Kožna mikrobiota

**Kožna mikrobiota** ili **kožni mikrobiom**, nekada pogrešno zvani **kožna flora** , odnosi se na mikrobiotnu (zajednice mikroorganizama koji se nalaze na koži, obično na ljudskoj koži.
Mnoge od njih su bakterije kojih na ljudskoj koži ima oko 1.000 vrsta iz devetnaest koljena. Većina se nalazi u površinskim slojevima epiderme i gornjim dijelovima dlakinog folikula.

Mikrobiota kože je obično nepatogena i ili komensalna (nisu štetne za svog domaćina) ili mutualizamska (nude korist). Koristi koje bakterije mogu ponuditi uključuju sprječavanje prolaznih patogenih organizama da koloniziraju površinu kože, bilo takmičenjem za hranjive tvari, izlučivanjem hemikalija protiv njih ili stimuliranjem imunskog ogovora. Međutim, rezidentni mikrobi mogu uzrokovati bolesti kože i ući u krvotok, stvarajući po život opasne bolesti, posebno kod imunosuprimiranih osoba.

## Raznolikost vrsta
### Bakterije
[thumb|300px|[Slika skenirajućeg elektronskog mikroskopa *Staphylococcus epidermidis*, jedne od otprilike hiljadu vrsta bakterija prisutnih na ljudskoj koži. Iako obično nije patogen, može uzrokovati infekcije kože, pa čak i bolesti opasne po život kod osoba koje su munokompromitirane.]]

Procjena broja bakterijskih vrsta prisutnih na koži radikalno je promijenjena upotrebom 16S ribosomske RNK za identifikaciju bakterijskih vrsta prisutnih na uzorcima kože direktno iz njihovog genetičkog materijala. Ranije je takva identifikacija zavisila od mikrobne kulture na kojoj mnoge vrste bakterija nisu rasle i stoga su bile skrivene od nauke. 
[thumb| Ekologija 20 mjesta na koži proučavanih u Projektu [ljudski mikrobiom|ljudskog mikrobioma.]]

Postoje tri glavna ekološka područja: lojno, vlažno i suho. Vrste taksona *Propionibacteria* i *Staphylococci* bile su glavne vrste u lojnim područjima. Na vlažnim mjestima na tijelu dominiraju *Corynebacteria* zajedno sa *Staphylococci*. U suhim područjima postoji mješavina vrsta, ali su dominantne Betaproteobacteria i Flavobacteriales. Ekološki, lojna područja imala su veće bogatstvo vrsta od vlažnih i suhih. Područja s najmanjom sličnošću između ljudi u vrstama bili su prostori između ručnih  prstiju, između prstiju na nogama, pazušne jame i pupčani panj. Najsličnija su bila pored nosnice, nozdrva (unutar nosnica) i na leđima.

Studija koju je proveo Nacionalni institut za istraživanje ljudskog genoma u [Bethesdi, [Maryland istraživala je DNK gljivica ljudske kože na 14 različitih lokacija na tijelu. To su bili ušni kanal, između obrva, potiljak, iza ušiju, peta, nokti na nogama, između prstiju, podlaktica, leđa, prepone, nozdrve, prsa, dlan i lakatni pregib. Studija je pokazala veliku raznolikost gljivica po cijelom tijelu, a najbogatije stanište je peta, koja je domaćin oko 80 vrsta gljivica. Poređenja radi, postoji oko 60 vrsta u isječcima noktiju na nogama i 40 između prstiju. Druga bogata područja su dlan, podlaktica i unutrašnja strana lakta, sa 18 do 32 vrste. Glava i  trup su bili domaćini između dvije i 10 vrsta.

#### Pupčani mikrobiom 
Pupak je dio tijela koji je rijetko izložen ultraljubičastoj svjetlolsti, sapunima ili tjelesnim sekretima  (pupak ne proizvodi nikakve sekrete ili ulja) i zato što je to gotovo netaknuta zajednica bakterija  odličan je dio mikrobioma kože za proučavanje.  Pupak, ili umbilikus, je vlažni mikrobiom tijela (s visokom vlažnošću i temperaturama), koji sadrži veliku količinu bakterija, posebno bakterija koje pogoduju vlažnim uslovima kao što su *Corynebacterium* j *Staphylococcus*. koja sadrži 0,5*&nbsp;*ml 10% fosfatni slani pufer.  zatim su uzorke uzgajali u kulturi sve dok bakterijske kolonije nisu bile dovoljno velike da se mogu fotografirati, posli čega su te slike objavljene na web stranici Projekta biodiverziteta pupka (volonteri su dobili brojeve uzoraka kako bi mogli pregledati svoje uzorke online). (čiji je dio i Projekt biodiverziteta pupka).

Projekat biodiverziteta pupka je u toku i do sada su uzeti brisevi od preko 500 ljudi. i da su ljudi u ratu s bakterijama. U stvarnosti, većina sojeva bakterija je bezopasna Još jedan od ciljeva projekta je podsticanje javnog interesa za mikrobiologiju.

## Odnos prema domaćinu 
Mikroflora kože može biti komensalna, mutualizamska ili patogena. Često mogu biti sva tri, ovisno o snazi nečijeg imunskog sistema. Također može inhibirati rast  *Helicobacter pylori*. Njegovo antimikrobno djelovanje je toliko važno da je primijećeno da "uklanjanje *P. aeruginos* s kože, upotrebom oralnih ili lokalnih antibiotika, može obrnuto omogućiti aberantnu kolonizaciju kvasca i infekciju."
* *Staphylococcus epidermidis* stvara tjelesni miris razgradnjom znoja u izovalerijsku kiselinu (3-metilbutansku kiselinu).
* *Bacillus subtilis* stvara jak miris stopala.

## Odbrana kože
### Antimikrobni peptidi
Koža stvara antimikrobne peptide kao što su katelicidini koji kontroliraju proliferaciju kožnih mikroba. Katelicidini ne samo da direktno smanjuju broj mikroba, već i uzrokuju oslobađanje citokina koji izazivaju upalu, angiogenezu i reepitelizaciju. Stanja poput atopijskog dermatitisa povezana su sa supresijom proizvodnje katelicidina. U rosacea abnormalna obrada katelicidina uzrokuje upalu. Psorijaza je povezana sa vlastitom DNK stvorenom iz katelicidinskih peptida koji uzrokuju autoupalu. Glavni faktor koji kontroliše katelicidin je vitamin D3.

### Kiselost
Površinski slojevi kože su prirodno kiseli (pH 4–4,5) zbog mliječne kiseline u znoju, koju proizvode kožne bakterije. Pri ovom pH rastu mutualistička flora poput *Staphylococci*, *Micrococci*, *Corynebacterium* i *Propionibacteria*, ali ne i prolazne bakterije poput Gram-negativnih bakterija poput *Escherichia* i *Pseudomonas* ili Gram-pozitivnih poput *Staphylococcus aureus*. Jedna reakcija je povećanje obnavljanja *stratum corneum* i tako odbacivanje gljivice s površine kože. Kožne gljivice poput *Trichophyton rubrum* su evoluirale da stvore supstance koje ograničavaju imunski odgovor na njih.

## Kožne bolesti
Mikroorganizmi imaju ulogu u neinfektivnim bolestima kože, kao što su atopijski dermatitis, rosacea, psorijaza, i  akne Oštećena koža može uzrokovati da nepatogene bakterije postanu patogene. Raznolikost vrsta na koži povezana je s kasnijim razvojem dermatitisa.

### Acne vulgaris
Acne vulgaris je često stanje kože koje karakterizira prekomjerna proizvodnja sebuma od strane pilosebaceozne jedinice i upala kože. Zahvaćena područja su obično kolonizirana sa *Cutibacterium acnes*; članom komensalne mikrobiote čak i kod osoba bez akni. Velike populacije *C. acnes* povezane su s *acne vulgaris*, iako su samo određeni sojevi snažno povezani s aknama, dok su drugi sa zdravom kožom. Relativna populacija *C. acnes* je slična kod osoba s aknama i onih bez njih. Potencijalni probiotički tretman uključuje upotrebu *Staphylococcus epidermidis* za inhibiciju rasta *C. acnes*. *S. epidermidis* proizvodi sukcinsku kiselinu za koju je dokazano da inhibira rast *C. acnes*. *Lactobacillus plantarum* akođer dokazano djeluje protuupalno i poboljšava antimikrobna svojstva kože kada se primjenjuje lokalno. Također se pokazalo da je učinkovit u smanjenju veličine lezija akni.

### Atopijski dermatitis
Osobe s atopijskim dermatitisom pokazale su porast populacije *Staphylococcus aureus* i u lezijskoj i u nelezijskoj koži. Potencijalni probiotski tretmani uključuju korištenje komensalne bakterije kože, *S. epidermidis*, za inhibiciju rasta *S. aureus*. Tokom napada atopijskog dermatitisa, pokazalo se da se nivo populacije *S. epidermidis* povećava, kao pokušaj kontrole populacija *S. aureus*. Redovna upotreba hidratantnih krema (emolijenata) pomaže u održavanju hidratacije kože i integriteta barijere, što može smanjiti iritaciju, prodiranje alergena i izbijanje bolesti. Različite vrste emolijenata, kao što su losioni, kreme i masti, slično su učinkovite, a izbor ovisi o individualnim preferencijama i stanju kože.

Niska raznolikost crijevnih mikroba kod beba povezana je s povećanim rizikom od atopijskog dermatitisa. Dojenčad s atopijskim ekcemom imaju nizak nivo *Bacteroides* i visok nivo Bacillota. *Bacteroides* imaju protivupalna svojstva koja su neophodna protiv dermatitisa. Dok druga studija koja koristi biopsije povezuje povećane nivoe Bacillota i Actinomycetosa sa zdravom kožom. Međutim, većina studija pokazuje da osobe pogođene psorijazom imaju nižu mikrobnu raznolikost u zahvaćenim područjima.

Tretmani za psorijazu uključuju topiksne lijekove, fototerapiju i sistemske lijekove. Trenutna istraživanja o ulozi mikrobiote kože u psorijazi su nekonzistentna, stoga ne postoje potencijalni probiotički tretmani.

### Rosacea
Rosacea je obično povezana sa lojnim žlijezdama na koži. Kožne grinje *Demodex folliculorum* proizvode lipaze koje im omogućavaju da koriste sebum kao izvor hrane; stoga imaju visok afinitet za lojne dijelove kože. Iako je dio komensalne mikrobiote kože, pacijenti pogođeni rosaceom pokazuju povećanje *D. folliculorum* u poređenju sa zdravim osobama, što ukazuje na patogenost.

*Bacillus oleronius*, mikrob povezan s *Demodexom* obično se ne nalazi u mikrobioti kožnih komensala, ali pokreće upalne puteve čiji je početni mehanizam sličan onome kod pacijenata s rozaceom.

Sadašnji tretmani uključuju lokalne i oralne antibiotike i lasersku terapiju.. As current research has yet to show a clear mechanism for *Demodex* influence in rosacea, there are no potential probiotic treatments.

## Klinički
### Zaraženi uređaji 
Mikrobi kože su potencijalni izvor zaraženih medicinskih uređaja kao što su kateteri.

## Higijena
Ljudska koža je domaćin brojnim bakterijskim i gljivičnim vrstama, od kojih su neke poznate kao štetne, neke kao korisne, a velika većina nije istražena. Upotreba baktericidnih i fungicidnih sapuna neizbježno će dovesti do bakterijskih i gljivičnih populacija koje su otporne na korištene hemikalije (vidi otpornost na lijekove).

### Zaraza
Kožni mikrobi se ne prenose lahko među ljudima: 30 sekundi umjerenog trenja i kontakta suhim rukama rezultira prijenosom samo 0,07% prirodne flore ruku s golih ruku, a veći postotak s rukavica.

### Uklanjanje
Najefikasnije (60–80% smanjenje) antimikrobno pranje je sa etanolom, izopropanolom i n-propanolom. Virusi su najviše pogođeni visokim (95%) koncentracijama etanola, dok su bakterije više pogođene n-propanolom.

Nemedicinski sapuni nisu baš efikasni, što ilustruju sljedeći podaci. Zdravstveni radnici su oprali ruke jednom u nemedicinskom tekućem sapunu 30 sekundi. Studenti/tehničari 20 puta.
:::
Važna upotreba pranja ruku je sprječavanje prenošenja antibiotski otpornih kožnih mikroba koji uzrokuje bolničke infekcije, kao što je meticilin-rezistentni *Staphylococcus aureus*. Iako su  takvi mikrobi postali otporna na antibiotike zbog antibiotika, nema dokaza da preporučeni antiseptici ili dezinficijensi selektiraju organizme otporne na antibiotike kada se koriste za pranje ruku.  Međutim, mnogi sojevi organizama su otporni na neke od supstanci koje se koriste u antibakterijskim sapunima kao što je triklosan. Još jedno istraživanje sapuna u javnim toaletima otkrilo je još više mikroba. Druga studija je otkrila da vrlo suhi sapuni nisu kolonizirani, dok su svi oni koji se odmaraju u lokvama vode jesu. Međutim, jedan eksperiment u kojem su korišteni sapuni inokulirani sa *Pseudomonas aeruginosa* i *Escherichia coli* pokazao je da pranje ruku inokuliranim čvrstim sapunom nije prenijelo ove bakterije na ruke učesnika.

### Oštećena koža
Učestalo pranje kože može oštetiti zaštitni vanjski sloj i uzrokovati transepidermni gubitak vode. To se može vidjeti u hrapavosti koju karakteriziraju ljuštenje i suhoća, svrbež, dermatitis izazvan mikroorganizmima i alergenima koji prodiru u sloj rožnice i crvenilo. Nošenje rukavica može uzrokovati daljnje probleme jer stvara vlažno okruženje koje pogoduje rastu mikroba, a također sadrži iritanse poput lateksa i talka.

Pranje ruku može oštetiti kožu jer se gornji sloj kože *stratum corneum* sastoji od 15 do 20 slojeva keratinskih diskova, korneocita, od kojih je svaki okružen tankim filmom kožnih lipida koji se mogu ukloniti alkoholom i deterdžentima.

Oštećena koža definirana opsežnim pucanjem površine kože, raširenim crvenilom ili povremenim krvarenjem također je češće kolonizirana od strane *Staphylococcus hominis* i ovi su vjerovatnije bili otporni na metacilin. Također postoji nizak nivo varijacija između ljudi koji nije pronađen u studijama crijeva. Međutim, i crijevna i kožna flora nemaju raznolikost koja se nalazi u flori tla.

## Također pogledajte
* Bakterijske bolesti
* Tjelesni miris
* Crijevna mkrobiota
* Ljudska mikrobiota
* Projekat ljudskog mikrobioma
* Medicinska mikrobiologija
* Mikrobna ekologija
* Mikrobiota
* Oralna mikrobiologija
* Koža
* Vaginska mikrobiota

## Reference
## Vanjski linkovi
* Cellulitis Skin Infection
* Human microbiome project
* Todar's Online Textbook of Bacteriology
* Hygiene of the Skin: When Is Clean Too Clean?

Kategorija:Bakteriologija
Kategorija:Mikrobiologija okoliša
Kategorija:Mikrobiologija
Kategorija:Mikrobiološki termini
Mikrobi
Kategorija:Mikrobiomi