjačku građu pri Srpskoj akademiji nauka i umjetnosti i Društva njemačkih orijentalista. Objavio je velik broj radova, poput studija arapske, perzijske i turske književnosti, prijevoda, pjesmi, te lingvističkih analiza domaćih i stranih tekstova. 

## Literatura 
* Gazić, Lejla (2010). *Fehim Bajraktarević – balkanski orijentalista evropskog tipa* (*Znakovi vremena*). Sarajevo: Naučnoistraživački institut "Ibn Sina". 
* Hadžijahić, Muhamed (1972). *Osvrti – In memoriam* (*Anali Gazi Husrev-begove biblioteke*). Sarajevo: Gazi Husrev-begova biblioteka.

Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1889.
Kategorija:Umrli 1970.
Kategorija:Bosanskohercegovački filolozi
Benjamin West

**Benjamin West** (Springfield, 10 oktobar 1738 – London 11 mart 1820) je bio Anglo-Američki slikar historijskih scena vezanih za Američki rat za nezavisnost

## Biografija 
Rodio se u Springfieldu u Pennsylvaniji. Stekao je vrlo malo klasičnog obrazovanja, tako da čak i kada je bio predsjednik Royal Academije imao je problema sa pravopisom (Hughes, 70). Od 1746 do 1759, West je radio kao slikar portreta u Pennsylvaniji pod brigom Dr. William Smitha, sa Filadelfijskog koledža. U ovom periodu je upoznao Johna Wollastona, slavnog londonskog slikara od kojeg je naučio razne tehnike slikanja. 1759 preselio se u Italiju i tako proširio svoj repertoar i slikanjem tamošnjih slavnih slikara poput Titiana i Raphaela. Također je bio i blizak prijatelj sa Benjamin Franklinom koji mu je bio kum drugom sinu, Benjaminu.
1763 West se preselio u Englesku gdje je kralju Georgu III predložio slikanje portreta svih članova kraljevske porodice.

mini|250p|The Death of General Wolfe

1770 je naslikao svoju najslavniju sliku *The Death of General Wolfe* Smrt generala Wolfe, koju su u početku mnogi ocijenili preambicioznom ali se pokazala kao jedna od najčešće repliciranih djela tog perioda.
 
1772 kralj George ga je postavio za historijskog slikara dvora sa godišnjom platom od £1,000. West se sprijateljio sa Sir Joshua Reynoldsom i zajedno su osnovali Royal Academy of Arts 1768.

West je poznat po velikom broju historijskih slika, koje je sam nazivao epskim prikazivanjem.

Preminuo je u Londonu.

## Najznačajniji radovi 

Datoteka:Benjamin West 001.jpg|“Agrippina Landing at Brundisium with the Ashes of Germanicus” (1768)
Datoteka:Benjamin west omnia vincit amor 1809.jpg|“Omnia Vincit Amor” or “The Power of Love in the Three Elements” (1809)
Datoteka:Treaty of Paris by Benjamin West 1783.jpg|“Treaty of Paris” (1783)
File:West, Benjamin - Cicero and the magistrates discovering the tomb of Archimedes.JPG|“Cicero and the magistrates discovering the tomb of Archimedes”

## Vanjski linkovi 
* http://findingaid.winterthur.org/html/HTML_Finding_Aids/COL0394.htm 

Kategorija:Američki slikari
Kategorija:Biografije, Springfield
Kategorija:Rođeni 1738.
Kategorija:Umrli 1820.
Neville Chamberlain

**Arthur Neville Chamberlain** bio je britanski političar i bivši premijer Ujedinjenog Kraljevstva.

Bio je zagovarač britanskog imperijalizma u 19. vijeku. Od 1930. do 1940. bio je čelnik Konzervativne stranke, a od 1937. do 1940. britanski premijer. S njim na čelu britanska je vlada, u savezu sa Francuskom, vodila politiku smirenja i pregovora u Evropi, koja se u ishodu pokazala popustljivom, te kapitulantskom prema sve agresivnijem Adolfu Hitleru, što je bilo kobno za međunarodnu zajednicu. Dao je ostavku nakon što je Njemačka napala Francusku. Naslijedio ga je Winston Churchill.

## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1869.
Kategorija:Umrli 1940.
Kategorija:Britanski političari
Ferney-Voltaire

mini|250p|Volterov dvorac
**Ferney-Voltaire**, gradić u Francuskoj, na samoj granici sa Švicarskom, desetak minuta vožnje udaljen od Ženeve. Ferney, kako je bio prvobitni naziv mjesta, poznat je po činjenici da se u njega, zbog progonstva, smjestio Voltaire (1694-1778). Nedaleko od današnjeg centra grada, Voltaire je dao sagraditi dvorac (Chateau de Voltaire), te crkvu u koju je prvobitno namjeravao da bude sahranjen po svojoj smrti. Danas je dvorac otvoren za posjete turista, ali funkcioniše i kao mjesto na kojem se, baš po uzoru na Voltairea, okupljaju umjetnici iz cijelog svijeta. U sklopu dvorca do nedavno je funkcionisala i organizacija "Auberge de l'Europe" (Evropska krčma), a bavila se pozorišnim produkcijama, izdavanjem knjiga i ostalim kulturnim akcijama.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Gradovi u Francuskoj
Minhenski sporazum

**Minhenski sporazum** (češki: *Mnichovská zrada* ili *Mnichovská dohoda*; njemački: *Münchner Abkommen*) je ugovor s kojim je riješena **Sudetska kriza**. Ugovor je potpisan u Münchenu 30. septembra 1938. između Zapadnih sila i Njemačke.

## Sudetska kriza 
Nakon što je godine 1937. između Njemačke, Italije i Japana potpisan tzv. Antikominternski Pakt - preteča budućeg Trojnog pakta - Njemačka je godine 1938. poduzela nasilnu aneksiju, tzv. Anschluss Austrije. Hitlerov režim je taj potez opravdavao provođenjem načela o pravu na samoodređenje, odnosno činjenicom da su mnogi Austrijanci sebe smatrali dijelom njemačke nacije od koje su odijeljeni umjetnom granicom.

Hitler je sličan izgovor odlučio primijeniti na Sudete - oblast Čehoslovačke gdje su Nijemci činili većinu. Čehoslovačka vlada je bila spremna da se pokušaju mijenjanja granica odupre oružanim putem, računajući na svoj status vjerne francuske saveznice. Međutim, britanska vlada je držala da još nije u potpunosti spremna za rat pa je nagovorila Francusku da zajedno s njom 30. septembra 1938. sklopi Minhenski sporazum kojim je Njemačkoj priznato pravo na Sudete. Ostavljena na cjedilu, čehoslovačka vlada je podlegla njemačkom ultimatumu. Dok su dio svjetske javnosti ovim događajima bio šokiran i razočaran, veliki dio zapadne javnosti ih je smatrao ispravljanjem versajskih nepravdi te iskorištenom prilikom za postizanje trajnog mira u svijetu.

## Raskid ugovora 
Te su se nade vrlo brzo izjalovile, kada su mađarska i poljska vlada iskoristile Hitlerov presedan kako bi i one tražile i na kraju dobile čehoslovačku teritoriju. Do proljeća 1939. autoritet vlade u Pragu je bio tako uzdrman da se u Slovačkoj, na njemački poticaj, razvio separatistički pokret. Koristeći to kao izgovor, njemačke snage su u proljeće 1939. okupirale Češku i uspostavile protektorat u sastavu Reicha, dok je Slovačka uspostavljena kao satelitska država.

Komadanje Čehoslovačke predstavljalo je šok i poniženje za zapadne sile koje su na gaženje sporazuma reagirale garancijom nezavisnosti i teritorijalnog integriteta Poljske i Rumunije - država za koje se držalo da će predstavljati slijedeće mete njemačkog, odnosno mađarskog širenja i raskidanjem ugovora. U međuvremenu je, koristeći Hitlerov primjer, Mussolinijeva Italija izvršila invaziju i bez borbe uspostavila vlast u Albaniji.

## Vanjski linkovi 
* The Munich Agreement - Tekst Minhenskog sporazuma
* British Pathe newsreel (uključuje Chamberlainov govor na Heston aerodromu) 
* The Munich Agreement: Dreams of Peace that Led to War

Kategorija:Drugi svjetski rat
Kategorija:Sporazumi
Kategorija:München
Kategorija:Nacistička Njemačka
Kategorija:Historija Čehoslovačke
Kategorija:1938. u Njemačkoj
Kategorija:1938. u Čehoslovačkoj
Kategorija:Historija Bavarske
Alamo

mini 
mini

**Alamo** (ili **San Antonio de Valero Misionarstvo**) je ime za tvrđavu koja je sada muzej i nalazi se u San Antoniu u Teksasu. Građevina se prije sastojala od crkve i pomoćnih objekata i sagradio ju je španski car u 18. vijeku u svrhu unaprijeđenja lokalnog obrazovanja među tamošnjim katoliciziranim Indijancima. U 19. vijeku se počinje koristiti kao tvrđava i postaje poprište nekoliko akcija, od kojih je najznačajnija Bitka za Alamo 1836, koja se vodila između Teksasa i Meksika u toku Teksaške revolucije.

## Historijski pregled 
Misiju je 1716. odobrio zamjenik kralja Nove Španije. Dvije godine kasnije pokrenuo ju je Fray Antonio de Olivares i 8. maja 1744. položen je kamen temeljac. Predstavljala je prvu od niza građevina izgrađenih na rijeci San Antonia, koje i danas postoje kao dio San Antonio Missions National Historical Park (Nacionalnog parka San Antonio misionarstva). 

Nakon 1765. misionarske aktivnosti ove crkve su smanjene, a 1793. i potpuno obustavljene. Napuštenu građevinu su zaposjeli španski vojnici iz *Álamo de Parrasa* (današnja meksička država Coahuila), što neki historičari povezuju sa imenom tvrđave.

Druga teorija o nazivu tvrđave je da ime vodi porijeklo od jedne vrste meksičke topole koja se na španskom naziva *álamo*.

Zgradu su naseljavale meksičke trupe sve do 1835. kada su je okupirali vojnici Teksasa. Tada se par mjeseci vodila velika bitka za tvrđavu koja je imala značajne ljudske gubitke.

Poslije bitke građevina je bila u ruševinama. Tek nakon što je Teksas donio zakon da se crkva vrati Rimokatoličkoj crkvi, SAD ju je proglasio svojim vlasništvom i počeo ponovo koristiti, ali opet u vojne svhe. 

Pravo vlasništva nad tvrđavom je bilo uzrok nesuglasica gotovo čitavu drugu polovinu 19. vijeka. Teksas ju je zvanično kupio 23. aprila 1883 od katoličke crkve i poklonio gradu San Antonia uz uslov da je oni održavaju. Danas je tvrđava otvorena za posjetioce.

## Vanjski linkovi 
*Alamo History
*Pictures of The Alamo

Kategorija:Historija Sjedinjenih Američkih Država
Vespazijan

**Vespazijan** (Tit Flavije Cezar Vespazijan August; 17. novembar 9 – 23. juni 79) bio je rimski car od 69. do 79. godine. Osnovao je Flavijevsku dinastiju koja je vladala carstvom dvadeset sedam godina. Vezpazijan je bio iz konjičke porodice koja je porasla na senatorski rang tokom vladavine careva iz Julijevsko-Klaudijevske dinastije. Iako je dugo godina bio konzul, Vespazijan je poznat po vojnim uspjesima; bio je legat Augustovih legija tokom rimske invazije na Britaniju 43. godine i potčinjavanja Judeje tokom Jevrejske pobune 66. godine.

Dok se Vespazijan borio u opkoljenom Jerusalemu tokom Jevrejske pobune, car Neron je izvršio samoubistvo što je dovelo do građanskog rata poznatog kao Godina četiri cara. U svojim nastojanjima da postane car, Vespazijan je udružio snage sa guvernerom Sirije Mucijanom i generalom rimskih legija u Panoniji Primom, ostavljajući svog sina Tita da komanduje vojnim snagama u Jerusalemu. Prim i Mucijan su predvodili vojsku protiv Vitelija, dok je Vespazijan preuzeo kontrolu nad Egiptom. Nakon poraza Vitelija u bici kod Bedrijacijuma 20. decembra 69. godine, Vespazijan je proglašen carem od strane rimskog senata. Tokom vladavine reformisao je finansijski sistem, uspješno ugušio Jevrejsku pobunu u Judeji i pokrenuo nekoliko ambicioznih građevinskih projekata. Sagradio je Flavijevski Amfiteatar, danas najpoznatiji kao rimski Koloseum. Nakon njegove smrti 79. godine, naslijedio ga je najstariji sin Tit.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rimski carevi
Domicijan

**Domicijan** (Tit Flavije Cezar Domicijan August) bio je rimski car od 81. do 96. Također je bio i treći i posljednji car iz dinastije Flavijevaca. Mladost i početak karijere je proveo u sjeni svog brata Tita, koji je postao poznat tokom Prvog rimsko-jevrejskog rata. To se nastavilo tokom vlasti njegovog oca Vespazijana koji je postao car 69. godine nakon građanskog rata koji je poznat kao Godina četiri cara. U to vrijeme je Tit imao mnogo zaduženja, dok je Domicijan bio bez obaveza. Vespazijan je umro 79. godine i naslijedio ga je Tit, čija je kratka vladavina završena smrću od fatalne bolesti 81. godine. Sutradan je Domicijan proglašen carem od pretorijanske garde, počevši vladavinu koja je trajala 15 godina – više nego bilo kojeg cara koji je vladao nakon Tiberija.

Kao car, Domicijan je ojačao ekonomiju revalorizacijom rimskih kovanica, proširio graničnu odbranu Carstva i pokrenuo masovnu izgradnju zgrada u oštećenom dijelu Rima. Učestvovao je u ratovima u Britaniji, u kojima je njegov general Agrikola pokušao osvojiti Kaledoniju (Škotsku), i Dakiju, gdje je pobijedio kralja Decebala. Njegova vladavina bila je totalitarnog karaktera; smatrao se novim Augustom, koji je predodređen da vodi Rimsko Carstvo u novu eru. Zbog toga su vjerske, vojne i kulturne propagande njegovale njegov kult ličnosti.

Domicijan je ubijen 96. godine od strane sudskih službenika i isti dan ga je naslijedio njegov savjetnik Nerva. Nakon njegove smrti, njegov kult ličnosti je osuđen na zaborav. Mnogi historičari kao što su Tacit, Plinije Mlađi i Svetonije opisivali su Domicijana kao okrutnog i paranoičnog tiranina. Moderni revizionisti karakterizirali su ga kao nemilosrdnog, ali efikasnog autokrata, čiji je kulturni, ekonomski i politički program osigurao mir u 2. stoljeću.

## Reference 
Kategorija:Rimski carevi
Melih Cevdet

**Melih Cevdet Anday** (Istanbul 13. mart 1915 - Istanbul 29. novembar 2002), je bio turski pisac, jedan od najznačajnijih predstavnika pokreta Garip zajedno sa Orhan Veliom i Oktay Rifatom. Pisali su poeziju koja je težila jednostavnosti i prikazivanju činjeničnog stanja, poeziju koja neće biti čista umjetnost pisanu u službi običnog naroda.

## Biografija 
Rođen je 1915. u Istanbulu. nakon završene srednje škole (Ankara Gazi HighSchool) dobio je posao savjetnika ministra za obrazovanje u Trskoj. Osim toga bavio se i novinarskim poslom, pa je objavio nekoliko članaka za novine Aksam i Cumhuriyet. Nakon 1954 radi kao predavač na İstanbul Council Conservatory (Vjećničkom konzervatoriju Istanbula).

## Djela 
Tokom svog života objavio je jedanaest zbirki pjesama, osam drama, osam romana, petnaest zbirki eseja i knjigu memoara. Bavio se i prevodilačkim radom, pa je preveo nekoliko knjiga na Turski jezik.

Za svoja djela dobio je brojne nagrade. Najviše priznanja potiče iz vlastite zemlje, ali nisu izostale pohvale ni sa drugih strana. Može se reći da je najznačajnija nagrada UNESCOa koju je dobio 1971.

## Spisak njegovih djela 
*Garip (sa Orhan Veliom i Oktay Rifatom, 1941)
*Rahatı Kraçan Ağaç
*Kolları bağlı Odysseus
*Göçebe Denizin Üstünde
*Ölümsüzlük Ardında Gılgamış
*Teknenin Ölümü,Tanıdık Dünya
*Güneşte
*Yağmurun Altında
*Gizli Emir
*Raziye
*Dört Oyun.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Turski pisci
Kategorija:Biografije, Istanbul
Kategorija:Rođeni 1915.
Kategorija:Umrli 2002.
Antonin Pio

mini|Rimsko carstvo 150 g ne.
**Antonin Pio** (Tit Fulvije Elije Hadrijan Antonin August Pio; 19. septembar 86 – 7. mart 161) bio je rimski car od 138. do 161. Bio je četvrti od pet dobrih careva i član dinastije Antonin. Ime Pio je stekao nakon dolaska na tron, jer je primorao Senat da obožava njegovog usvojenog oca Hadrijana. Umro je 161. godine i naslijedili su ga usvojeni sinovi Marko Aurelije i Lucije Ver kao ko-carevi.

## Reference 
Kategorija:Rimsko Carstvo
Carl Gustav Jung

**Carl Gustav Jung** (1875 - 1961), švicarski psihoanalitičar. Rođen u Keswillu, u porodici protestantskog pastora. U Bazelu završava gimnaziju i studij medicine, a potom pod uticajem rada Kraft Ebbinga, odlučuje se za izučavanje psihijatrije. Godine 1900. radi kao asistent na psihijatrijskoj klinici ciriškog Univerziteta, te ubrzo doktorira na temu "Psihologija i patologija takozvanih okultnih pojavnosti". Iste godine dolazi u bolnicu Burghozly u Zürichu, na čijem čelu je bio poznati Eugen Bleuler. Sedam godina kasnije susreće se sa Freudom. U nekim knjigama stoji zapisano da je njihov razgovor, pri prvom susretu, trajao 13 sati. Jung ostavlja veliki trag u Freudovom Bečkom psihoanaltičkom društvu, ali se brzo potpuno odvaja od Freuda i njegovog autoriteta, te osniva svoju vlastitu psihoanalitičku školu i pravac koji je poznat pod imenom "kompleksna psihologija".Osnovne teorije kompleksne ili analitičke psihologije tiču se Jungovog pojma 'kolektivnog nesvjesnog' koje predstavlja hipotetički konstrukt koji označava univerzalni, urođeni dio duše, u svakom ljudskom biću. Njegove elemente Jung je nazvao 'arhetipovima', a proces psihološkog sazrijevanja individue, u pogledu ostvarivanja potencijala iz nesvjesnog i postizanja potpunosti - individuacija. Godine 1944. Univerzitet u Bazelu otvara katedru za medicinsku psihologiju i postavlja Junga na njeno čelo. Umire 1961. godine u selu Bolingen, na obali Ciriškog jezera.

## Jungova važnija djela 
* "Psihologija i alhemija"
* "Psihologija demencije prekoks"
* "Preobražaji i simboli libida"

## Također pogledajte 
* Logos

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.iging.com/intro/foreword.htm  (en)
* http://www.all-about-psychology.com/association-method.html (en)
* http://www.all-about-psychology.com/psychology-of-occult-phenomena.html (en)

Kategorija:Švicarski psihijatri
Kategorija:Švicarski psiholozi
Kategorija:Švicarski filozofi
Kategorija:Biografije, Kesswil
Kategorija:Rođeni 1875.
Kategorija:Umrli 1961.
Spisak naseljenih mjesta u općini Kalesija

## Opći podaci 
**Kalesija** je naselje i općina koja se nalazi u Tuzlanskom kantonu, Bosna i Hercegovina. Naseljena mjesta u općini Kalesija, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 29) su:

## B 
* Babina Luka
* Brezik
* Bulatovci

## D 
* Dubnica

## G 
* Gojčin

## H 
* Hrasno Donje
* Hrasno Gornje

## J 
* Jeginov Lug
* Jelovo Brdo

## K 
* Kalesija
* Kalesija Selo
* Kikači

## L 
* Lipovice

## M 
* Memići
* Miljanovci

## O 
* Osmaci

## P 
* Petrovice
* Prnjavor

## R 
* Rainci Donji
* Rainci Gornji

## S 
* Sarači
* Seljublje
* Staro Selo

## T 
* Tojšići

## V 
* Vukovije Donje
* Vukovije Gornje

## Z 
* Zelina
* Zolje
* Zukići

Kalesija
*
Demografija Kalesije

Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Kalesija imala je 41.809 stanovnika, raspoređenih u 40 naselja.

## Nacionalni sastav 
### Popis 1991.
ukupno: 41.809

* Muslimani - 33.137 (79,25%) 
* Srbi - 7.659 (18,31%) 
* Hrvati - 35 (0,08%) 
* Jugoslaveni - 275 (0,65%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 703 (1,71%)
 
### Popis 1981.
ukupno: 37.647

* Muslimani - 29.178 (77,50%) 
* Srbi - 7.725 (20,51%) 
* Hrvati - 34 (0,09%) 
* Jugoslaveni - 392 (1,04%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 318 (0,86%)
 
### Popis 1971.
ukupno: 32.577

* Muslimani - 24.771 (76,03%) 
* Srbi - 7.606 (23,34%) 
* Hrvati - 40 (0,12%) 
* Jugoslaveni - 23 (0,07%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 137 (0,44%)

## Nacionalni sastav po naseljenim mjestima, 1991.
### apsolutna etnička većina
## Napomene 
K
Kategorija:Kalesija
Demografija Šekovića

Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Šekovići imala je 9.629 stanovnika, raspoređenih u 34 naselja.

## Nacionalni sastav 
### Popis 1991. 
ukupno: 9.629

* Srbi - 9.030 (93,77%) 
* Muslimani - 326 (3,38%) 
* Hrvati - 10 (0,11%) 
* Jugoslaveni - 129 (1,33%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 134 (1,41%)
 
### Popis 1981. 
ukupno: 10.356

* Srbi - 9.753 (94,17%) 
* Muslimani - 304 (2,93%) 
* Hrvati - 15 (0,14%) 
* Jugoslaveni - 175 (1,68%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 109 (1,08%)
 
### Popis 1971. 
ukupno: 10.570

* Srbi - 10.241 (96,88%) 
* Muslimani - 286 (2,70%) 
* Hrvati - 6 (0,05%) 
* Jugoslaveni - 2 (0,01%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 35 (0,36%)

## Nacionalni sastav po naseljenim mjestima, 1991. 
**Apsolutna etnička većina:**

## Napomene 
Š
Kategorija:Šekovići
Spisak naseljenih mjesta u općini Šekovići

## Opći podaci 
**Šekovići** su naselje i općina koja se nalazi u sjeveroistočnom dijelu Bosne i Hercegovine. Naseljena mjesta u općini Šekovići, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 38) su:

## A 
* Akmačići
* Ašćerići

## B 
* Bašići
* Betanj
* Bobari

## Č 
* Čanići

## D 
* Dobrić
* Dole

## Dž 
* Džanojevići

## Đ 
* Đurići

## J 
* Javor
* Jelačići

## K 
* Kalabače
* Kaštijelj
* Korijen

## M 
* Majdan
* Markovići
* Milovanovići

## P 
* Papraća
* Pelemiši
* Petrovići
* Plazače
* Pobedarje
* Podpola

## R 
* Raševo

## S 
* Selište
* Strmica
* Stupari
* Sučani

## Š 
* Šekovići

## T 
* Tepen
* Trnovo
* Tupanari

## U 
* Udbina

## V 
* Velika Njiva
* Vidakovići Vrela
* Vrelo

## Z 
* Zupci

Šekovići
*
Spisak naseljenih mjesta u gradu Zvorniku

## Opći podaci 
**Zvornik** je naselje i općina koja se nalazi u sjeveroistočnom dijelu Bosne i Hercegovine. Naseljena mjesta u općini Zvornik, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 69) su:

## A 
* Androvići

## B 
* Baljkovica
* Baljkovica Donja
* Boškovići
* Branjevo
* Buložani

## C 
* Cer

## Č 
* Čelopek

## D 
* Divič
* Donja Kamenica
* Donja Pilica
* Donji Lokanj
* Donji Šepak
* Drinjača
* Dugi Dio

## Đ 
* Đevanje
* Đulići

## E 
* Ekonomija

## G 
* Glodi
* Glumina
* Gornja Kamenica
* Gornja Pilica
* Gornje Snagovo
* Gornji Grbavci
* Gornji Lokanj
* Gornji Šepak
* Grbavci Donji
* Gušteri

## J 
* Jardan
* Jasenica
* Jošanica
* Jusići

## K 
* Karakaj
* Kiseljak
* Kitovnice
* Klisa
* Kostijerevo
* Kozluk
* Križevići
* Kučić Kula
* Kula Grad

## L 
* Liješanj
* Liplje
* Lokanj

## M 
* Malešić

## N 
* Nezuk
* Novo Selo

## O 
* Odžačina
* Oraovac

## P 
* Pađine
* Paljevići
* Petkovci
* Potočani

## R 
* Roćević

## S 
* Samari
* Skočić
* Snagovo
* Sopotnik
* Srednji Šepak
* Sultanovići

## Š 
* Šetići

## T 
* Tabanci
* Trnovica
* Tršić

## U 
* Ugljari
* Ulice

## V 
* Vitinica
* Vrela

## Z 
* Zelinje
* Zvornik

Zvornik
*
Rolls-Royce

**Rolls-Royce** atomobil se može odnositi na vozila koja proizvode:

* Rolls-Royce Limited (1906-1973)
* Rolls-Royce Motors (1973-2003), koji je prvo bio u vlasništvu Vickersa od 1980 do 1998, a poslije toga prešao u vlasništvo Volkswagena. Od 2003 ova kompanija se zove Bentley Motors Limited
* Rolls-Royce Motor Cars (2003-), produžnica BMW

## Rolls-Royce automobili 
[mini|240p|1979 [Rolls-Royce Silver Shadow II]]
[mini|240p|1982 [Rolls-Royce Camargue]]

### Vozila Rolls-Royce Limiteda 
* 1904-1906 10&nbsp;hp
* 1905-1905 15&nbsp;hp
* 1905-1908 20&nbsp;hp
* 1905-1906 30&nbsp;hp
* 1905-1906 Legalimit
* 1906-1925 40/50 Silver Ghost
* 1922-1929 20&nbsp;hp
* 1925-1929 40/50 Phantom
* 1929-1936 20/25
* 1929-1935 Phantom II
* 1936-1938 25/30
* 1936-1939 Phantom III
* 1939-1939 Wraith
* 1949-1955 Silver Wraith
* 1949-1955 Silver Dawn
* 1950-1956 Phantom IV
* 1955-1966 Silver Cloud
* 1959-1968 Phantom V
* 1965-1980 Silver Shadow 
* 1968-1991 Phantom VI
* 1971-1996 Corniche

**Bentley models** (od 1933)
* 1933-1937 Bentley 3½&nbsp;L
* 1936-1939 Bentley 4¼&nbsp;L
* 1940-1940 Bentley 4¼&nbsp;L Mk V

### Vozila Rolls-Royce Motorsa 
* 1975-1986 Camargue 
* 1980-1998 Silver Spirit/Spur/Dawn

Bentley models su se proizvodili paralelno sa gorepomenutim automobilima. The Bentley Continental coupés (koji su imali razne oblike, a proizvodili su se od sredine 1950ih do sredine 1960ih) nisu imali svoje Rolls-Royce ekvivalente. Proizvodile su se i vrlo skupe Rolls-Royce Phantom limuzine.

* 1998-2002 Silver Seraph 
* 2000-2002 Corniche

### Vozila Rolls-Royce Motor Carsa 
* 2003 Phantom
## Također pogledajte 
* Frederick Henry Royce

Kategorija:Kompanije osnovane 1998.
Kategorija:Proizvođači automobila
Fiat

**Fiat Automobiles S.p.A.** (prvobitno **FIAT**, što je skraćenica od *Fabbrica Italiana Automobili di Torino*, odnosno "Italijanska fabrika automobila Torino") jest italijanska finansijska i industijska grupacija, najpoznatija po proizvodnji istoimenih automobila. Fiat je osnovan 1899, a sjedište im je u Torinu. Na latinskom *fiat* znači, *neka bude*. Ukupna vrijednost kompanije (2005) je 46,544 miliona eura, a godišnja zarada 1,331 miliona eura.

## Automobili 
Fiat je najveći proizvođač automobila u Italiji sa širokim spektrom modela, kao što su Panda, Punto, Stilo, Idea, Croma, Ulysse i Doblò. Danas Fiat grupacija kontroliše i druge poznate proizvođače autumobila: Lancia, Alfa Romeo, Autobianchi, Innocenti, Abarth i Maserati. Također su vlasnici Ferrarija, ali Ferrari posjeduje značajnu autonomiju.
Automobili Fiat grupacije su jedanaest puta proglašavani Evropskim automobilom godine, više od bilo kojeg drugog proizvođača. Radi se o sljedećim modelima:

* 1967: Fiat 124
* 1970: Fiat 128
* 1972: Fiat 127
* 1980: Lancia Delta
* 1984: Fiat Uno
* 1989: Fiat Tipo
* 1995: Fiat Punto
* 1996: Fiat Bravo/Brava
* 1998: Alfa Romeo 156
* 2001: Alfa Romeo 147
* 2004: Fiat Panda

## Ostale aktivnosti 
Pored proizvodnje automobila grupacuja Fiat se bavi i raznim drugim aktivnostima u polju industrije i finansija. Prizvodnja je proširena na radne mašine i poljoprivredna vozila. U prošlosti su se bavili i proizvodnjom motocikla (Piaggio) i aviona.

Također se bave osiguranjima, novinskim izdavaštvom, metalurgijom, informativnom tehnologijom i drugim poslovima, kroz potpuno vlasništvo ili djelmični udio.

## Galerija 

Fiat 127 1 v sst.jpg|Fiat 127
Fiat 509 06011702.jpg|Fiat 509
Fiat 850 h sst.jpg|Fiat 850

## Također pogledajte 
* Fiat 132 Argenta

## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt

Kategorija:Proizvođači automobila
Kategorija:Italijanski proizvođači automobila
Charles Rolls

Časni **Charles Stewart Rolls** (27 august 1877 - 12 juli 1910), britanski automobilski dizajner i avijatičar,  suosnivač, zajedno sa Frederick Henry Royceom, kompanije Rolls-Royce za proizvodnju automobila.

## Biografija 
Rođen je u Londonu, ali je bio vezan za Monmouth, Wales odakle su poticali njegovi preci. Bio je sin 1st Baron Llangattocka. Obrazovanje je sticao na Eton Collegeu i Trinity Collegeu, Cambridge, i od rane mladosti je bio zainteresovan za motore. 1906 se udružio sa Frederick Henry Royce da bi zajedno osnovali kompaniju, Royce je pružao tehničko znanje a Rolls finansijusku potporu i poslovnu spretnost.

Rolls je također bio i jedan od prvih avijatičara. Bio je osnivač kluba pod nazivom Royal Aero Club i druga osoba koja je dobila dozvolu da leti sa tim klubom. 2 juna 1910. je bio prva osoba koja je napravila besprekidno dvostruko prelijetanje Engleskog Kanala.

Iste godine je poginuo u avionu, kada se odvojio rep njegovog Wright Flyera na mjestu Bournemouth. Bio je prvi Britanac koji je poginuo u avionskoj nesreći. U sjećanju na njega podignuta je i statua na Agincourt Squareu u Monmouthu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.ichauffeur.co.uk/rolls-royce/history/rolls/
* https://www.historicracing.com/driverDetail.cfm?driverID=7951

Kategorija:Rođeni 1877.
Kategorija:Umrli 1910.
Kategorija:Biografije, London
Kategorija:Britanski avijatičari
Kategorija:Britanski dizajneri automobila
Frederick Henry Royce

**Sir Henry Royce** (27 mart 1863 - 22 april 1933) je bio jedan od prvih proizvođača automobila i suosnivač kompanije Rolls-Royce zajedno sa Charles Stewart Rollsom.

## Biografija 
Frederick Henry Royce je rođen u Alwaltonu, blizina Peterborougha, kao najmlađi od perero djece Jamesa i Mary Royce. Porodica mu je imala mlin za brašno ali zbog poslovnog neuspjeha odlaze u London. Kada mu je otac umro 1872 Royce je morao pomagati porodicu radeći kao prodavač novina i nosilac telegrama. 1878 počeo je raditi za Veliku Sjevernu Željeznicu Great Northern Railway) zahvaljujući potpori svoje tetke. Ali nakon tri godine novca je nestalo i on se vratio u London i prifružio firmi Electric Light and Power Company sa kojima je i otišao u Liverpool 1882. 1884 sa ušteđevinom od £20 ušao je u partnerske odnose sa prijateljem Ernest Claremontom i zajedno su proizvodili električne predmete za kućnu upotrebu.

Zbog svog velikog interesovanja za mehaniku počeo je istraživati motore. Pošto mu se nije svidio motor kojim se bavio odlučio je da napravi automobil po svojim standardima čime se i 1904 bavio u jednom uglu svoje radionice. Napravio je tri automobila od kojih je jedan poklonio Ernest Claremontu a drugi Henry Edmundsu, vlasniku izložbenog salona i prijatelju Charles Rollsa. Edmunds je i organizovao susret dvojice budućih partnera Manchesterskom Midland Hotelu. Rolls se složio da uzme sve Roysove automobile pod uslovom da imaju četverocilindrični motor i da se zovu Rolls-Royce. Prvi Rolls-Royce je proizveden u decembru 1904.

Kategorija:Rođeni 1863.
Kategorija:Umrli 1933.
Yokohama

mini|desno|Most Tsurumi-tsubasa u Jokohami|193x193piksel

**Jokohama** je najveća luka i drugi po veličini grad u Japanu. Nalazi se na ostrvu Honšu, oko 25&nbsp;km južno od centra Tokija. Po popisu stanovništva iz 2005. godine grad je brojao 3,6 miliona stanovnika.

## Sport 
mini|Nissan Stadium|180x180piksel
U gradu se nalazi nogometni stadion Yokohama F. Marinosa, najveći stadion Japana, izgrađen u oktobru 1997. Na ovom stadionu je odigrana finalna utakmica Svjetskog prvenstva u nogometu 2002. U finalu 30. juna su se susrele reprezentacije Njemačke i Brazila (0:2). Nissan Motor Co. je glavni sponzor, te je stadion preimenovan u Nissan Stadium 1. marta 2005.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Gradovi u Japanu
Spisak naseljenih mjesta u općini Vlasenica

## Opći podaci 
**Vlasenica** su naselje i općina koja se nalazi u istočnom dijelu Bosne i Hercegovine. Naseljena mjesta u općini Vlasenica, po popisu stanovništva iz 2013. (ukupno 38) su:

## B 
* Bakići
* Brda

## C 
* Cerska

## D 
* Dragaševac
* Drum
* Durakovići
* Durići

## Dž 
* Džemat

## G 
* Gobelje
* Grabovica
* Gradina

## J 
* Jasen

## K 
* Klještani
* Kojčevina
* Kozja Ravan
* Kulina
* Kuljančići

## M 
* Majstorovići
* Mišari
* Mršići

## N 
* Neđeljišta

## O 
* Odžak

## P 
* Peševina
* Pijuke
* Plakalovići
* Podcrkvina
* Pustoše

## R 
* Rača
* Rašića Gaj
* Rogosija

## S 
* Simići

## Š 
* Šadići Donji
* Šadići Gornji

## T 
* Tikvarići
* Tugovo
* Turalići

## V 
* Vlasenica
* Vrli Kraj

Vlasenica
*
Sepultura

**Sepultura** je brazilski thrash metal bend osnovan 1984. u Belo Horizonte.

## Članovi 
;Sadašnja postava
* Andreas Kisser – gitara (1986–trenutno)
* Derrick Green – vokali, gitara (1997–trenutno)
* Paulo Jr. – bas-gitara (1984–trenutno)
* Jean Dolabella – bubnjevi (2006–trenutno)

;Bivši članovi
* Max Cavalera – vokali, gitara (1984–1996)
* Igor Cavalera – bubnjevi (1984–2006)
* Jairo Guedes – gitara (1984–1986)

## Diskografija 
* *Bestial Devastation* (EP, 1985)
* *Morbid Visions* (1986)
* *Schizophrenia* (1987)
* *Beneath the Remains* (1989)
* *Arise* (1991)
* *Chaos A.D.* (1993)
* *Roots* (1996)
* *Against* (1998)
* *Nation* (2001)
* *Revolusongs* (EP, 2002)
* *Roorback* (2003)
* *Live in São Paulo* (2005)
* *Dante XXI* (2006)
* *A-Lex* (2009)
* *Kairos* (2011)
* *The Mediator Between Head and Hands Must Be the Heart* (2013)
* *Machine Messiah* (2017)
* *Quadra* (2020)

## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Kategorija:Brazilske thrash metal grupe
Kategorija:Brazilske groove metal grupe
Kategorija:Brazilske death metal grupe
Kategorija:Muzičke grupe osnovane 1984.
Demografija Zvornika

Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Zvornik imala je 81.295 stanovnika, raspoređenih u 67 naselja.

## Nacionalni sastav 
### Popis 1991. 
ukupno: 81.295

* Muslimani - 48.102 (59,16%) 
* Srbi - 30.863 (37,96%) 
* Hrvati - 122 (0,15%) 
* Jugoslaveni - 1.248 (1,53%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 960 (1,20%)
 
### Popis 1981. 
ukupno: 73.845

* Muslimani - 40.801 (55,25%) 
* Srbi - 30.064 (40,71%) 
* Hrvati - 104 (0,14%) 
* Jugoslaveni - 1.970 (2,66%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 906 (1,24%)
 
### Popis 1971. 
ukupno: 60.910

* Muslimani - 32.504 (53,36%) 
* Srbi - 27.769 (45,59%) 
* Hrvati - 107 (0,17%) 
* Jugoslaveni - 49 (0,08%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 481 (0,80%)

## Nacionalni sastav po naseljenim mjestima, 1991. 
### apsolutna etnička većina 
## Napomene 
Z
Kategorija:Zvornik
Pavao I Šubić

mini|255px|Šubićev grb
**Pavao I Šubić Bribirski** (cca 1245 - 1. maj 1312) je bio hrvatski vlastelin. Nosio je titulu bana Hrvatske i gospodara Bosne.

Pavao I je najmoćniji hrvatski velikaš s kraja 13. i početka 14. vijeka. Pripadao je uglednoj lozi porijeklom iz plemena Šubića. On je iskoristio borbu između Anžuvinaca i Arpadovića oko ugarskog prijestolja. Stao je na stranu Anžuvinaca i dobio od njih u feud Hrvatsku od planine Gvozda do rijeke Neretve sa titulom hrvatsko-dalmatinskog bana. Svoju poziciju i vlast uskoro je proširio i gospodstvom nad Bosnom. Pitanje je u kojoj mjeri se ono pokazivalo na terenu, s obzirom da je bilo neposlušnost pojedinih velikaša. Za bosanskog bana postavio je svog mlađeg brata Mladena I. Njegov nasljednik bio je najstariji sin Mladen II Bribirski (Šubić).

## Također pogledajte 
* Spisak bosanskih kraljeva

## Reference 
* Rudolf Horvat: "*Povijest Hrvatske I. (od najstarijeg doba do g. 1657.)*"

## Vanjski linkovi 
*Pavao I Šubić Bribirski - snažna ličnost političke scene s kraja 13. i početka 14. vijeka 
*Širenje vlasti Pavla I Šubića Bribirskog na tlu srednjovjekovne Bosne

Pavao I
Kategorija:Hrvatski banovi
Kategorija:Bosanski banovi
Kategorija:Historija Hrvatske
Kategorija:Hrvatske vojskovođe
Demografija Vlasenice

Po popisu stanovništva iz 1991. godine, općina Vlasenica imala je 33.942 stanovnika, raspoređenih u 92 naselja. Poslije Daytona, iz sastava općine Vlasenica izdvojeno je područje od kojeg je formirana općina Milići. Samim tim područje koje danas predstavlja općina Vlasenica, 1991. godine imalo je 17.904 stanovnika, raspoređenih u 38 naselja. 

## Nacionalni sastav 
### Popis 1991. 
ukupno: 33.942

* Muslimani - 18.727 (55,17%) 
* Srbi - 14.359 (42,30%) 
* Hrvati - 39 (0,11%) 
* Jugoslaveni - 340 (1,00%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 477 (1,42%)
 
### Popis 1981. 
ukupno: 30.498

* Muslimani - 15.337 (50,28%) 
* Srbi - 13.531 (44,36%) 
* Hrvati - 44 (0,14%) 
* Jugoslaveni - 889 (2,91%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 697 (2,31%)
 
### Popis 1971. 
ukupno: 26.623

* Srbi - 13.431 (50,44%) 
* Muslimani - 12.881 (48,38%) 
* Hrvati - 42 (0,15%) 
* Jugoslaveni - 17 (0,06%) 
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 252 (0,97%)

U današnjim granicama (bez područja koje je pripalo općini Milići), po popisu iz 1991. godine, općina Vlasenica imala je sljedeći nacionalni sastav:

ukupno: 17.904

* Muslimani - 10.922 (61,00%)
* Srbi - 6.428 (35,90%)
* Hrvati - 32 (0,17%)
* Jugoslaveni - 272 (1,51%)
* ostali, neopredijeljeni i nepoznato - 250 (1,39%)

## Nacionalni sastav po naseljenim mjestima, 1991. 
### apsolutna etnička većina 
## Napomene 
V
Kategorija:Vlasenica
Maserati

mini|desno|250p|Maserati Quattroporte
**Maserati** je proizvođač sportskih automobila, sa sjedištem u Modeni, Italija. Sadašnji vlasnik je Fiat grupacija.

## Historija 
Firmu su osnovala braća Maserati (Alfieri, Bindo, Carlo, Ettore, Ernesto i Mario) 1914. godine u Bolonji.

1937. braća Maserati prodala su svoje udjele u firmi porodici Orsi, koja je sjedište Maseratija preselila u Modenu, gdje se i danas nalazi. Međutim, nastavili su raditi kao inženjeri još neko vrijema.

Maserati je bio vrlo uspješan u trkama pobjeđujući i njemačke automobilističke divove Auto Union i Mercedes-Benz, a 1939. i 1940. vozač Wilbur Shaw je sa Maseratijevim bolidom osvojio legendarnu trku Indianapolis 500. Tokom rata firma je napustila proizvodnju automobila kako bi izrađivala komponente za potreba italijanske vojske, ali pedesetih se vraća proizvodnji automobila i ponovno postiže brojne uspjehe u polju automobilističkog sporta. Slavni argentinski vozač Juan-Manuel Fangio godinama je vozio trke s Maseratijevim bolidima i postizao brojne pobjede uključujući i naslov svjetskog prvaka u Formuli 1 1957. Te godine firma napušta trke i fokusira se na proizvodnju cestovnih automobila, a među prvima su bili modeli Sebring iz 1962., Mistral Coupé iz 1963. i Mistral Spyder predstavljen godinu dana kasnije, a 1963. predstavljena je i prva limuzina jednostavnog naziva Quattroporte (italijanski: četiri vrata).

1968. firma pada pod okrilje Citroëna koji je koristio Maseratijevu stručnost i motore za razvoj modela SM i još nekih drugih, a Maserati je u svoja vozila ugrađivao i Citroënovu tehnologiju, prvenstveno na području hidraulike. Novi modeli bili su Bora, prvi Maserati masovne proizvodnje sa središnje postavljenim motorom, te Merak i Khamsin. No, naftna kriza tokom 1970-ih, odjednom je smanjila zanimanje za rastrošne sportske automobile. 1975. godine Citroën je objavio da je Maserati bio u likvidaciji, a od propasti ga je jedva spasila podrška italijanske vlade.

1975. firmu je kupio bivši vozač utrka Alejandro de Tomaso, a novi modeli bili su Kyalami i Quattroporte III. 1980-ih Maserati napušta proizvodnj automobila sa središnje postavljenim motorima i posvećuje se proizvodnji onih s prednje postavljenim motorima i pogonom na stražnje točkove koji su bili jeftiniji od prijašnjih modela, ali su pružali odlične performanse, poput modela Biturbo. Firma je tada usko sarađivala s Chryslerom koji je imao i udio u njoj, a zajedno su proizveli i automobil Chrysler TC.

1993. firmu kupuje Fiat koji 1997. 50% udjela u njoj prodaje Ferrariju. 1998. stiže model 3200 GT koji se proizvodi do 2002. kada se Maserati vraća na američko tržište nakon petnaestak godina izbivanja s njega. 1999. Ferrari je preuzeo potpunu kontrolu nad Maseratijem, a firma je kasnije potpisala i ugovor s Volkswagenom o korištenju Audijevog pogona na sve točkove Quattro u svom još uvijek konceptnom SUV-u Kubang. 2005. Maserati je odvojen od Ferrarija i sada je ponovno u potpunom vlasništvu Fiata.

## Vanjski linkovi 
*Službena stranica 

Kategorija:Proizvođači automobila
Kategorija:Italijanski proizvođači automobila
Porsche

250p|desno|mini
**Porsche Automobil Holding SE**, obično samo **Porsche** ili Porsche SE (*Societas Europaea* ili Evropska kompanija), jest njemačka holding kompanija koja ulaže u automobilsku industriju. Sjedište kompanije je u Stuttgartu.

Kompanija je osnovana pod imenom **Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG** 1931. godine od strane Ferdinanda Porschea, austrijskog inženjera rođenog u Maffersdorfu (današnje Vratislavice nad Nissom), i njegovog zeta Antona Piëcha, austrijskog advokata.

## Komercijalni modeli 
* 356 (1948–1965)
* 550 Spyder (1953–1957)
* **911** (1964– i dalje)
** 911 (1964–1989)
*** 930 (1975–1989)
** 964 (1989–1993)
** 993 (1993–1998)
** 996 (1998–2004)
** **997** (2004–i dalje)
* 912 (1965–1969)
* 914 (1969–1975)
* 924 (1976–1988)
* 928 (1978–1995)
* 944 (1982–1991)
* 959 (1986–1988)
* 968 (1992–1995)
* **Boxster** (1996– i dalje)
** 986 (1996–2005)
** **987** (2005– i dalje) 
* **Cayenne** (2002– i dalje)
* Carrera GT (2004–2006)
* **Cayman** (2006– i dalje)
* Panamera (2009–nepoznato)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt Porschea

Kategorija:Proizvođači automobila
Kategorija:Njemački proizvođači automobila
Kategorija:Njemački brendovi
Alfa Romeo

250p|mini|Logo Alfa Romea
250p|mini|Alfa Romeo 8C Competizione
**Alfa Romeo** je italijanska fabrika za proizvodnju automobila, osnovana 24 juna 1910. godine. Ime *ALFA* su dobili kao skraćenicu od *Anonima Lombarda Fabbrica Automobili* čto znači lombardijska fabrika automobila, javno vlasništvo. Od 1986. godine su u vlasništvu Fiat grupacije.

## Historija 
1907. godine, Cavaliere Ugo Stella i Francuz Alexandre Darracq su osnovali fabriku automobila pod imenom „Darracq Italiana“, i u početku su proizvodili automobile u Napulju. Nakn raspada partnerstva Stella je preselio proizvodnju u predgrađe Milana, i firma je dobila novo ime ALFA. Prvi ALFA model je bio 1910 24 HP (po snazi motora od 24 konjske snage). Počela je i proizvodnja snažnijih motora i učešče na ALFA-e na sportskim trkama. Prvi svjetski rat je zaustavio proizvodnju automobila na tri godine.

1916 godine, Nicola Romeo je postao direktor firme i ALFA je počela sa proizvodnjom vojne opreme. Po završetku rata Romeo je pruzeo firmu u potpunosti. 1919. su nastavili sa proizvodnjom, a sljedeće godine firme dobija novo ime Alfa Romeo.

1923. pod pritiskom mladog Alfinog vozača Enza Ferrarija u firmu dolazi novi konstruktor, Vittorio Jano. Jano konstruiše P2 Grand Prix auto sa kojim Alfa Romeo osvaja svjetsko prvenstvo 1925. Njegov rad je učinio i putničke modele jako popularnim i pouzdanim. Enzo Ferrari se pokazao kao bolji organizator ekipe, nego vozač, i kada je fabrički tim privatizovan, postao je Scuderia Ferrari. Tazio Nuvolari je vozio za Alfu i ovojio brojne utrke pred početak drugog svjetskog rata.

1928. godine Alfa je bankrotirala, a 1933 prešla u vlasništvo vlada Musolinijeve Italije i do rata proizvodila vrlo luksuzne modele automobila. Poslije rata su nastavili proizvodnju automobila, ali ovaj put su radili jeftinija auta masovne proizvodnje.

U 1970-im Alfa se ponovo našla u finansijskim problemima, da bi 1986. Fiat postao vlasnik fabrike Alfa Romeo.

### Formula 1 
Alfa Romeo je sudjelovao u Formuli 1, kao konstruktor, i kao motor dobavljača, od 1950 za 1988. Alfa Romeo ekipa dominirala prve dvije godine Formula 1 Svjetsko prvenstvo, ali ostavlja Formula 1 sezoni na kraju 1951. 
U narednim godinama, pruža Alfa Romeo motora drugih proizvođača kao što su McLaren (1970), March (1971), Brabham (1976-1979), Osella (1983-1988); Do povratka kao konstruktor od 1979 za 1985.
Alfa Romeo je prestao snabdijevanje svojih motora u Formuli 1 kada Fiat kupio kompaniju.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica

Kategorija:Proizvođači automobila
Kategorija:Italijanski proizvođači automobila
Bribirski (Šubići)

**Knezovi Bribirski (Šubići)** su vlastela koja pripada najstarijim hrvatskim plemenima. Živjeli su na prostoru između Vranskog jezera, rijeke Krke i Skradinskog buka. Njihov centar nalazio se u Bribiru i Ostrovici. Starješine plemena su se nazivali Bribirskim knezovima, odnosno Šubićima. Kada su se preselili u središnju Hrvatsku, u grad Zrin na padinama Zrinske gore, zapadno od Hrvatske Kostajnice, uzeli su naziv Zrinski, odnosno Zrinjski. 

Bribirski (Šubići) su od ugarskog kralja Bele III dobili potvrdu svojih posjeda. Značajnije se uzdižu u doba Pavla I (hrvatski ban 1272-1312) i Mladena II (ban 1312-1322). Oni su ostvarili značajan uticaj na bosanske Hrvatiniće i gospodarili dijelom Bosne krajem 13. i početkom 14. vijeka. Uz pomoć ostalih hrvatskih velikaša te bosanskog bana Stjepana II Kotromanića hrvatsko-ugarski kralj Ludovik I Anžuvinski porazio je Mladena II. godine 1322. Njihovi dotadašnji posjedi bili su im jednim dijelom oduzeti, a u zamjenu su dobili posjed između rijeka Une i Korane sa utvrđenim gradom Zrinom. Prema dostupnim historijskim izvorima, prvi koji se nazivao Zrinski, bio je Juraj I (odnosno prema genealogiji Knezova Bribirskih zvao se Juraj III Šubić Bribirski), a kao godina preuzimanja utvrde Zrin bilježi se 1347.

## Također pogledajte 
* Spisak bosanskih kraljeva
* Historija Hrvatske

Kategorija:Šubići
Kategorija:Historija Hrvatske
Kategorija:Historija Mađarske
Kategorija:Politički razvoj srednjovjekovne Bosne