Zeničko-dobojski kanton

**Zeničko-dobojski kanton** (**ZDK**) jest jedan od deset kantona Federacije Bosne i Hercegovine. Sastoji se od grada Zenice, Visokog, Zavidovića i još 9 općina.

Zeničko-dobojski kanton na sjeveroistoku i sjeveru graniči sa Republikom Srpskom, na sjeveroistoku i istoku sa Tuzlanskim kantonom, na jugu sa Sarajevskim, na jugozapadu i zapadu sa Srednjobosanskim te na istoku sa Republikom Srpskom. Sa 385.067 stanovnika (2013) Zeničko-dobojski je, nakon Sarajevskog i Tuzlanskog, treći kanton po broju stanovnika u Federaciji BiH, dok je sa 3.343,3&nbsp;km2 treći po površini u FBiH, što čini 12,81% površine Federacije Bosne i Hercegovine i 6,72% površine Bosne i Hercegovine.

## Geografija 
Kanton je smješten u centralnom dijelu Bosne i Hercegovine sa sjedištem u Zenici. Kroz kanton teku rijeke Krivaja, Usora te Bosna, na kojoj dolini leži većina općina u ZDK. Najveća planina Zeničko-dobojskog kantona je planina Tajan, nalazi se između Kaknja i Zavidovića. Najviši vrh Tajana nalazi se na 1297 metara nadmorske visine. Na području od 50&nbsp;km2 2008. proglašen je spomenik prirode Tajan. Veliki dio površine kantona je pod šumama (59%) s velikim zalihama drvne mase u iznosu od oko 40 miliona&nbsp; m3.

## Historija 
Prije početka rata u Bosni i Hercegovini općine Doboj Jug i Usora pripadali su Doboju i Tešnju. Historija današnjeg Zeničko-dobojskog kantona počinje 18. marta 1994, potpisivanjem Vašingtonskog sporazuma. Zeničko-dobojski kanton zvanično je konstituiran 20. septembra 1995. kao jedan od deset kantona Federacije Bosne i Hercegovine.

## Politika i administracija 
Zeničko-dobojski kanton je prema zakonu jedan od deset kantona Federacije Bosne i Hercegovine, koji je jedan od dva entiteta Bosne i Hercegovine.

Zeničko-dobojski kanton ima vlastitu zakonodavnu, izvršnu i sudsku vlast. Kao i svaki od kantona u FBiH, Zeničko-dobojski kanton posjeduje vlastiti ustav, skupštinu, vladu, simbole, te mu pripadaju niz isključivih nadležnosti (policija, obrazovanje, korištenje prirodnih resursa, prostorna i stambena politika, kultura), dok su neke nadležnosti podijeljene između federalne i kantonalne vlasti (zdravstvo, socijalna zaštita, promet).

Građani Zeničko-dobojskog kantona svake četiri godine na općim izborima glasaju za ukupno 35 zastupnika u Skupštini Zeničko-dobojskog kantona.

Na lokalnom nivou građani Zeničko-dobojskog kantona glasaju svake četiri godine na lokalnim izborima za lokalnu vlast u 9 općina i 3 grada.
mini|Općine unutar Zeničko-dobojskog kantona.

## Stanovništvo
### Demografija 
[mini|[Bosna (rijeka)|Rijeka Bosna u Zenici.]]
Prema popisu iz 2013, Zeničko-dobojski kanton ima 364.433 stanovnika, čime je ZDK nakon Tuzlanskog i Sarajevskog kantona treći kanton po broju stanovnika u Federaciji Bosne i Hercegovine, dok je sa gustoćom u iznosu od 115,8 stanovnika/km2 treći u FBiH. Gustoća stanovnika nejednako je raspodijeljena. Dok su mjesta dolinom Bosne, Tešanj, Usora i Breza gusto naseljena područja, ostatak kantona čine brdsko-planinska područja, koja su veoma rijetko naseljena.

Godine 2016. učešće osoba starijih od 64 godine u ukupnom broju stanovnika Zeničko-dobojskog kantona iznosio je 9,6%, udio osoba dobi 15–64 godine 71,2% i udio osoba mlađih od 15 godina 19,2%.

## Privreda i infrastruktura 
### Privreda 
Sa značajnim nalazištima uglja, željezne rude i drugih mineralnih sirovina, u Zeničko-dobojskom kantonu je izrazito razvijena metalurška i metaloprerađivačka industrija. Ostale važne privredne grane u Zeničko-dobojskom kantonu su drvna industrija, proizvodnja celuloze i papira, tekstilna industrija, proizvodnja struje i poljoprivreda.

Historija metalne industrije na području današnjeg ZDK počela je 1892, kada je sa radom počela Željezara u Zenici. Vrhunac rada imala je krajem 1980-ih godina, kada je broj zaposlenih iznosio rekordnih 24.000 i proizvodnja čelika iznosila 1,87 miliona tona. Međutim, osim te grane industrije u prijeratnom periodu značajne grane bile su i tekstilna industrija (Koteks u Visokom), proizvodnja celuloze i papira (Natron u Maglaju), drvna industrija (Krivaja u Zavidovićima), proizvodnja struje i rudarstvo (Termoelektrana u Kaknju i brojni rudnici u Zenici, Kaknju, Varešu i Brezi) i poljoprivreda.
Zbog ratnih razaranja i nestanka tržišta tokom i nakon rata u Bosni i Hercegovini, veliki broj industrijskih pogona prestali su s radom ili rade sa smanjenim kapacitetom. Pozitivni primjeri uspješne privatizacije su Natron u Maglaju ili zenička željezara, koja je jedan od najvećih izvoznika Bosne i Hercegovine i među najvećim željezarama na području bivše Jugoslavije.[mini|[Zenica, sjedište kantona.]]

Na osnovu dotadašnjih pogona i industrija nastale su nove grane privrede, od kojih je najznačajnija automobilska industrija. Prevent grupacija u Visokom proizvodi autoprevslake, namještaj i zapošljava više od 3000 radnika u Visokom , dok se u Tešnju, u sklopu njemačkog preduzeća Mann+Hummel proizvode filtere za auto industriju. Osim automobilske, i prehrambena industrija (AS Group u Tešnju, Akova Impex u Visokom) postale su važne grane privrede ZDK.

Prosječna plata u Zeničko-dobojskom kantonu iznosi 738&nbsp;KM (januar 2017). Najveća neto plata isplaćuje se u Kaknju (981&nbsp;KM), dok se najniža isplaćuje u Tešnju (583&nbsp;KM).[mini|Željezara u [Zenica|Zenici.]]

### Infrastruktura 
#### Saobraćaj 
##### Drumski saobraćaj 
Kroz Zeničko-dobojski kanton prolaze sljedeći magistralni i autoputevi:[mini|[Termoelektrana Kakanj.]]Sa zapada na istok: Magistralni put M4 (Novi Grad–Karakaj),

Sa juga na sjever: Magistralni put M5 (Izačić–Donje Vardište), M17 (Šamac–Čapljina), M18 (Bijeljina–Sćepan Polje), Autoput A1 (Svilaj–BIjača)

Ukupna dužina magistralnih puteva u Zeničko-dobojskom kantonu iznosi 138 kilometara.[mini|[Autoput A1 (Bosna i Hercegovina)|Autoput A1 kod Visokog.]]

##### Željeznica 
Vareš, Zenica, Kakanj, Žepče, Maglaj, Zavidovići, Visoko imaju priključak na prugu Šamac-Sarajevo, preko koje postoji veza sa svim velikim gradovima u Bosni i Hercegovini. Dužina pruga u Zeničko-dobojskom kantonu iznosi oko 150 kilometara, dok broj putničkih stanica i stajališta iznosi 31, od kojih šest imaju priključak na mrežu brzih vozova.

##### **Javni prijevoz** 
mini|Željeznička stanica u Zenici.
Centar javnog prijevoza Zeničko-dobojskog kantona je Zenica. Preko zeničke, maglajske, kakanjske i visočke autobuske stanice saobraćaju glavne bosanskohercegovačke linije prema inostranstvu, dok i iz ostalih mjesta postoje brojne međunarodne, lokalne, kantonalne, međuentitetske i federalne linije.

Glavna željeznička stanica u ZDK-u je u Zenici, odakle postoji veza sa većinom lokalnih i svim brzim linijama koji prolaze kroz kanton. U Zeničko-dobojskom kantonu postoji kantonalna lokalna kantonalna linija između Zenice i Maglaja, međukantonalnih do Podlugova i Sarajeva te brzih linija do Banja Luke, Doboja (mogućnost priključka na lokalni voz Doboj-Tuzla) i Sarajeva (mogućnost priključka na brzi voz Sarajevo-Čapljina).

##### Obrazovanje 
U Zeničko-dobojskom kantonu postoji ukupno 32 srednjih škola (školska godina 2014/15) i brojne osnovne škole. Univerzitet u Zenici, jedini univerzitet u ZDK, ima ukupno 5364 studenata (2013) i osam fakulteta.

##### Zdravstvo 
Glavna bolnica u Zeničko-dobojskom kantonu je Kantonalna bolnica Zenica. Pored toga, postoji još jedna opća bolnica u Tešnju te brojni domovi zdravlja.

## Politika 
### Kantonalna skupština 
Skupštinu kantona na osnovu Općih izbora u BiH 2022. sačinjava 35 zastupnika.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Kantoni Federacije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Zeničko-dobojski kanton