Prirodna katastrofa

**Prirodna katastrofa** je negativan uticaj nakon stvarne pojave prirodne opasnosti u slučaju da značajno šteti zajednici“. Prirodna katastrofa može uzrokovati gubitak života ili štetu na imovini, i obično ostavlja određenu ekonomsku štetu za sobom. Ozbiljnost štete zavisi od otpornosti pogođene populacije i raspoložive infrastrukture.

Primjeri prirodnih opasnosti koji mogu uzrokovati prirodne katastrofe  su potresi, požari (uključujući i šumske požare), poplave, suše, snježne lavine, grad, toplotni talas, uragan (tropski ciklon), olujno nevrjeme, odron i klizanje tla, orkanske vjetrove, vulkanske erupcije grad, ledenu oluju, munje, poplave rijeke, jak vjetar, tornado, tajfun, cunami i dr. Ljudski izbori i aktivnosti poput arhitekture, požara, upravljanja resursima ili čak klimatskih promjena potencijalno igraju ulogu u izazivanju "prirodnih katastrofa". U stvari, termin "prirodna katastrofa" je nazvan pogrešnim još 1976. godine. Katastrofa je rezultat prirodne opasnosti ili opasnosti koju je stvorio čovjek koja utiče na ugroženu zajednicu. Kombinacija opasnosti uz izloženost ranjivog društva rezultira katastrofom.

Prirodne katastrofe mogu biti pogoršane neadekvatnim građevinskim normama, marginalizacijom ljudi, nejednakostima, prekomjernom eksploatacijom resursa, ekstremnim urbanim širenjem i klimatskim promjenama.

Neželjeni događaj neće porasti do nivoa katastrofe ako se dogodi u području bez ugroženog stanovništva. Međutim, u ranjivom području, kao što je Nepal tokom zemljotresa 2015. godine, neželjeni događaj može imati katastrofalne posljedice i ostaviti trajnu štetu, čije saniranje može potrajati godinama. Katastrofalne posljedice također utiču na mentalno zdravlje pogođenih zajednica, često dovodeći do posttraumatskih simptoma. Ova povećana emocionalna iskustva mogu se podržati kroz kolektivnu obradu, što dovodi do otpornosti i povećanog angažmana zajednice.

## Skale 
Neke od 18 prirodnih opasnosti koje su uključene u Nacionalni indeks rizika FEMA sada imaju veću vjerovatnoću da će se desiti i to u većem intenzitetu, zbog efekata klimatskih promjena. Ovo se odnosi na toplotne talase, suše, šumske požare i obalne poplave.:9

Od 2019. godine, zemlje s najvećim udjelom izgubljenih godina života prilagođenih invalidnosti (DALY) zbog prirodnih katastrofa su Bahami, Haiti, Zimbabve i Armenija. Azijsko-pacifička regija je regija na svijetu koja je najviše sklona katastrofama. Osoba koja živi u Aziji i Pacifiku ima pet puta veću vjerovatnoću da će biti pogođena prirodnom katastrofom nego neko ko živi u drugim regijama.

Između 1995. i 2015. godine najveći broj prirodnih katastrofa dogodio se u Americi, Kini i Indiji. U 2012. godini bilo je 905 prirodnih katastrofa širom svijeta, od kojih su 93% bile vremenske nepogode. Ukupni troškovi su iznosili 170 milijardi dolara, a osigurani gubici 70 milijardi dolara. 2012. je bila umjerena godina. 45% je bilo meteoroloških (oluja), 36% hidroloških (poplave), 12% klimatoloških (toplotni talasi, hladni talasi, suše, požari) i 7% geofizičkih događaja (zemljotresi i vulkanske erupcije). Između 1980. i 2011. godine geofizički događaji su činili 14% svih prirodnih katastrofa.

## Reference
*