Kacušika Hokusaj

**Kacušika Hokusai** (葛飾北斎, *Katsushika Hokusai*; vjerovatno 31. oktobar 1760, Edo - današnji Tokio - 10. maj 1849) bio je japanski slikar i drvorezac, jedan od najznačajnijih japanskih ukiyo umjetnika iz Edo period, aktivan kao slikar i grafičar. Najpoznatiji je po seriji štampe na drvetu Trideset i šest pogleda na planinu Fudži, koja uključuje kultni otisak Veliki talas kod Kanagave. Bio je ključan u razvoju ukiyo-ea od stila portreta koji se uglavnom fokusirao na kurtizane i glumce na mnogo širi stil umjetnosti koji se fokusirao na pejzaže, biljke i životinje. Smatra se da su njegova djela imala značajan utjecaj na Vincenta van Gogha i Claudea Moneta tokom vala japonizma koji se proširio Evropom krajem 19. stoljeća.

Hokusai je stvorio monumentalnih Trideset šest pogleda na planinu Fuji kao odgovor na bum domaćih putovanja u Japanu i kao dio ličnog interesa za planinu Fuji. Upravo je ova serija, tačnije, *Veliki talas od Kanagave* i *Fini vjetar, jasno jutro*, obezbjedila njegovu slavu kako u Japanu tako i u inostranstvu.

Najpoznatiji je po svojim grafikama ukijo-e na drvetu, ali je radio na raznim medijima, uključujući slikarstvo i ilustraciju knjiga. Počevši kao dijete, nastavio je raditi i usavršavati svoj stil sve do svoje smrti, u 88. godini. U dugoj i uspješnoj karijeri, Hokusai je ukupno proizveo preko 30.000 slika, skica, grafika i slika za slikovnice. Inovativan u svojim kompozicijama i izuzetan u tehnici crtanja, Hokusai se smatra jednim od najvećih majstora u historiji umjetnosti.

## Biografija 
### Rani život 
* surimono print, kasni 18-ti do ranog 19. stoljeća]]

Hokusaijev datum rođenja nije poznat, ali se često navodi kao 23. dan 9. mjeseca 10. godine Hōreki ere (po starom kalendaru, ili 31. oktobar 1760). Roden je u zanatskoj porodici, u okrugu Katsushika u Edi, glavnog grada vladajućeg Tokugawa šogunata. Njegovo ime iz djetinjstva bilo je Tokitarō. Vjeruje se da je njegov otac bio Nakajima Ise, proizvođač ogledala za shōgun. Sa 14 je radio kao šegrt kod drvorezbara, sve do 18. godine, kada je ušao u atelje Katsukawa Shunshōa. Shunshō je bio umjetnik ukiyo-ea, stila grafika i slika koje je Hokusai savladao, i šef takozvane Katsukawa škole.

Nakon godinu dana, Hokusai je prvi put promijenio ime, kada ga je gospodar nazvao Shunrō. Pod tim imenom je objavio svoje prve grafike, seriju slika kabuki glumaca objavljenih 1779. Tokom decenije dok je radio u Shunshōovom studiju, Hokusai je bio oženjen svojom prvom suprugom, o kojoj se vrlo malo zna osim da je umrla. ranih 1790-ih. Ponovo se oženio 1797, iako je i ova druga žena umrla nakon kratkog vremena. Rodio je dva sina i tri kćeri sa ove dvije žene, a njegova najmlađa kćerka Ei, također poznata kao Ōi, na kraju je postala umjetnica i njegova asistentica. *Vatromet u hladu večeri na mostu Ryogoku u Edi* (oko  1788–89) datira iz ovog perioda Hokusaijevog života.

Nakon smrti Shunshōa, 1793, Hokusai je počeo da istražuje druge stilove umjetnosti, uključujući evropske stilove kojima je bio izložen kroz francuske i holandske bakroreze koje je uspio dobiti.

Hokusai je također promijenio teme svojih djela, udaljavajući se od slika kurtizana i glumaca koji su bili tradicionalni subjekti ukiyo-ea. Umjesto toga, njegov rad se fokusirao na pejzaže i slike svakodnevnog života Japanaca sa različitih društvenih nivoa. Ova promjena teme bila je proboj u ukiyo pravcu i Hokusaijevoj karijeri. Te godine je objavio dvije zbirke pejzaža, *Poznate znamenitosti istočne prijestonice* i *Osam pogleda na Edo* (moderni Tokio). Počeo je da privlači studente, tokom svog života podučavao je 50 učenika. Druga teorija ga stavlja na dvor šoguna Tokugawe Ienarija, pozvanog da se takmiči sa drugim umjetnikom koji je praktikovao tradicionalnije slikanje potezima kista. Hokusai je naslikao plavu krivulju na papiru, a zatim je jurio za kokoškom čije su noge bile umočene u crvenu boju preko slike. Opisao je sliku shōgunu kao pejzaž koji prikazuje rijeku Tatsuta s crvenim javorovim lišćem koji pluta u njoj, pobjeđujući na takmičenju.

Između 1804. i 1815. Hokusai je sarađivao sa popularnim romanopiscem Takizawom Bakinom na seriji ilustrovanih knjiga. Posebno je popularan bio fantastični roman Chinsetsu Yumiharizuki (*Čudne priče o polumjesecu*, 1807–1811) s "Minamoto no Tametomom" kao glavnim likom, a Hokusai je slavu stekao svojim kreativnim i moćnim ilustracijama, ali je saradnja prekinuta nakon trinaest djela. Postoje različite teorije o tome zašto su prekinuli saradnju, kao što su neskladne ličnosti i oprečna mišljenja o tome kako crtati ilustracije. Hokusai je također kreirao nekoliko albuma erotske umjetnosti (shunga). Njegova najpoznatija slika u ovom žanru je *San ribarove žene*, koji prikazuje mladu ženu seksualno isprepletenu sa parom hobotnica, iz *Kinoe no Komatsu'', trotomne knjige šunge iz 1814.

Hokusai je posvećivao veliku pažnju produkciji svih djela. U pismima tokom svog angažmana u Toshisen Ehon, japanskom izdanju antologije kineske poezije, Hokusai je pisao izdavaču da je kamenorezac Egawa Tomekichi, s kojim je Hokusai ranije radio i kojeg je poštovao, odstupio od Hokusaijevog stila u rezanju određene glave. Također je direktno pisao drugom kamenorescu uključenom u projekat, Sugiti Kinsukeu, navodeći da mu se ne sviđa stil škole Utagawa u kojoj je Kinsuke izrezao oči i nosove figure i da su potrebne izmjene da bi konačni otisci bili vjerni njegovom stilu. U svom pismu, Hokusai je uključio primjere kako svog stila ilustriranja očiju i nosova, tako i stila škole Utagawa.

Godine 1811, u dobi od 51 godine, Hokusai je promijenio ime u Taito i ušao u period u kojem je stvorio Hokusai Mangu i razne etehone, ili umjetničke priručnike. Do 1820. proizveo je dvanaest tomova (s još tri objavljena posthumno) koji uključuju hiljade crteža objekata, biljaka, životinja, religioznih ličnosti i običnih ljudi, često sa humorističnim prizvukom.

5. oktobra 1817. naslikao je Veliku darumu ispred Hongan-ji Nagoya Betsuina u Nagoji. Ovaj portret tintom na papiru imao je dimenzije 18 × 10,8 m, a događaj je privukao veliki broj ljudi. Taj podvig je opisan u popularnoj pjesmi i dobio je ime "Darusen" ili "Daruma Master" Iako je original uništen 1945, Hokusaijevi promotivni priručnici iz tog vremena su preživjeli i čuvaju se u Gradskom muzeju Nagoya .

Godine 1820. Hokusai je ponovo promijenio ime, ovog puta u "Iitsu", promjenu koja je označila početak perioda u kojem je osigurao slavu kao umjetnik u cijelom Japanu. Njegovo najslavnije delo, Trideset i šest pogleda na planinu Fuji, uključujući čuveni Veliki talas kod Kanagave i Crveni Fuji, nastalo je početkom 1830-ih. Rezultati Hokusaijevih perspektivnih studija u Mangi mogu se vidjeti ovdje u Velikom talasu gdje on koristi ono što bi se smatralo zapadnjačkom perspektivom da predstavi dubinu i volumen. Pokazalo se toliko popularnim da je kasnije u seriju dodano još deset grafika. Među ostalim popularnim serijama grafika koje je napravio u to vrijeme su Obilazak vodopada pokraji a, Okeani mudrosti i Neobični pogledi na proslavljene mostove u pokrajinama. Također je počeo proizvoditi brojne detaljne pojedinačne slike cvijeća i ptica (kachō-e), uključujući izuzetno detaljne makove i jato kokoši. U to vrijeme je proizveo Sto pogleda na planinu Fuji, još jednu značajnu seriju, koja se općenito smatra "remek-djelom među njegovim pejzažnim slikovnicama".

Hokusaijeva konačna štampana serija, proizvedena između 1835. i 1836, zvala se Stotinu pjesama koje je objasnila medicinska sestra (Hyakunin isshu tuba ga etoki). Serija nikada nije objavljena u potpunosti, možda zbog finansijskih poteškoća s kojima su se suočili Hokusaijevi izdavači tokom japanske ekonomske krize sredinom 1830-ih. Ovi otisci su prikazivali scene sa pjesmama upisanim u kvadrat. Svaki otisak također sadrži naslov serije naveden u svom vertikalnom pravougaoniku.

Godine 1839. požar je uništio Hokusaijev studio i veći dio njegovog rada. U to vrijeme, njegova karijera je počela da blijedi jer su mlađi umjetnici kao što je Andō Hiroshige postajali sve popularniji. U dobi od 83 godine, Hokusai je otputovao u Obuse u provinciji Shinano (danas prefektura Nagano) na poziv bogatog farmera, Takai Kozana, gdje je ostao nekoliko godina. Tokom svog boravka u Obuseu, stvorio je nekoliko remek-djela, uključujući Muški val i Ženski val. Hokusai je nastavio da radi skoro do kraja, slikajući Zmaja dima koji bježi sa planine Fuji i Tigra u snijegu početkom 1849.

Neprestano u potrazi za boljim radom, očigledno je na samrti uzviknuo: "Ako mi samo nebo da još samo deset godina... Još samo pet godina, onda bih mogao postati pravi slikar." Umro je 10. maja 1849. i sahranjen je u Seikyō-ji u Tokiju (Taito Ward). Hokusai je bio rani eksperimentator sa zapadnjačkom linearnom perspektivom među japanskim umjetnicima. Sam Hokusai je bio pod uticajem Sesshū Tōyōa i drugih stilova kineskog slikarstva. Njegov uticaj proširio se širom svijeta do njegovih zapadnih savremenika u Evropi devetnaestog vijeka sa japonizmom, koji je započeo pomamu za skupljanjem japanske umjetnosti, posebno ukijo. Neki od prvih uzoraka mogli su se vidjeti u Parizu, kada je oko 1856. francuski grafičar, dizajner i kolega mnogih impresionističkih umjetnika kao što je Édouard Manet, Félix Bracquemond prvi put naišao na primjerak Hokusaijeve knjige skica u radionici Augusta Dalatrea, njegovog štampara.

Uz knjigu skica kao uticaj, Bracquemond je dizajnirao "Rousseau Service", elegantan set posuđa, za Francois-Eugenea Rousseaua, vlasnika prodavnice stakla i keramike. Izložen na Univerzalnoj izložbi u Parizu 1867, Rousseau Service je bio uspješan i kritički i komercijalno i ponovo je izdavan u nekoliko izdanja tokom godina. Rousseau Service je sadržavao slike ptica i riba kopirane sa ilustracija japanskih knjiga i postavljene asimetrično na bijelu pozadinu za izgled koji bi u to vrijeme bio vrlo moderan.

Hokusai je također uticao na pokret impresionizma, sa temama koje odjekuju u njegovim radovima pojavljuju se u djelima Claude Moneta i Pierre-Auguste Renoira, kao i Art Nouveau, ili Jugendstil u Njemačkoj. Njegove drvoreze sakupljali su mnogi evropski umjetnici, uključujući Degasa, Gauguina, Klimta, Franza Marca, Augusta Mackea, Édouarda Maneta i van Gogha. Degas je za njega rekao: "Hokusai nije samo jedan umjetnik među ostalima u Plutajućem svetu. On je ostrvo, kontinent, čitav svijet u sebi." Motiv udarca bičem Hermann Obrista, ili Peitschenhieb, koji najbolji predstavnik novog pokreta, vidljivo jjebio pod uticajem Hokusaijevog rada.
Veruje se da je tonska pjesma francuskog kompozitora Claude Debissy La Mera, koja je debitovala 1905, inspirisana Hokusaijevom grafikom Veliki talas. Kompozitor je imao utisak da je visio u njegovoj dnevnoj sobi i posebno je tražio da se koristi na omotu objavljene partiture, koja je bila široko rasprostranjena, a sama muzika je uključivala japanske harmonije.

Čak i nakon njegove smrti, izložbe njegovih umjetničkih djela nastavljaju rasti. 2005, Nacionalni muzej u Tokiju je održao Hokusai izložbu koja je imala najveći broj posjetilaca od bilo koje izložbe te godine. Nekoliko slika sa izložbe u Tokiju bilo je izloženo i u Ujedinjenom Kraljevstvu. Britanski muzej je održao prvu izložbu Hokusaijevih kasnijih umjetničkih djela, uključujući 'Veliki val' 2017.

Hokusai je inspirisao kratku priču autora naučne fantastike Rogera Zelaznyja, nagrađenu Hugo nagradom, "24 pogleda na planinu Fuji, od Hokusaija", u kojoj protagonista obilazi područje oko planine Fuji, zaustavljajući se na lokacijama koje je Hokusai oslikao. Knjiga o pažljivosti iz 2011. završava pjesmom "Hokusai Says" Rogera Keyesa, kojoj prethodi objašnjenje da „[ponekad] poezija uhvati dušu ideje bolje od bilo čega drugog.“
U Encyclopædia Britannica iz 1985. Richard Lane karakteriše Hokusaija kao "od kasnijeg 19. vIjeka [koji je] impresionirao zapadne umjetnike, kritičare i ljubitelje umjetnosti, vjerovatno više od bilo kog drugog azijskog umjetnika".

*Prodavnica koja prodaje slikovnice i ukijo* od Hokusaija pokazuje kako se ukiyo-e u to vrijeme zapravo prodavao; pokazuje kako su se ovi otisci prodavali u lokalnim trgovinama, a obični ljudi su mogli kupiti ukiyo-e. Neobično na ovoj slici, Hokusai je koristio pristup ručnom bojom umjesto nekoliko odvojenih drvenih blokova.

Njegova najmlađa kćerka Ei ima svoju mangu i film pod nazivom Miss Hokusai.

Biografski film o slikaru objavljen je u Japanu 28. maja 2021. Premijerno je prikazan na 33. Međunarodnom filmskom festivalu u Tokiju.

## Izabrana djela 

File:Katsushika Hokusai, tempesta sotto la vetta, dalla serie delle 36 vedute del monte fuji, 1831 ca.jpg|Oluja sa grmljavinom ispod vrha,  iz Trideset šest pogleda na planinu Fudži
File:Hokusai au musée Guimet (8207452088).jpg|Kirifuri vodopad na planini Kurokami u Shimotsukeu, iz Obilazak japanskih vodopada
File:The Dream of the Fisherman's Wife, British Museum, version 1 (cropped).jpg|San ribareve supruge (1814), uključeni u Kinoe no Komatsu, trotomna knjiga shunga erotike
File:Hokusai (1828) Cuckoo and Azaleas.jpg|Kukavica i azaleja, 1834iz Serije mali cvijet 
File:Egrets from Quick Lessons in Simplified Drawing, Hokusai, 1823.jpg|Čaplje iz Brze lekcije u pojednostavljenom crtanju
File:Carp leaping up a cascade.jpg|Šaran skače uzvodno kaskadom
File:Katsushika Hokusai - The Lantern Ghost, Iwa - Google Art Project.jpg|Duh Oiwa, iz Stotinu priča o duhovima
File:Hokusai-shikishiban-still-life.jpg|Mrtva priroda, surimono štampa
File:Kajikazawa in Kai Province (Koshu Kajikazawa).jpg |Kajikazawa u Kai provinciji, iz Trideset šest-pogleda na planinu Fuji
File:Unusual Views of Celebrated Bridges in the Provinces-Sesshuu Tenmabashi.jpg|Most Tenma u pokrajini Setsu, iz Rijetki pogledi na poznate japanske mostove
File:Hokusai 1760-1849 Ocean waves.jpg|Chōshi u Shimosha,  iz Okeani mudrosti
File:The Big wave from 100 views of the Fuji, 2nd volume.jpg|Veliki talas iz Sotinu pogleda na planinu Fuji
File:Katsushika Hokusai (1760-1849), Veld in de Owari provincie (1829-33).jpg|Vodopadi Amida, iz Obilazak japanskih vodopada
File:Femenine wave.jpg|Ženstveni talas, naslikano u Obuse, 1845
File:Hokusai-fuji-koryuu.png|Zmaj dima koji bježi sa planine Fuji, slika, 1849
File:Hokusai, Tiger in the Snow.jpg|Tigar u snijegu, viseći svitak, mastilo i boja na svili, 1849

## Reference 
## Dodatna literatura 
### Opšta biografija 
* Bowie, Theodore (1964). *The Drawings of Hokusai.* Indiana University Press, Bloomington.
* Forrer, Matthi (1988). *Hokusai* Rizzoli, New York. .
* Forrer, Matthi; van Gulik, Willem R., and Kaempfer, Heinz M. (1982). *Hokusai and His School: Paintings, Drawings and Illustrated Books.* Frans Halsmuseum, Haarlem. 
* Hillier, Jack (1955). *Hokusai: Paintings, Drawings and Woodcuts.* Phaidon, London.
* Hillier, Jack (1980). *Art of Hokusai in Book Illustration.* Sotheby Publications, London. .
* Lane, Richard (1989). *Hokusai: Life and Work.* E.P. Dutton. .
* van Rappard-Boon, Charlotte (1982). *Hokusai and his School: Japanese Prints c. 1800–1840 (Catalogue of the Collection of Japanese Prints, Rijksmuseum, Part III).* Rijksmuseum, Amsterdam.

### Specifična umjetnička djela 
* Hillier, Jack, and Dickens, F.W. (1960). *Fugaku Hiyaku-kei (One Hundred Views of Fuji by Hokusai)*. Frederick, New York.
* Kondo, Ichitaro (1966). Trans. Terry, Charles S. *The Thirty-six Views of Mount Fuji by Hokusai*. East-West Center, Honolulu.
* Michener, James A. (1958). ''The Hokusai Sketch-Books: Selections from the 'Manga*. Charles E. Tuttle, Rutland.
* Morse, Peter (1989). *Hokusai: One Hundred Poets*. George Braziller, New York. .
* Narazaki, Muneshige (1968). Trans. Bester, John. *Masterworks of Ukiyo-E: Hokusai – The Thirty-Six Views of Mt. Fuji''. Kodansha, Tokyo.
* Balcou,  Amelie (2019). "Hokusai: Thirty-Six Views of Mount Fuji". Prestel. . 
* Marks, Andreas (2021). "Thirty-six Views of Mount Fuji". Taschen, New York. .
* Price, Jonathan Reeve (2020). "Viewing Hokusai Viewing Mount Fuji". Communication Circle, Albuquerque, New Mexico. .
*  Thompson, Sarah (2019). "Hokusai's Landscapes: The Complete Series". MFA Publications, Boston. .
* Zelazny, Roger (2000). "24 Views of Mount Fuji". In  "Cthulu 2000: Stories" (1999). Arkham House, Sauk City, WI. 

### Umjetničke monografije 
Monografije posvećene umjetnickim djelima Hokusaija:
* Goncourt, Edmond de (2014). *Essential Hokusai.* Bournemouth, Parkstone International. .
* Goncourt, Edmond de (2014). *Hokusai Mega Square.* Bournemouth, Parkstone International. .

## Vanjski linkovi 
### Otisci 
* Kompletna djela Hokusaija
* Ukiyo otisci Katsushika Hokusaija
* Hokusai otisci u Muzeju primjenjenih umjestonosti, Boston
* Hokusaijeva djela u Digitalom muzeju Tokija  
* Hokusaijeva djela u Muzeju umjestnosti na Univerzitetu u Michiganu 

### Biografije 
* Biografije Katsushika Hokusai, Britanski muzej

* Muzej Hokusai-kan (Obuse, Japan) 
* Hokusai sajt