open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kvalifikacije za Evropsko prvenstvo u nogometu

Ova stranica je sažetak kvalifikacija za UEFA-ino Evropsko prvenstvo u nogometu, procesa koji prolaze nogometne reprezentacije povezane sa UEFA-om kako bi se kvalificirale na ovo prvenstvo.

U ovom članku godine predstavljaju završne turnire Evropskog prvenstva i ne smiju odgovarati stvarnim datumima kada su odigrane kvalifikacijske utakmice.

## Evolucija formata 
## Timovi koji učestvuju 
Sve reprezentacije članice UEFA-e imaju pravo ulaska u kvalifikacije za Evropsko prvenstvo. Ukupno 56 različitih entiteta pokušalo je da se kvalifikuje za Evropsko prvenstvo. Od toga je 55 i dalje aktivno u takmičenju. Zbog političkih promjena, nekoliko entiteta se pojavilo u višestrukim inkarnacijama, a tim Istočne Njemačke više ne postoji.

Saarland, bivši član UEFA-e, spojio se sa Zapadnom Njemačkom 1957. godine i zbog toga nije ušao u kvalifikacije ni za jedno evropsko prvenstvo.

## Napomena 
* Jugoslavija je pobijedila u kvalifikacijskoj grupu iz 1992. godine i trebali su se natjecati na UEFA Euro 1992 (kao SR Jugoslavija), ali im je zabranjeno sudjelovanje, jer je zemlja bila pod međunarodnim sankcijama Rezolucijom 757 Vijeća sigurnosti Ujedinjenih nacija zbog jugoslovenskih ratova. Sankcije su rezultirale i zabranom ulaska u kvalifikacije 1996. Danska, koja se prvobitno nije uspjela kvalificirati za finale 1992. godine, završivši na drugom mjestu u kvalifikacijskoj grupi Jugoslavije, pozvana je da zamijeni Jugoslaviju u finalu. Danska je osvojila Evropsko prvenstvo te godine.

## Reference 
Kategorija:Kvalifikacije za Evropsko prvenstvo u nogometu
Kategorija:1958. u nogometu
Kategorija:1960. u nogometu
Albert Bandura

**Albert Bandura**, OC (; 4. decembar 1925 – 26. juli 2021) bio je kanadsko-američki psiholog i profesor emeritus društvenih nauka u psihologiji na Univerzitetu Stanford.

Bandura je odgovoran za doprinos na polju obrazovanja i na nekoliko područja psihologije, uključujući socijalnu kognitivnu teoriju, terapiju i psihologiju ličnosti, a također je imao utjecaja na tranziciju između biheviorizma i kognitivne psihologije. Poznat je kao začetnik teorije socijalnog učenja (preimenovane u socijalnu kognitivnu teoriju) i teorijske konstrukcije samoefikasnosti, a također je odgovoran za utjecajni eksperiment s lutkama Bobo iz 1961. godine. Ovaj eksperiment s lutkama Bobo demonstrirao je koncept posmatračkog učenja.

Istraživanje iz 2002. svrstalo je Banduru na četvrto mjesto na spisku najčešće citiranih psihologa svih vremena, nakon B. F. Skinnera, Sigmunda Freuda i Jeana Piageta, i kao najcitiranijeg živog. Bandura je široko opisan kao najveći živući psiholog, i kao jedan od najutjecajnijih psihologa svih vremena.
[alt=Albert Bandura speaking on Social Learning Theory and Entertainment-Education at Stanford University in March 2015.|mini| Albert Bandura govoreći o teoriji socijalnog učenja i zabavi i obrazovanju na [Univerzitet Stanford|Univerzitetu Stanford u martu 2015.]]

## Glavna djela 
Sljedeće knjige imaju više od 5.000 citata u Google Scholar-u:
* Bandura, A. (1997). *Self-efficacy: the exercise of control*. New York: W.H. Freeman.
* Bandura, A. (1986). *Social Foundations of Thought and Action: A Social Cognitive Theory*. Englewood Cliffs, N.J.: Prentice-Hall.
## Reference 
## Literatura 
* Bandura, A. (1977). *Teorija socijalnog učenja.* Englewood Cliffs, NJ: Prentice Hall.
* Bandura, A. (1986). *Društvene osnove misli i akcije: društvena kognitivna teorija* . Englewood Cliffs, NJ: Prentice-Hall.ISBN&nbsp;0-13-815614-X
* 
* 
* 
* 
* Bandura, A. (1989). Socijalna kognitivna teorija. U R. Vasta (ur.), *Anali razvoja djeteta, 6* . Šest teorija dječjeg razvoja (str.&nbsp;1–60). Greenwich, CT: JAI Press.
* 978-0-7167-2626-5 
* 
* Bandura, A. i Walters. Richard H. (1959). *Adolescentna agresija; studija uticaja prakse obuke za djecu i porodičnih međusobnih odnosa* . New York: Ronald Press.
* Bandura, A. i Walters, RH (1963). *Socijalno učenje i razvoj ličnosti* . New York: Holt, Rinehart i Winston.
* Evans, RI (1989). *Albert Bandura: Čovjek i njegove ideje: Dijalog.* New York: Praeger.
* 
* Zimmerman, Barry J. i Schunk, Dale H. (ur.) (2003). *Pedagoška psihologija: vijek doprinosa* . Mahwah, NJ, SAD: Erlbaum.ISBN&nbsp;0-8058-3681-0
* Velika kanadska psihološka web stranica - Biografija Alberta Bandure
* Albert Bandura razgovarao o moralnom razdvajanju (na ruskom) DOI: 10.5281 / zenodo.10808
* Teorija socijalnog učenja i agresija 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rođeni 1925.
Kategorija:Umrli 2021.
Kategorija:Kanadski psiholozi
Kategorija:Socijalni psiholozi
Kategorija:Biografije, Mundare
Predsjednički izbori u Ukrajini 1991.

**Predsjednički izbori** u Ukrajini održani 1. decembra 1991, bili su prvi direktni predsjednički izbori u ovoj državi. Leonid Kravčuk, koji je dotad bio predsjednik Verhovne Rade i *de facto* predsjednik, pobijedio je kao nezavisni kandidat sa 61,6% glasova.

## Rezultati 
### Po oblastima 
## Također pogledajte 
* Spisak predsjednika Ukrajine

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Hristina Lalpičak, *INDEPENDENCE *, *The Ukrainian Weekly*, 8. 12. 1991.

Kategorija:Izbori u Ukrajini 1991.
1991
Kurt Lewin

mini|Kurt Lewin (plaketa u Mogilnu)
**Kurt Lewin** (  lə-VEEN ; 9 Sep, 1890 - 12 Februar 1947) je bio njemačko-američki psiholog, poznat kao jedan od modernih pionira društvene, organizacijske i primijenjene psihologije u Sjedinjenim Američkim Državama. Izgnan iz zemlje svog rođenja, Lewin je stvorio novi život za sebe, u kojem je definirao sebe i svoje doprinose u tri fokusa analize: primijenjena istraživanja, akciona istraživanja i grupna komunikacija bile su njegove glavne ponude na polju komunikacije.

Lewin je često prepoznat kao "osnivač socijalne psihologije" i bio je jedan od prvih koji je proučavao grupnu dinamiku i organizacijski razvoj. *Pregled istraživanja opće psihologije*, objavljen 2002. godine, svrstava Lewina u 18. najcitiranijeg psihologa 20. vijeka.

1890. godine Lewin je rođen u jevrejskoj porodici u Mogilnu, okrug Mogilno, provincija Posen, Pruska (moderna Poljska ). Bilo je to malo selo sa oko 5.000 ljudi, od kojih je oko 150 bilo Jevreja. Lewin je kod kuće stekao pravovjerno jevrejsko obrazovanje. Bio je jedno od četvero djece rođene u porodici srednje klase. Njegov otac je posjedovao malu trgovinu općih dobara, a porodica je živjela u stanu iznad trgovine. Njegov otac Leopold posjedovao je farmu zajedno s bratom Maxom; međutim, farma je bila u zakonskom vlasništvu kršćanina jer Jevreji u to vrijeme nisu mogli posjedovati farme.

Lewin je umro u Newtonvilleu u državi Massachusetts od srčanog udara 1947. godine. Pokopan je na groblju Mount Auburn u Cambridgeu u Massachusettsu . Njegova supruga umrla je 1987. godine.

Lewin je skovao pojam genidentnosti  koji je stekao određeni značaj u raznim teorijama prostor-vremena i srodnim poljima.  Na primjer, predstavio je koncept hodološkog prostora ili najjednostavniji put postignut razrješenjem različitih polja snaga, opozicija i napetosti u skladu s njihovim ciljevima.

Lewinova jednadžba, *B* = *ƒ* ( *P*, *E* ), psihološka je jednačina ponašanja koju je razvio Kurt Lewin. U njemu se navodi da je ponašanje funkcija osobe u njenom okruženju .

Jednačina je psihologova najpoznatija formula u socijalnoj psihologiji,  čiji je Lewin bio moderni pionir. Kada je prvi put predstavljen u Lewinovoj knjizi *Principi topološke psihologije*, objavljenoj 1936. godine, proturječio je najpopularnijim teorijama time što je dao važnost trenutnoj situaciji osobe u razumijevanju njenog ponašanja, umjesto da se u potpunosti oslanja na prošlost.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Socijalni psiholozi
Kategorija:Njemački psiholozi
Kategorija:Američki psiholozi
Kategorija:Umrli 1947.
Kategorija:Rođeni 1890.
Kategorija:Biografije, Mogilno
Brigitta Bereczki

**Brigitta Bereczki** rođena 7. decembra 1966. u Orosházi je nekadašnja mađarska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Bereczki je nastupila na dvijema olimpijskim igrama: Na Zimskim olimpijskim igrama 1992. i ZOI 1994. Najbolji joj je rezultat bilo 44 mjesto u utrci na 15 km na igrama u Albertvillu 1992. godine. U štafetnim takmičenjima najbolji joj je plasman bio na ZOI 1992., kada je sa Kathalinom Czifrom i Beatrix Holéczy osvojila 16-o mjesto.

### Svjetska prvenstva 
### Svjetski kup 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

Kategorija:Mađarski biatlonci
Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Biografije, Orosháza
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Mađarski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Živi ljudi
Zapopan

**Zapopan** (španski izgovor: [saˈpopan] ) je grad i općina koja se nalazi u meksičkoj državi Jalisco . Dio gradskog područja Guadalajare, stanovništvo samog grada Zapopan čini ga drugim najvećim gradom u državi, vrlo blizu stanovništvu same Guadalajare. Najpoznatiji je kao dom Djevice Zapopanske, slike Djevice Marije nastale u 16. stoljeću. Ovu su sliku pripisali brojnim čudima, pape su je prepoznali, a čak je posjetio i papa Ivan Pavao II. U općini je i dom Centro Cultural Universitario, koji sadrži jedno od najvažnijih koncertnih prostora u Latinskoj Americi  i dom je novog stadiona za CD Guadalajara .
Ime Zapopan znači "među sapotima". To proizlazi iz nahuatl riječ tzapotl "sapote" uz dodatak lokativ sufiks pan.  Također ima nadimak „bivša Villa Maicera“ („nekadašnje selo kukuruza“), jer je nekada bila glavni proizvođač kukuruza.  Njegov pečat dizajnirao je José Trinidad Laris 1941. godine za 400. godišnjicu osnivanja grada.
## Reference
Kategorija:Gradovi u Meksiku
Kategorija:Jalisco
Sulejman Naibi

**Sulejman Naibi (Ramazani)** bio je albanski pjesnik koji je stvarao u okviru tzv. bejtadžijske književnosti.

## Život
O njegovom se životu ne zna mnogo. Bio je suvremenik drugog bejtadžijskog pjesnika, Nezima Frakulle, i vjerojatno manje važan od njega. Naibi je rođen u Beratu, koji je tada pripadao Valonskom sandžaku i Janjinskom vilajetu u okviru Osmanskog Carstva. Naibi je veći dio svog života proveo u Beratu, gdje je i umro 1771. Pripadao je bektašijskom derviškom redu.

## Djelo
Neka su njegova djela napisana u Elbasanu, pa se pretpostavlja da se tamo oženio. Naibijev je jezik čišći i s manje orijentalnih posuđenica. Njegova poezija stoji pod velikim utjecajem arapske tradicije. Vjerojatno je neko vrijeme živio u Turskoj ili na Bliskom Istoku.
Sulejman Naibi autor je jednog divana, tj. pjesničke zbirke, na albanskom jeziku, čiji je rukopis bio sačuvan u Fieru do 1944. godine, ali je potom izgubljen. Samo je nekoliko njegovih pjesama isplivalo na površinu u drugim rukopisima ili je usmeno preživjelo u narodnim pjesmama središnje Albanije, poput pjesme *Mahmudeja, lijepo ukrašena* (*Mahmudeje e stolisurë*), koju albanski kritičar Koço Bihiku naziva "kicoškom pjesmom koja plamti od ljubavi". Naibi je prvi muslimanski pjesnik koji je stihove posvetio ljepoti žena, budući da su u većem dijelu poezije u orijentalnoj tradiciji muškarci sastavljali stihove u slavu ljepote mladića.

## Također pogledajte
*Nezim Frakulla
*Hasan Zyko Kamberi

## Reference
Kategorija:Albanski pisci
Novine (TV-serija)

***Novine***, hrvatska kriminalistička dramska serija koja se od 2016. emitira na programu Hrvatske radiotelevizije.  Scenarij je napisao je Ivica Đikić, novinar koji je nekoliko godina ranije služio kao glavni urednik riječkog *Novog lista*. Radnja se događa na Rijeci, opisuje život i rad novinara i urednika fiktivnog lista *Novine*, koji se smatra posljednjim nezavisnim i "ozbiljnim" listom u Hrvatskoj, odnosno iskušenja koja pred njih dovodi preuzimanje od strane "sirovog", ali vlašću povezanog, građevinskog tajkuna, čiji lik tumači Aleksandar Cvjetković. Seriju, koja je također najvećim dijelom snimana u Rijeci, režirao je Dalibor Matanić.
Kritičari su zapazili snažan utjecaj tzv. *nordic noir* televizijskih trilera, kao i popularne američke TV serije *Žica* kojoj se odaje počast brojnim detaljima. Serija je zanimljiva i po mjestu radnje, gradu Rijeci, koja se vrlo rijetko pojavljivala kao mjesto radnje u hrvatskim filmovima i serijama. 2018. objavljeno je da je postala prva dramska serija na hrvatskom jeziku koja se emitira na Netflixu.

## Sadržaj 
### 1. sezona 
Mariju Kardumu (Aleksandar Cvjetković), utjecajnomu građevinskom tajkunu, najednom se jako žuri preuzeti *Novine*, jer se mladi novinar Andrej Marinković (Goran Marković) počeo baviti istraživanjem tajanstvene prometne nesreće s kojom je budući vlasnik tijesno povezan. Nagla promjena vlasništva pokreće i unutarnja previranja u redakciji izazvana željom za moći, taštinom i ambicijama. U središtu su tih previranja novinarski veterani Dijana Mitrović (Branka Katić) i Nikola Martić (Trpimir Jurkić) te Martin Vidov (Zijad Gračić) i Alenka Jović Marinković (Olga Pakalović), koji se smjenjuju na položaju glavnoga urednika.

### 2. sezona 
U drugoj sezoni serije pratimo drugi krug predsjedničkih izbora na kojima se natječu gradonačelnik Ludvig Tomašević (Dragan Despot) i dosadašnja predsjednica Jelena Krsnik (Nives Ivanković). Nakon objave bombastičnih slika u kojima je Ludvig Tomašević pronađen u krevetu s drugim muškarcem, dok istovremeno osuđuje homoseksualizam, kampanja kreće u nepredviđenom smjeru gdje će laži, ucjene i ubojstva defilirati u dva tjedna predizborne kampanje. Ludvig Tomašević ostat će poznat po riječima: "Narod sve zna! Narod nikad ne laže! Ali ovom se narodu previše lagalo! E sad stiže kazna!"

### 3. sezona 
## Uloge 
### Glavna postava 
### Sporedna postava 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*
*
*
*
* 

Kategorija:Hrvatske TV-serije sa početkom prikazivanja 2016.
Kategorija:Hrvatske dramske serije
Kategorija:Hrvatske TV-serije
Kategorija:Hrvatske TV-serije iz 2010-ih
Kategorija:Hrvatske TV-serije iz 2020-ih
Kategorija:TV-emisije na hrvatskom jeziku
Kategorija:Hrvatske kriminalističke serije
Uszka

200px|mini|desno|Boršč sa uszkama

**Uszka** (, , ) je vrsta tjestenine iz tradicionalne poljske kuhinje. Slični su tortelinima, a dobili su ime zbog izgleda koji podsjeća na uši. Osim u poljskoj kuhinji, poznati su u ukrajinskoj, bjeloruskoj i ruskoj kuhinji.

## Opis 
Uszke se pripremaju od razvijenog tjesta punjenog kiselim kupusom, gljivama ili mesom. Mogu se naći punjene i špinatom, ali rjeđe. Kao prilog se dodaju u boršč, u kokošiju ili supu od paradajza. Osim kao prilog supi, mogu se poslužiti sa rastopljenim puterom ili sa prezlom. Boršč sa uszkama se tradicionalno poslužuje u Poljskoj za Badnjak.

## Varijante 
180px|mini|desno|Uszka
Slična jela u Poljskoj su piroge, u Rusiji peljmeni, u Italiji tortelini, u Njemačkoj - mada veće - Maultasche, a u Bosni i Hercegovini, uglavnom u Sarajevu klepe.

## Također pogledajte 
* Hinkali
* Kärntner Nudel
* Piroge
* Mantı
* Maultasche

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 

Kategorija:Tjestenine
Kategorija:Ukrajinska kuhinja
Kategorija:Ruska kuhinja
Kategorija:Poljska kuhinja
Kategorija:Kuhinja Bjelorusije
Anorhija

**Anorhija**,  **anorhidizam** ili **anorhizam**,  je poremećaj spolnog razvoja u kojem osoba sa kariotipom XY, koji obično odgovara muškom spolu, rađa se bez testisa. U roku od nekoliko sedmica nakon oplodnje, embrion razvija rudimentne gonade (testisi), koji proizvode hormone odgovorne za razvoj reproduktivnog sistema. Ako se testisi ne razviju u roku od osam sedmica, beba će razviti ženske genitalije (vidi Swyerov sindrom). Ako se testisi počnu razvijati, ali se izgube ili prestanu funkcionirati između osam i 10 sedmica, beba će imati dvosmislene genitalije kada se rodi. Međutim, ako se testisi izgube nakon 14 sedmica, beba će imati djelimične muške genitalije, uz značajno odsustvo spolnih žlijezda.

Testovi uključuju uočljivi nedostatak testisa, nizak nivo testosterona (tipski nivoi žena), povišeni nivo folikulstimulirajućeg hormona i luteinizirajući hormon, kariotip XY, ultrazvuk ili magnetna rezonanca koja pokazuje odsutno tkiva gonada, nisku gustoću kostiju, nizak nivo antimilerovskog hormona i hirurško istraživanje za dokaze o muškom gonadnom tkivu.

## Liječenje 
Tretman uključuje dodatak androgena (testosterona) radi umjetnog pokretanja puberteta, protetske implantacije testisa i psihološke podrške. Gender disforija može rezultirati anorhičnim osobama koje su pri rođenju dodijeljene kao muškarci i odgajane kao muškarci iako im nedostaju potrebni maskulinizirajući hormoni tokom prenatalnog, dječjeg i adolescentnog razvoja. Anorhijskim osobama koje imaju ženski identitet može se davati estrogen samostalno umjesto testosterona, jer nisu potrebni blokatori androgena zbog nedostatka spolnih žlijezda.

## Terminologija 
Ostala imena za anorhiju uključuju
* *Urođena anorhija *
* *Sindrom nestatka testisa *
* *Nestatak testisa *
* *Prazna mošnje*
* * Regresijski sindrom testisa (TRS) *

## Također pogledajte
* Kriptorhizam
* Monorhizam
* Poliorhidizam
* 46 XX

## Reference
* 

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Kongenitalni poremećaji muških genitalnih organa
Kategorija:Sjemenici
Kategorija:Međuspolne varijacije
Kranjska kobasica

200px|mini|desno|Kranjska kobasica
**Kranjska kobasica** (, ) je vrsta kobasice rasprostranjena u Sloveniji i Austriji. Porijeklo imena je od historijske austro-ugarske pokrajine Kranjske, koja se danas nalazi u Sloveniji.

## Zaštićena marka 
Od 2012. godine Slovenija je kranjsku kobasicu proglasila proizvodom sa geografski zaštićenom markom, što je u Austriji dovelo do negodovanja, zbog mogućnosti da se austrijski proizvod pod tim imenom neće moći proizvoditi i prodavati. Zajednički je doneseno kompromisno rješenje, da njemački nazivi *Krainer Wurst*, *Käsekrainer*, *Schweinskrainer*, *Osterkrainer* i *Bauernkrainer* i dalje budu dozvoljeni, ali da ne mogu biti unijeti u Listu tradicionalnih austrijskih namirnica. Poslužuje se podgrijana uz senf, svježe ribani hren, zemičku ili šnitu crnog kruha.

## Recept  
Kranjska kobasica sadrži grubo mljeveno meso sa 68% svinjetine, 12% govedine i najviše 20% slanine. Jedini dozvoljeni začini su 5% voda, so, bijeli luk i biber. Meso se sitni na komade 10&nbsp;do 13&nbsp;mm, a slanina na 8&nbsp;bis 10&nbsp;mm. Izmješana masa se puni u svinjska crijeva prečnika 32&nbsp;do 36&nbsp;mm. Od toga se formira 12&nbsp;do 16&nbsp;cm dugački par kobasica, koji teže od 180 do 220&nbsp;grama. Parovi se povezuju drvenim štapićem, vruče se dime i na 70&nbsp;°C obrađuju.

## Varijante 
200px|mini|desno|Käsekrainer
Jedna varijanta kranjske kobasice je *Käsekrainer* (u slobodnom prijevodu: *sirna kranjska kobasica*) koja u originalnom receptu sadrži 10&nbsp;do 20% sira (napr. ementalera) u malim komadima. Izmišljena je u Austriji 1971. i u standardnoj je ponudi u bečkim kioscima za kobasice. Može se kuhati, peći ili pržiti. Prije pripravljanja se ne bi trebala bosti, jer će prilikom pečenja iscuriti topljeni sir, kao ni peći na visokoj temperaturi, da sir ne bi izgorio i promijenio ukus. Käsekrainer ne treba zamjeniti sa Berner Würstel (u slobodnom prijevodu: *Bernerova kobasica*). Käsekrainer se zbog iscurenog sira koji prilikom pripravljanja tačkasto ostaje na površini u Bečkom dijalektu naziva "Eitrige" (od njemačke riječi *Eiter* za gnoj.) Poslužuje se sa senfom, svježe ribanim hrenom, ali i sa senfom i kečapom, ponekad posuta curry začinom. Može se dobiti kao *Käsekrainer-hotdog*, sa jednom kobasicom u vekni bijelog kruha sa senfom ili kečapom.

## Nematerijalna kulturna baština 
Tradicionalno pripravljanje kranjske kobasice, proglašeno je 20. decembra 2012. godine kao Nematerijalna kulturna baština Slovenije.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 
* 

Kategorija:Kobasice
Kategorija:Slovenska kuhinja
Kategorija:Austrijska kuhinja
Kategorija:Nematerijalna kulturna baština u Sloveniji
Kategorija:Hrana sa zaštićenim geografskim porijeklom
Mješovita gonadna disgeneza

**Mozaicizam 45,X/46,XY**, znan i kao ** mozaicizam X0/XY ** ili  **mješovita gonadna disgeneza**, jest rijedak poremećaj spolnog razvoja kod ljudi povezan sa spolnim hromosomskim aneuploidijama i mozaicizmom Y hromosoma. Naziva se mozaičnim kariotipom jer, poput pločica na podovima ili zidovima mozaika, postoji više od jednog tipa ćelija. Prilično je rijedak hromosomski poremećaj, s procijenjenom stopom incidencije od oko 1/15.000 živorođenih.
 
Kliničke manifestacije su vrlo varijabilne, u rasponu od djelimične virilizacije i dvosmislenih genitalija pri rođenju, do pacijenata s potpuno muškim ili ženskim spolnim žlijezdama. Većina osoba s ovim kariotipom ima naizgled normalne muške genitalije, a manjina ženske, sa značajnim brojem osoba koji pokazuju genitalne abnormalnosti ili interseksne karakteristike. Značajno veći broj drugih razvojnih abnormalnosti nalazi se i kod osoba sa mozaicizmom X0/XY.  Uočljive karakteristike (fenotip) ovog stanja su vrlo varijabilne, u rasponu od gonadne disgeneze kod muškaraca, do sličnog Turnerovom sindromu žena i fenotipski normalnih muškaraca.

Postoji niz hromosomskih anomalija unutar 45, X / 46, XY, gdje su varijacije vrlo složene, a stvarni rezultat kod živih osoba često nije jednostavna slika. Većina pacijenata s ovim kariotipom za koje se zna da imaju abnormalne gonade histološka obilježja i visine znatno ispod svog genetičkog potencijala. Visoki nivoi gonadotropina opisani su i kod muškaraca i kod žena, kao i niskih nivoa testosterona kod muškaraca. Gubitak doze SHOX gena obično je povezan s niskim rastom. Psihomotorni razvoj je normalan.

Kako spolne žlijezde možda nisu simetrične, razvoj Müllerovog i Wolffovog kanala može biti i asimetričan. Zbog prisustva disgenetskog gonadnog tkiva i materijala Y hromosoma, postoji veliki rizik od razvoja gonadoblastoma. Ćelije s  46, XY će se nastaviti umnožavati istovremeno s ćelijama 45, X. Embrion, a zatim i fetus, a potom i beba imat će takozvanu konstituciju 45, X/46, XY. To se naziva mozaični kariotip, jer, poput pločica na mozaičnim podovima ili zidovima, postoji više tipova ćelija.

Postoje mnoge hromosomske varijacije koje uzrokuju kariotip 45, X/46, XY, uključujući malformacije (izodicentričnost) Y hromosoma, njegove delecije  ili translokacije segmenata Y hromosoma.

## Također pogledajte 
* Gonadna disgeneza
* Mozaik (genetika)
* Turnerov sindrom

## Reference 
Kategorija:Hromosomske abnormalnosti
Kategorija:Međuspolne varijacije
Noć živih mrtvaca

mini|Djevojčica zombi jede svoju žrtvu u filmu *Noć živih mrtvaca (1968)*
***Noć živih mrtvaca*** () američki je nezavisni horor film iz 1968. godine, koji je napisao, režirao, snimio i montirao George A. Romero, zajedno s Johnom Russom. Glavne uloge tumače Duane Jones i Judith O'Dea. Priča prati sedam ljudi koji su zarobljeni u seoskoj seoskoj kući u zapadnoj Pennsylvaniji, koju napada rastuća grupom kanibalističkih, nemrtvih tzv. "ghoula", predaka modernog zombija.

Noć živih mrtvaca često se spominje kao prvi moderni zombi film i značajana prekretnica za razvoj žanra horor filma uopće. Retrospektivna naučna analiza usredotočila se na njegov odraz društvenih i kulturnih promjena u Sjedinjenim Državama tokom 1960-ih, s posebnom pažnjom usmjerenom na kasting Duanea Jonesa, Afroamerikanca, za glavnu ulogu. Godine 1999. američka Library of Congress film je proglasila "kulturno, historijski ili estetski značajnim" i odabrala za čuvanje u Nacionalnom filmskom registru .

Noć živih mrtvaca iznjedrila je franšizu koja se sastoji iz pet oficijalnih nastavaka objavljenih između 1978. i 2009., također u Romerovoj režiji. Zahvaljujući činjenici da je u javnoj domeni, ovaj film nadahnuo je nekoliko remake-a, od kojih je najpoznatiji film Toma Savinija iz 1990. godine.

## Uloge 
* Duane Jones kao Ben
* Judith O'Dea kao Barbra
* Karl Hardman kao Harry Cooper
* Marilyn Eastman kao Helen Cooper
* Keith Wayne kao Tom
* Judith Ridley kao Judy
* Kyra Schon kao Karen Cooper
* Charles Craig kao Novinar/Ghoul
* Bill Hinzman kao Ghoul
* George Kosana kao Sheriff McClelland
* Russell Streiner kao Johnny
* Bill Cardille kao WIIC-TV Channel 11 reporter, on sam

## Reference 
Kategorija:Filmovi iz 1968.
Kategorija:Filmovi na engleskom jeziku
Kategorija:Američki filmovi
Kategorija:Američki nezavisni filmovi
Kategorija:Američki horori
Kategorija:Filmovi s radnjom u Pennsylvaniji
Pomeranac

mini|492x492piksel|Pomeranac
**Pomeranac** (poznat kao **Pom**) je pasmina pasa tipa Spitz koja je dobila ime po regiji Pomerania u sjeverozapadnoj Poljskoj i sjeveroistočnoj Njemačkoj u srednjoj Europi. Pomeranac je klasificiran kao pasmina igračaka zbog svoje male veličine, potječe od većih pasa tipa Spitz. Pasminu su mnogi kraljevski vlasnici učinili popularnom od 18. stoljeća. Kraljica Victoria posjedovala je jednog psa.

## Karakteristike 
Ukoliko je socijaliziran s njima od šteneće dobi, onda će ih dobro prihvaćati. Ima ih u više boja: crvenoj, narančastoj, bijeloj i krem, smeđoj i crnoj. Pomeranci se moraju češljati najmanje dva puta tjedno, jer se tako prirodna ulja s njihove kože prenose po dlaci, koža ostaje zdrava, a samo krzno se ne petlja.  Imaju dva sloja krzna koje je posebno bogato oko vrata i na prsima.

Oni su glasni i dobri čuvari. Ne mogu prestati lajati.

. Najbolje ih je držati u stanu, kući ili nekom objektu jer su oni kućni psi, a i zato što su maleni i ne trebaju puno šetnje.

Za njihovo dresiranje treba biti malo uporniji nego sa ostalim psima ali zato mogu i naučiti razne trikove.

Poznato je to da su oni maleni psi i da ih djeca mogu nehotice ozlijediti ali zato su pogodni za a terapiju starijih osoba.

## Zdravlje 
Pomeranci su generalno zdrava pasmina, ali i oni imaju svoje bolesti. Pomeranci znaju imati problema s alergijama, epilepsijom, imaju problema s očima, displazijom kukova i zubićima.

Kategorija:Psi
Sindrom mačijeg oka

**Sindrom mačjeg oka** ili **Schmid-Fraccarov sindrom**, rijetko je stanje uzrokovano trisomijom ili kvadrisomijom kratkog  (p) i malim dijelom dugog  (q) kraka  hromosoma 22, umjesto uobičajene dvije kopije. Nema značajnog smanjenja očekivanog trajanja života kod pacijenata koji nisu pogođeni nekom od CES-ovih abnormalnosti opasnih po život. Učestalost mu je  1/74,000

## Znakovi i simptomi 
* Jednostrani ili obostrani  kolobom iriisa (odsustvo tkiva iz obojenog dijela očiju)
* Preušne jame / pločice (male udubine / izrasline kože na vanjskim ušima)

* Analna atrezija (abnormalna opstrukcija anusa)
* Kosi prema dolje palpebralne pukotine (otvori između gornjeg i donjeg kapka)
* Rascjep nepca
* Problemi s bubrezima (nedostaju, višak ili nerazvijeni bubrezi)
* Nizak rast
* Skolioza / Skeletni problemi
* Srčani nedostaci (kao što je TAPVR)
* Mikrognatija (manja vilica)
* Hernije 
* Žučna  atrezija
* Rjeđe malformacije mogu zahvatiti gotovo bilo koji organ
* Intelektualna invalidnost – mnogi su intelektualno normalni; oko 30% pacijenata sa HZZ-om ima umjereno oštećen mentalni razvoj, iako je teška intelektualna invalidnost rijetka.

Izraz sindrom "mačje oko" nastao je zbog posebne pojave vertikalnih koloboma u očima nekih pacijenata. Međutim, više od polovine pacijenata sa HZZ u literaturi nema ovu osobinu.

## Genetika 
Dodatni hromosom 22 obično nastaje spontano. Možda je nasledno i roditelji mogu biti mozaični za markerski hromosom, ali fenotipski ne pokazuju simptoma sindroma.

Hromosomsko područje uključeno u "kritični region" sindroma mačjeg oka je 22pter → q11.

## Historija 
Nenormalnosti uobičajene za sindrom mačjeg oka prvi put su katalogizirane 1899. Opisana je zajedno sa malim marker hromosomom, 1965. Rani izvještaji o sindromu mačjeg oka raspravljaju o mogućnosti zahvatanja hromosoma 13. Sada se smatra da je CES prisutan sa nalazima trisomije hromosoma 22.

## Također pogledajte
* Trisomija 22

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Urođeni poremećaji
Kategorija:Sindromi koji utječu na stas
Kategorija:Sindromi koji utječu na vilicu
Kategorija:Sindromi koji utječu na srce
Kategorija:Sindromi koji utječu na bubrege
Kategorija:Sindromi s rascjepom usne i/ili nepca
Kategorija:Sindromi koji utječu na oči
Kategorija:Rijetki sindromi
Kategorija:Sindromi
Milka Babović

**Milena "Milka" Babović** (27. oktobar 1928 – 26. decembar 2020) bila je jugoslavenska i hrvatska atletičarka i sportska novinarka. Pobjeđivala je na brojnim sprinterskim takmičenjima u bivšoj Jugoslaviji, te je nekoliko puta birana za najbolju sportašicu. Također je imala zapaženu karijeru kao sportska novinarka i urednica na televiziji.

Babović je rođena u Skoplju, odrastla u Sarajevu, a srednju školu je pohađala u Rumi i Beogradu. Diplomirala je pedagogiju na Univerzitetu u Zagrebu. Sportom se počela baviti u Rumi, te se kasnije pridružila Mladosti u Zagrebu i počela se takmičiti u sprinterskim disciplinama. Počevši od 1953. godine, bila je jugoslavenska državna prvakinja u disciplinama 100 m (jednom), 80 m s preponama (sedam puta), štafeta 4×100 m (sedam puta) i štafeta 4×200 m (dvaput). Postavila je nekoliko jugoslavenskih rekorda u sprintu i pobijedila na dva međunarodna studentska takmičenja na 80 m s preponama 1957. godine; na evropskom prvenstvu 1954. plasirala se na peto mjesto.  U *anketi za* nagrade *Sportskih novosti* tri puta je birana za najbolju atletičarku Hrvatske i dva puta je bila najbolja atletičarka Jugoslavije.

Radila je kao sportski novinar u *Narodnom sportu* od 1949. godine, a na TV Zagreb preselila se 1957. godine gdje je postala prva sportska urednica. Služila je na tom položaju, uključujući jedan četvorogodišnji prekid, sve do 1975. godine. Bila je višestruka predsjednica sportske novinarske sekcije Hrvatskog novinarskog društva, te je u dva mandata bila članica Olimpijskog komiteta Jugoslavije i jednokratna članica Izvršnog vijeća Skupštine Grada Zagreba.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Milka Babović – Stranica mog života

Kategorija:Umrli 2020.
Kategorija:Rođeni 1928.
Kategorija:Jugoslavenski atletičari
Kategorija:Biografije, Skoplje
Kategorija:Jugoslavenski novinari
Kategorija:Hrvatske sportistice godine
Kategorija:Sportisti iz Skoplja
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Zagrebu
Ekaterina Dafovska

**Ekaterina Dafovska** (), rođena 28. novembra 1975. u Čepelaru, nekadašnja je bugarska biatlonka. Zajedno sa Cvetanom Krastevom, Nadeždom Aleksijevom, Ivom Karađozovom i Marijom Manolovom dominirala je u drugoj polovini 1980-ih i 1990-ih godina u takmičenjima Svjetskog kupa u biatlonu, kada su redovito pobjeđivale u pojedinačnim utrkama kao i utrkama štafeta i ekipnom takmičenju. Osvajale su drugo ili treće mjesto iza nepobjedivih sovjetskih štafeta. Po broju pobjeda u Svjetskom kupu i osvojenim medaljama je najuspješnija bugarska biatlonka. (*Stanje: 20. 4. 2021.*)

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Dafovska je nastupila četiri puta na olimpijskim igrama:  na ZOI 1994, ZOI 1998, ZOI 2002 i ZOI 2006. i osvojila jednu zlatnu medalju pobijedivši na ZOI 1998. u utrci na 15&nbsp;km sa prednošću od 18&nbsp;s ispred Ukrajinke Olene Petrove i 26&nbsp;s ispred Njemice Uschi Disl, sa jednim promašajem kao i druge dvije osvajačice medalja. Najbolji plasman u štafeti bilo joj je četvrto mjesto na 4 × 7,5&nbsp;km u štafeti 2002. sa Pavlinom Filipovom, Irinom Nikulčinom i Ivom Karađozovom, kada su izgubili treće mjesto samo za šest sekundi od ruske štafete.

### Svjetska prvenstva 
Na Svjetskim prvenstvima u biatlonu, Ekaterina Dafovska je nastupila 9 puta u periodu 1995-2005. godine. Osvojila je ukupno dvije bronzane medalje.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Dafovske u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1992/93.

## Kraj karijere 
Od 2010. godine le predsjednica Biatlonskog saveza Bugarske

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

Kategorija:Rođeni 1975.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Čepelare
Kategorija:Bugarski biatlonci
Kategorija:Bugarski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Osvajači zlatne medalje na Olimpijskim igrama (Bugarska)
Kategorija:Svjetski prvaci u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Preševski sukob

**Preševski sukob** bio je od 1999. do 2001. godine u dolini Preševa na jugu Srbije manji oružani sukob između albanske Oslobodilačke vojske Preševa, Medveđe i Bujanovca (OVPMB) i jugoslavenske policije. Državni organi Savezne Republike Jugoslavije i Republike Srbije, te srbijanska policija u okolici Preševa proglasili su OVPMB terorističkom organizacijom.

## Povod 
## Tok rata 
[mini|293x293piksel|Općine u [Srbija|Srbiji uključene u konfliktu]]
Četiri dana za redom pripadnici OVPMB su se sukobljavali sa srpskom policijom. 24. maja ubijen je jedan od njegovih zapovjednika, Ridvan Qazimi. Potom su se povukli iz jednog sela na oko 2 kilometra od Preševa, otvarajući tako put snagama srpske Vlade da povrate kontrolu nad tim teritorijem. U februaru 2001. godine, kada su albanski gerilci počeli makedonski sukob, NATO je donio odluku da *dozvoli jugoslavenskim trupama povratak u kopnenu zonu sigurnosti, korak po korak*. Posljednji korak je ostao Sektor B (bravo), gdje i operira OVPMB. Savjet NATO-a je definitivno odlučio dozvoliti povratak jugoslavenskim snagama na tom sektoru, a odluka je donesena upravo na vrhuncu borbi u okolici Preševa. Nekoliko srpskih civila i vojnika poginulo je u kratkotrajnim okršajima u dolini Preševa, a nepoznat je broj ubijenih članova OVPMB.

## Kraj rata 
## Posljedice 
## Reference 
*
Kategorija:Ratovi u bivšoj Jugoslaviji
Kategorija:Raspad Jugoslavije
Kategorija:Sukobi u 1999.
Kategorija:Sukobi u 2000.
Kategorija:Sukobi u 2001.
Kategorija:1999. u SR Jugoslaviji
Kategorija:2000. u SR Jugoslaviji
Kategorija:2001. u SR Jugoslaviji
Kategorija:Vojna historija Srbije
Kategorija:Vojna historija Crne Gore
Kategorija:Ratovi s učešćem Srbije
Kategorija:Ratovi s učešćem Kosova
Kategorija:Ratovi s učešćem Jugoslavije
Kraljevina Crna Gora (1941–1944)

**Nezavisna Država Crna Gora**, također poznata i kao **Kraljevina Crna Gora**, **Guvernorat za Crnu Goru** i **Visoki komesarijat za Crnu Goru**, bila je kratkotrajna marionetska država koja je tokom Drugog svjetskog rata postojala na širem prostoru Crne Gore, a nalazila se pod okupacijom sila Osovine. Formirana je nakon sloma Kraljevine Jugoslavije u proljeće 1941. Prvobitno je bila pod kontrolom Kraljevine Italije, a potom pod okupacijom Trećeg rajha. Glavni grad je bio grad Cetinje.

Politika Kraljevine Italije prema Crnoj Gori od početka okupacije 1941. je bila obilježena dilemom da li anektirati ovu teritoriju, kao što je to urađeno sa Dalmacijom i dijelovima Slovenije, ili uz pomoć domaćih snaga "starih patriota", obnoviti njenu fiktivnu nezavisnost u okviru novog "Rimskog Carstva". Nakon velikog ustanka u Crnoj Gori u julu 1941. Italija je odustala od stvaranja marionetske Kraljevine Crne Gore i Musolinijevom odlukom 3. oktobra 1941. uspostavljen je **Guvernorat za Crnu Goru** sa sjedištem u Cetinju, a za guvernera je postavljen Alessandro Pirzio Biroli. Uskoro po ulasku njemačkih trupa u Crnu Goru, na Cetinju je krajem septembra 1943. uspostavljena Feldkomandantura, koja je predstavljala vrhovnu vojnu i civilnu vlast na okupiranom području. Na čelu Feldkomandanture nalazio se general-major Wilhelm Kaiper, koji je 30. septembra objavio proglas da preuzima vlast na teritoriji bivšeg italijanskog Guvernatorata u Crnoj Gori. U periodu od 1941. do 1944. okupatori i domaći izdajnici ubili su desetine hiljada nevinih civila.

## Historija 
## Okupatorski zapovjednici 
S obzirom na to da je Crna Gora bila pod okupacijom fašističke Italije, a potom i nacističke Njemačke, na njenoj teritoriji je postojala okupaciona vlast, koju su predstavljali italijanski, odnosno njemački zapovjednici:
* Serafino Mazzolini (28. april 1941 – 23. juli 1941)
* Alessandro Pirzio Biroli (23. juli 1941 – 13. juli 1943)
* Curio Barbesseti di Prun (13. juli 1943 – 10. septembar 1943)
* Theodor Geib (10. septembar 1943 – 1. juni 1944)
* Wilhelm Keiper (1. juni 1944 – 15. decembar 1944)

## Galerija 

Datoteka:Mihailo Petrovich Negosh.jpg|Mihailo Petrović Njegoš
Datoteka:Sekula Drljević.jpg|Sekula Drljević
Datoteka:Krsto Zrnov Popovic.jpg|Krsto Zrnov Popović
Datoteka:Blažo Đukanović.jpg|Blažo Đukanović
Datoteka:Alessandro Pirzio Biroli.jpg|Alessandro Pirzio Biroli

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zelenaši
* Kraljevska porodica Petrović

Kategorija:Crna Gora u Drugom svjetskom ratu
Kategorija:Bivše države na Balkanu
Kategorija:Države i teritorije osnovane 1941.
Kategorija:Države i teritorije ukinute 1944.
Oslobodilačka vojska Preševa, Medveđe i Bujanovca

**Oslobodilačka vojska Preševa, Medveđe i Bujanovca** (OVPMB; ) bila je albanska separatistička paravojna formacija, stvorena s ciljem borbe za odcjepljenje triju općina na jugu Srbije naseljenih pretežno albanskim stanovništvom (Preševo, Bujanovac, Medveđa) i njihovo pripojenje Kosovu, a kasnije i željenoj Velikoj Albaniji.

Uniforme, oznake i taktika OVPMB-a podsjećale su na netom raspuštenu Oslobodilačku vojsku Kosova, a iz nje je primila i dio boraca. OVPMB je 1999. godine pokrenula gerilsku/terorističku kampanju koja je potrajala do 2001. godine, kada je ova organizacija službeno raspuštena. Evropska Unija smatra OVPMB terorističkom organizacijom.

## Historija 
Po završetku Rata na Kosovu 1999. godine, na granici Kosova i Savezne Republike Jugoslavije uspostavljena je tzv. sigurna zona u dubini od 5 kilometara unutar srbijanskog i crnogorskog teritorija. U sigurnu su zonu smjeli ulaziti samo pripadnici jugoslavenskog MUP-a, ali ne i Vojska Jugoslavije (VJ), dok je sama zona službeno bila pod nadzorom KFOR-a. Sigurna je zona obuhvaćala nekoliko sela i gradića uglavnom naseljenih Albancima, no najveći su centri albanske manjine u južnoj Srbiji - Preševo, Bujanovac i Medveđa - ostali izvan nje.

Demilitariziranu su zonu ubrzo iskoristili gerilci bivše Oslobodilačke vojske Kosova i u njoj uspostavili baze za buduće napade na jugoslavensku vojsku, policiju i državni aparat.

Akcije OVPMB-a uključivale su atentate na lokalne albanske političare koji su podržavali Slobodana Miloševića (primjerice atentat na Zemaila Mustafija, potpredsjednika bujanovačkog ogranka Socijalističke partije Srbije), zasjede na vojsku i policiju, granatiranje naselja pod nadzorom SRJ itd. Između 21. juna 1999. i 12. novembra 2000. godine zabilježena su 294 napada OVPMB-a (246 u Bujanovcu, 44 u Medveđi i 6 u Preševu). U njima je smrtno stradalo 14 (šest civila i osam policajaca), a ranjeno 37 osoba (dva UN-ova promatrača, tri civila i 34 policajca), dok je pet civila oteto. Smatra se da je OVPMB u svoje redove prihvaćala i maloljetnike.

Kada je procijenjeno da situacija izmiče kontroli, NATO je 24. maja 2001. godine dozvolio Vojsci Jugoslavije da ponovno preuzme nadzor nad tzv. sigurnom zonom, istovremeno pružajući mogućnost gerilcima OVPMB-a da se predaju snagama KFOR-a i tako izbjegnu zarobljavanje od strane jugoslavenskih vlasti. Otprilike 450 gerilaca tu je priliku i iskoristilo, uključujući neke od članova vodstva te paravojske.

Dio pripadnika OVPMB-a je ubrzo po napuštanju južne Srbije prešao na teritorij susjedne Sjeverne Makedonije, gdje se tek rasplamsavao albansko-makedonski sukob, te je tamo sudjelovao u osnivanju albanske Oslobodilačke narodne armije.

## Reference 
Kategorija:Albanski nacionalizam
Kategorija:Vojna historija Srbije
Kategorija:Vojna historija Kosova
Kategorija:Terorističke organizacije
Kategorija:Preševski sukob
Kategorija:Kosovski rat
Kategorija:Kosovske paravojne formacije
Kategorija:Separatizam u Srbiji
Oslobodilačka narodna armija (Makedonija)

**Oslobodilačka Narodna Armija** (ONA; ) bila je paravojna organizacija albanskih nacionalista u Sjevernoj Makedoniji, koja je nastala osloncem na mrežu koju je na Kosovu ranije bila uspostavila Oslobodilačka vojska Kosova boreći se za nezavisnost od Srbije, tj. SR Jugoslavije.

Oružani sukob s makedonskom policijom i vojskom potrajao je tokom čitave 2001. godine, a završen je uz međunarodno posredovanje, te je ONA predala oružje NATO savezu.

Brojni pripadnici ONA-e politički su se angažirali u Demokratskom savezu za integraciju, koja je na makedonskim parlamentarnim izborima u augustu 2002. godine osvojila 12,2% glasova, odnosno oko 55% glasova albanskog biračkog tijela istaknuvši se kao najjača stranka etničkih Albanaca u Makedoniji te je od 2002. do 2006. godine bila u koaliciji koja je vladala Makedonijom, i potom nastavila igrati važnu ulogu u političkom životu Makedonije.

## Historija 
## Reference 
Kategorija:Vojna historija Sjeverne Makedonije
Kategorija:Albanski nacionalizam
Kategorija:Terorističke organizacije
Kategorija:Sukobi u Makedoniji 2001.
Kategorija:Albanske paravojne formacije
Rimac Automobili

**Rimac Automobili** je hrvatski proizvođač automobila sa sjedištem u Svetoj Nedelji, Hrvatska, koji razvija i proizvodi električne sportske automobile, pogonske sklopove i baterijske sisteme. Kompaniju je 2009. godine osnovao Mate Rimac. Prvi model Rimac Automobila, Concept One, bio je najbrže električno vozilo na svijetu. Pored proizvodnje i prodaje vozila visokih performansi pod sopstvenim brendom, Rimac također razvija i proizvodi baterije, pogonske sisteme i vozila za druge kompanije. Applus+ IDIADA Volar-E je primjer proizvoda razvijenog za drugu kompaniju. Tokom 88. međunarodnog sajma automobila u Ženevi u martu 2018. godine, kompanija je predstavila svoj drugi model, C_Two.

## Historija 
[mini| Osnivač Mate Rimac na [Sajam automobila u Ženevi|Sajmu automobila u Ženevi 2017.]]
Temelj kompanije postavljen je 2007. godine kao hobi aktivnost Mate Rimca. Tada je samostalno u svoj BMW serije 3 (E30) ubacio električni pogonski sklop, a potom privukao pažnju medija i investitora. Značajan dio ranog finansiranja došao je od poslovnih anđela i prodaje vlasničkih patenata.

Rimac Automobili je osnovan 2009. godine u Svetoj Nedelji, blizu Zagreba, Hrvatska, gdje su unajmljeni odgovarajući objekti.

U 2018. godini Porsche Engineering Group GmbH, podružnica Volkswagen grupe, stekla je 10% udjela u Rimcu kako bi formirala razvojno partnerstvo, kao dio svog procesa elektrifikacije. Mate Rimac je prokomentarisao: "Ovo partnerstvo je važan korak za Rimac na našem putu da postanemo glavni dobavljač komponenti i sistema za industriju u elektrifikaciji, povezivanju i uzbudljivom polju naprednih sistema za pomoć vozaču".

## Također pogledajte 
### Slična električna vozila 
* Tesla Roadster
* NIO EP9
* RAESR
* Mercedes-Benz *EQ A*
* Aspark Owl
* Volkswagen I.D. R

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  
* 

Kategorija:Zagrebačka županija
Kategorija:Hrvatski brendovi
Kategorija:Kompanije osnovane 2009.
Kategorija:Rimac Automobili
Kategorija:Proizvođači automobila
Ohridski sporazum (2001)

**Ohridski okvirni sporazum** (; ) bio je mirovni sporazum potpisan od strane Vlade Republike Makedonije (danas Sjeverna Makedonija) i predstavnika albanske manjine 13. augusta 2001. Sporazum je potpisan od strane četiri političke stranke u zemlji nakon što su međunarodni posrednici zahtijevali svoju posvećenost njenoj ratifikaciji i provedbi u roku od četiri godine.

## Odredbe 
Ohridskim sporazumom stvoren je okvir za Severnu Makedoniju kao građansku državu, čime je okončan oružani sukob između ONA-e i sigurnosnih snaga Makedonije. Uspostavio je osnovne principe države kao što su prekid neprijateljstava, dobrovoljno razoružanje oružanih grupa etničkih Albanaca, prenošenje vlasti i reforma manjinskih političkih i kulturnih prava.

Sporazum je takođe sadržavao odredbe o promeni službenih jezika zemlje, pri čemu je bilo koji jezik kojim govori više od 20% stanovništva postalo suzvaničnikom makedonskog jezika na općinskom nivo.

Prema dokumentu, verzija na engleskom jeziku jedina je autentična verzija Ohridskog okvirnog sporazuma. Vlada Sjeverne Makedonije morala je prilagoditi Ustav Sjeverne Makedonije kako bi albanskoj manjini omogućila 15 osnovnih prava.

Vodeći pregovarač u ime Evropske unije bio je François Léotard. James W. Pardew predstavljao je Sjedinjene Američke Države.

## Potpisnici 
* Boris Trajkovski, Predsjednik Sjeverne Makedonije,
* Ljupčo Georgijevski, predsjednik stranke VMRO-DPMNE,
* Branko Crvenkovski, predsjednik Socijaldemokratskog saveza Makedonije (SDSM),
* Imer Imeri, predsjednik Partije za demokratski prosperitet (PDP),
* Arbën Xhaferi, predsjednik Demokratske partije Albanaca (DPA),
* James W. Pardew, predstavnik Sjedinjenih Američkih Država (SAD),
* François Léotard, predstavnik Evropske unije (EU).

## Također pogledajte 
* Ohrid
* Sukobi u Makedoniji 2001.
* Oslobodilačka narodna armija (Makedonija)
* Ohridski sporazum (2023)

## Reference 
Kategorija:Mirovni sporazumi
Kategorija:Historija Makedonije
Kategorija:Raspad Jugoslavije
Kategorija:2001. u Makedoniji
Kategorija:Sukobi u Makedoniji 2001.
Kategorija:Ohrid
Jugolira

**Jugolira** ili **„B” lira** bilo je poseban okupacioni novac i privremeno sredstvo plaćanja za područja Slobodne teritorije Trsta pod upravom Jugoslavenske narodne armije, koja su još uvek formalno pripadao Italiji. Novac koji je bio u opticaju od 1945 — 1949. godine, štampala je Gospodarska banka za Istru, Rijeku i Slovensko primorje 1945. godine sa vrednošću izraženom u lirama. U odnosu na jugoslovenski dinar Lira „B” bila je u odnosu: 10 „B”" lira (jugolira) = 1 jugoslavenski dinar.

## Ime 
Emisija se službeno nazivala **„B” lira**, ali su je u narodu nazivala i **„Titina lira”** (Titova lira), „barchette” (lira sa barkama), **„Tršćanska lira”** ili **„jugolira”** (jugoslavenska lira).

## Historija 
Kada Istra i Rijeka, po završetku Drugog svetskog rata još nisu bile formalno unutar granica SFR Jugoslavije, Slobodna Teritorija Trsta (Zona B), nalaze se pod upravom JNA, sa sedištem u Opatiji.

Nova vlast na ovoj teritoriji uvela je novu valutu „B” liru, jer jugoslavenski dinar nije postala još zvanična valuta. Za nju je garantovala Gospodarska banka za Istru, Rijeku i Slovensko primorje.

Službeni kurs je bio 100 „B” lira za 30 dinara. Za ovdašnje ljude to je bilo gotovo svejedno, budući da se zbog posleratne nestašice; hrane, odjeće i obuća dobijala na bonove.

Međutim za povratnike iz Evrope i Amerike, novac je vrijedio dvostruko više!

Ekonomski, ova valuta koja je za povratnike iz Evrope i Amerike, vrijedio dvostruko više, nije imala kupovnu moć izvan Zone B, jer je italijanska lira morala obavezno konvertuje u „jugolire”" po kursu 1 : 1. Tako su svi koji su donosili italijansku liru na područje Zone B, istu kovertovali u „B” liru. Time su omogućili jugoslavenskim vlastima da prikupe za svoje potrebe, relativno stabilnu valutu u tadašnjoj Evropi, po popvoljnom kursu.

„B” lira nije imala kovanice, već su u opticaju bile samo papirne novčanice. Novčanice su štampane u Ljubljani i Zagrebu, u devet apoena od 1 do 1000 „B” lira.

Povučene su iz opticaja 1949. godine i zamenjene novčanicama jugoslavenskog dinara.

## Napomena 
* Pamela Ballinger, *History in exile: memory and identity at the borders of the Balkans*, Princeton University Press 
* Guido Crainz, ''Il dolore e l'esilio: l'Istria e le memorie divise d'Europa*, Rim, Donzelli Editore 
* Renato Cristin, *Die Foibe: Vom politischen Schweigen zur historischen Wahrheit; Foibe: Dal silenzio Politico alla Verità Storica, Istituto Italiano di Cultura,'' LIT Verlag Berlin-Hamburg-Münster 

## Reference 
Kategorija:Socijalistička Federativna Republika Jugoslavija
Kategorija:Slobodna teritorija Trsta
Kategorija:Historijske valute
Kategorija:Evropske valute
Despina Vavatsi

**Despina Vavatsi** () rođena 2. maja 1978. u Seresu je nekadašnja grčka biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Vavatsi je nastupila samo jednom na olimpijskim igrama i to ZOI 2002. Najbolji plasman bilo joj je 68-o mjesto na ZOI 2002 u utrci na 15&nbsp;km.

## Svjetska prvenstva 
Na Svjetskim prvenstvima u biatlonu je nastupila samo jednom i to na
SP 2001. gdje joj je najbolji rezultat bilo 68-o mjesto u sprintu na 7,5&nbsp;km.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Vavatsi u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1997/98, ali nije zabilježila bolje rezultate niti je osvojila bodove.

## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

## Reference 
Kategorija:Grčki biatlonci
Kategorija:Rođeni 1978.
Kategorija:Biografije, Seres
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Grčki olimpijci u biatlonu