Granica između Bruneja i Malezije

**Granica između Bruneja i Malezije** dijeli teritoriju Bruneja i Malezije na ostrvu Borneo. Sastoji se od kopnene granice od 266&nbsp;km i značajne dužine pomorskih granica koje se protežu od obale dvije zemalje do ruba epikontinentalnog pojasa u Južnokineskom moru.

Brunej ima pravo na epikontinentalni pojas dužine 200 nautičkih milja, što ga čini  jednim od pretedenata na dio Južnokineskog mora koji je predmet višestrukih preklapajućih zahtjeva Kine, Tajvana i Vijetnama. Malezija je također podnosilac zahtjeva u toj oblasti, ali bilateralni sporazum s Brunejem riješio je preklapanje potraživanja oko teritorijalnih voda Bruneja.

## Kopnena granica 
Od zapada prema istoku, granica Bruneja i Malezije počinje tamo gdje se sliv rijeka Baram i Belait susreću s Južnokineskim morem na tački 11&nbsp;km istočno od Tanjung Barama na koordinatama . Granica zatim prati dva riječna sliva oko 30&nbsp;km do kanala Pagalayan. Zatim ide još 44&nbsp;km do brda Teraja. Odatle, granica ide duž sliva između rijeka Belait i Tutong s jedne strane, i rijeka Baram i Limbang s druge strane.

Granica se nastavlja duž slivova rijeka Brunej i Limbanga, ulazi i teče duž Sungai Mendauna, Sungai Melaisa i Sungai Menunggula do svog ušća u Brunejski zaliv.

Kopnena granica između Malezije i brunejskog okruga Temburong (koji je odvojen od drugog dijela Bruneja) počinje na ušću rijeke Pandaruan i prolazi cijelom dužinom rijeke do njenog izvora. Zatim teče duž sliva između rijeke Temburong s jedne strane i rijeka Limbang, a zatim rijeke Trusan s druge, sve dok ne dođe do Brunejskog zaliva. Sjeverni kraj ove granice se nalazi na ušću Sungai Bangaua, na osnovu definicije granica uspostavljene Naredbom za Sarawak Vijeća 1958.

### Razgraničenje 
Od ukupne dužine kopnene granice od 481,3&nbsp;km, kroz pet sporazuma između Bruneja i Sarawaka definisano je 207,3&nbsp;km. Ostatak granice tek treba definisati.

Dijelovi granica koji su definisani sporazumima, od zapada prema istoku, su sljedeći:

* Potez duž zapadne granice od tačke između rijeka Baram i Belait s koordinatama  kako je definisano Naredbom za Sarawak Vijeća 1958, do kanala Palagayan kanala u dužini od 29,7&nbsp;km prema 'Sporazumu između Vlade Bruneja i Vlade Sarawaka u vezi sa granicom između država Bruneja i Sarawaka između rijeka Belait i Baram od morske obale do Pagalayan kanala' od 25. augusta 1931.
* Dio duž zapadne granice između kanala Palagayan i brda Teraja u dužini od 43,6&nbsp;km prema 'Sporazumu u vezi sa granicom između države Brunej i države Sarawak' od 4. novembra 1939.
* Potez od Brunejskog zaliva do tačke zapadno od brda Gadong duž sliva rijeka Brunej i Limbang u dužini od 37&nbsp;km prema 'Sporazumu između Vlade Bruneja i Vlade Sarawaka u vezi sa granicom između država Bruneja i Sarawak' od 24. februara 1933.
* Granica duž rijeke Pandaruan u dužini od 78&nbsp;km prema 'Sporazumu između Vlade Bruneja i Vlade Sarawaka koji se odnosi na rijeku Pandaruan i Distrikt' od 4. februara 1920. Član 4(1) sporazuma kaže: "Sva zemlja i prava svake vrste i opisa na zapadnoj obali Pandaruana pripadat će Vladi Sarawaka i biti u njenom vlasništvu", dok član 4(2) predviđa: "Sva zemlje i sva prava svake vrste i opisa na istočnoj obali Pandaruana pripadat će Vladi Bruneja." Ovaj sporazum zamijenio je raniji od 21. maja 1912.
* Dio istočne granice okruga Temburong u dužini od 19&nbsp;km, od sjevernog kraja na ušću Sungai Bangaua kako je određeno naredbom Vijeća Sarawaka iz 1958, prema 'Sporazumu između Vlade Brunej i Vlada Sarawaka u vezi sa granicom između država Brunej i Sarawak između Trusana i Temburong'a od 31. oktobra 1931.

Brunej i Malezija su se u razmjeni pisama 16. marta 2009. složili da potvrde pet sporazuma. Dvije zemlje su se također složile da koriste princip vododjelnice za određivanje preostalih nerazgraničenih dijelova granice.

## Pomorske granice 
### Granica 
Pomorska granica Bruneja sa Malezijom do izobate od 100 hvati naslijeđena je iz Naredbe za Sarawak Vijeća br. 1518 iz 1958. i Sjevernog Bornea br. 1517, od kojih su oba definirala granicu Bruneja, s jedne strane, te Sarawaka i Sabaha, s druge strane. Sve tri teritorije su tada bile pod vlašću Britanije. Ovlašćenja za red u Vijeću izvedena su iz Zakona o britanskim kolonijalnim granicama iz 1895.

Brunej i Malezija se i dalje pridržavaju britanskih naredbi u Vijeću za definiranje svojih teritorijalnih voda, o čemu se govori u zajedničkoj izjavi nakon 18. godišnjih konsultacija lidera između sultana Bruneja i premijera Malezije 3. novembra 2014. kao dio procesa definisanja granica u skladu sa uslovima dogovorenim u Razmjeni pisama 2009. Brunej također koristi Naredbe Vijeća za definisanje granica svojih teritorijalnih voda u svom preliminarnom podnesku Komisiji za granice epikontinentalnog pojasa u vezi sa svojim zahtjevima na vanjske granice svog epikontinentalnog pojasa.

Granica se može podijeliti na tri sektora. Od zapada prema istoku, oni su:

#### Zapadni sektor 
Zapadna granica Bruneja sa Sarawakom proteže se prema moru od kraja kopnene granice na  u more prateći niz od pet tačaka za označavanje "granice u susjedstvu Tanjong Barama" po smjerovima i udaljenostima od svjetlosne strukture na 4°35′45″N 113°58′30″E..

#### Sektor Zapadnog Brunejskog zaliva 
Granica Bruneja sa Sarawakom ovdje se sastoji od granične linije u Brunejskom zalivu između ušća rijeke Pandaruan na istoku i jednog od ušća rijeke Brunej na zapadu, i koja obuhvata dio malezijskih voda uz ušće rijeka Limbang.  Naredba za Sarawak Vijeća br.1518 iz 1958. postavlja deset tačaka za zatvaranje područja opisane kao "granica u pristupu Batang Limbangu" definisana smjerovima i udaljenostima od svetionika na . i Naredbi za Sjeverni Bornea Vijeća br. 1517 iz 1958. kao "položaj koji ima 050 stupnjeva, udaljen 16,5 milja od svjetlosne strukture Sapo Point".

Granica, sada sa Sabahom i zasnovana na Naredbi za Sjeverni Borneo Vijeća br. 1517 iz 1958, zatim se nastavlja pravim linijama spajajući niz okretnih tačaka do ušća Brunejskog zaliva u tački definisanoj kao 310¾ stepeni, udaljenoj 20,4 milje od lagane strukture Pelong Rocksa koja se nalazi na koordinatama na . Od ove tačke, granica ide kao prava linija povučena u pravcu od 316 stepeni od pomenute pozicije sve dok ne presječe izobatu od 100 hvati u tački sa koordinatama .

Položaj svjetlosne strukture Sapo Point, na Pulau Muari u Bruneju, prikazan je , svetionik Sunda Spit, u Sarawaku na , a svjetlosna struktura Pelong Rocks u Bruneju na .

### Zahtjev za kontinentalni pojas 
Brunej polaže pravo na kontinentalni pojas/ekskluzivnu ekonomsku zonu koja se proteže 200 nautičkih milja od njegove obale. Granice ove zone su u stvari produžeci prave linije od kraja granica definisanih Naredbom za Sjeverni Borneo Vijeća iz 1958. i Naredbom za Sarawak Vijeća iz 1958. Istočna granica se proteže od izobate od 100 hvati na  do  dok se zapadna granica proteže od 100 hvati  do . Vanjska granica EEZ prolazi između dvije udaljene tačke paralelne s obalom.

Zahtjev za EEZ Bruneja uključivao bi vode oko ostrva Spratly u Južnokineskom moru. Područje na koje polaže pravo Brunej, međutim, ne uključuje nikakva ostrva, ali uključuje greben Louisa, koji je trenutno pod kontrolom Malezije. Do 2009. Malezija nije priznavala zahtjev za EEZ Bruneja i izjavila je da se pomorska teritorija Bruneja završava na izobati od 100 hvati. U svojoj karti teritorijalnih voda i epikontinentalnog pojasa iz 1979, Malezija je tvrdila da je to područje dio njenog kontinentalnog pojasa i prikazala je granicu Bruneja i Malezije kako se proteže do izobate od 100 hvati. Brunej nije priznao ove tvrdnje Malezije. Razmjena pisama koju su dvije zemlje razmijenile 16. marta 2009 omogućila je da Malezija prizna teritorijalne vode Bruneja koje je ranije osporavala. Zajednički komitet treba da odredi konačnu pomorsku granicu između dvije zemlje. Kasnije bijele radže Sarawaka sukcesivno su iznajmljivali ili aneksirali teritoriju od Bruneja, kao što su Sibu 1853, Bintulu 1861, Baram 1882, 1884, Limbang 1890. i Lawas 1901. (ustupili britanskoj teritoriji koja je kasnije prenijela kompaniju Sjeverni Borneo u Sarawak 1904.). Ugovor između Sultanata i Britanije 1888, koji je rezultirao time da Brunej postaje britanski protektorat, nije uspio zaustaviti gubitak teritorije. Aneksija područja Barama, Trusan i Limbang rezultirala je sadašnjim granicama Bruneja, sa aneksijom Limbanga, koju je Brunej neprestano odbijao priznati, fragmentirajući Sultanat na dvije nesusjedne teritorije. Malezija je naslijedila ove granice sa Brunejem kada se Sarawak, koji je također postao britanski protektorat 1888, a potom i krunska kolonija nakon Drugog svjetskog rata, pridružio Maleziji 16. septembra 1963. Brunej je ostao britanski protektorat do 1984. kada je stekao nezavisnost.

Kasnije u martu 2003, brunejska topovnjača je poslana da sprovede brod za bušenje Murphy u tom području. Sljedećeg mjeseca, malezijska mornarica poslala je nekoliko topovnjača u sporno područje da blokiraju dolazak Totalovog broda. Nakon napetog sukoba u kojem je učestvovala jedna patrolna letjelica iz Bruneja, Total je odustao i obje strane su obustavile rad u spornim područjima.
## Razmjena pisama 2009 
Dvije zemlje su 16. marta 2009. potpisale Razmjenu pisama kako bi okončale sve teritorijalne sporove između Bruneja i Malezije.

Razmjenom pisama predviđeno je konačno rješavanje pomorskih granica između dvije zemlje, uspostavljanje zajedničkog područja prihoda od nafte, dogovor o modalitetima za demarkaciju zajedničke granice između dvije zemlje i priznavanje "neosuđivih prava" kretanje malezijskih plovila kroz brunejske vode. Međutim, ove tvrdnje osporavaju vlasti Bruneja, a pitanje Limbanga ostaje neriješeno.
### Limbang 
Dvije zemlje nikada nisu riješile svoja granična pitanja i demarkirali svoju zajedničku granicu prema pet historijskih sporazuma, od kojih se dva direktno tiču Limbanga, odnosno sporazuma iz 1920. kojim se rijeka Pandaruan uspostavlja kao granica Bruneja i Sarawaka istočno od Limbanga, i sporazum iz 1933. kojim se uspostavlja granica Brunej-Sarawak zapadno od Limbanga. Dvije zemlje tek treba da se dogovore da koriste princip predjela kako bi popunile praznine. Ovo u suštini reafirmiše „trenutnu de facto granicu bez većeg odstupanja“.

To je navelo Maleziju da prerano izjavi da je pitanje Limbanga riješeno i da Malezija ima nedvosmisleno vlasništvo nad Limbangom. Malezija je naknadno rekla da će pitanje Limbanga biti riješeno kada se završi istraživanje i demarkacija granice između dvije zemlje. Nažalost, tadašnji ministar vanjskih poslova Bruneja Pehin Lim Jock Seng brzo je demantovao netačan izvještaj, tvrdeći da Brunej nikada nije odustao od zahtjeva za Limbang. „U stvari, o zahtjevu za Limbang nikada se nije razgovaralo. Razgovaralo se o demarkaciji kopnenih granica u cjelini“, rekao je on. Pitanje Limbanga ostaje neriješeno.

### Razgraničenje kopnene granice 
Što se tiče razgraničenja uopšte, Razmjena pisama je predviđala okončanje spora na osnovu toga što je Brunej pristao da afirmiše pet graničnih sporazuma. Za dijelove koji nisu bili obuhvaćeni ovim sporazumima, dvije zemlje su se dogovorile da će njihova zajednička granica biti razgraničena po principu vododjelnice. Osim toga, dvije zemlje su se složile da će se zalagati za zajedničku demarkaciju i ispitivanje njihove zajedničke granice, kroz uspostavljanje neophodnih struktura i procesa za to.

Memorandum o razumijevanju o procesu zajedničkog razgraničenja i mjerenja kopnene granice potpisan je 19. marta 2012. u Johor Bahruu, Malezija. Memorandum o razumijevanju, koji je potpisan tokom 8. sastanka Malezije-Brunej Darussalam o implementaciji Razmjene pisama iz 2009, predviđao je zadatak i modalitete za demarkaciju kopnene granice na osnovu pet sporazuma o kopnenim granicama. U područjima u kojima nije postojao sporazum o kopnenim granicama, MOU je predviđao da obje zemlje definišu granicu "isključivo na osnovu principa sliva".

Kasnije te godine, u zajedničkoj izjavi brunejskog sultana Hassanala Bolkiaha i malezijskog premijera Nadžiba Razaka, objavljenoj nakon 16. godišnjih konsultacija lidera 4. septembra 2012, navodi se da su dvojica lidera pozvali Zajednički tehnički komitet za kopnene granice da osigura da rad na Zajedničkom razgraničenju i premjer kopnene granice treba izvršiti ekspeditivno i dati prioritet područjima identifikovanim u pet sporazuma.  Razgraničenje dijela jednog od prioritetnih područja počelo je 2014.

### Pomorska teritorija 
Razmjena pisama iz 2009. omogućila je potpuno rješavanje spora oko pomorske teritorije na koju pravo polažu obje zemlje. Sporazum je također predviđao konačno razgraničenje pomorskih granica između dvije zemlje u Južnokineskom moru i Brunejskom zalivu, kao i područje zajedničkog razvoja energetskih resursa. Međutim, kako je pitanje Limu bilo samo o naftnim blokovima, nije se pominjala sporna teritorija van dva naftna bloka, iako bi se, gledajući lokaciju dva bloka koja se nalaze na sredini sporne teritorije, moglo zaključiti da je suverenitet čitavih spornih voda također riješen u korist Bruneja.

Daljnji detalji o razmjeni pisama iz 2009. otkriveni su 30. aprila 2010. Nakon svađe koja se odigrala u medijima između bivšeg malezijskog premijera Abdullah Ahmad Badawija, koji je bio potpisnik Razmjene pisama 2009, i njegovog prethodnika Mahathir Mohamada , Abdullah je otkrio da je Razmjena pisama iz 2009. riješila pitanje suvereniteta sporne oblasti pri čemu su "suverena prava na resurse" u spornom području "pripala Bruneju". Ovo je zapravo govorilo da je Malezija pristala da odustane od svojih zahtjeva za spornu pomorsku teritoriju. U isto vrijeme, Abdullah je rekao da sporazum osigurava učešće Malezije u svakoj komercijalizaciji nafte i plina iz tog područja, čime se garantuje udio Malezije u resursima tog područja.

Prepirka je počela kada je Mahathir optužio Abdullaha da je "odjavio" prava Malezije na resurse ugljovodonika u toj oblasti, posebno u blokovima L i M, u zamjenu da Brunej da svoje pravo na Limbang. Njegovi komentari uslijedili su nakon najave Murphy Oil Corp-a da je njen ugovor o podjeli proizvodnje sa Petronasom za dva naftna bloka koji su se nalazili u okviru zahtjeva za EEZ Bruneja, raskinut jer "više nisu dio Malezije".

Kao odgovor, Petronas je 1. maja 2010. dao izjavu u kojoj potvrđuje da je raskinuo ugovore o podjeli proizvodnje sa svojim podružnicama Petronas Carigali Sdn Bhd i Murphy Sabah Oil Co Ltd jer dva proizvodna bloka više nisu teritorija Malezije. Dodaje se da mu je rješavanje teritorijalnog spora potpisivanjem Razmjene pisama 2009. omogućilo sklapanje novih ugovora o podjeli proizvodnje za dva bloka.

Nakon toga je Ministarstvo vanjskih poslova Malezije 3. maja 2010. potvrdilo da Malezija priznaje suverenitet dva naftna bloka koja pripadaju Bruneju. Naveo je da je odluka o priznanju stupila na snagu Razmjenom pisama iz 2009. zasnovana na odredbama Konvencije Ujedinjenih nacija o pravu mora.
Podnesak Malezije Komisiji za granice epikontinentalnog pojasa za prošireni epikontinentalni pojas u Južnokineskom moru, koji je podnesen 6. maja 2009, i dalje ne priznaje zahtjeve za kontinentalni pojas Bruneja, EEZ i prošireni epikontinentalni pojas. Koordinate i karte koje ocrtavaju granicu Malezije od 200 nautičkih milja od obale njenih saveznih država Borneo, Sabah i Sarawak, čine kontinuiranu liniju od tačke ukrštanja s ograničenjem od 200 nautičkih milja za Filipine na sjeveru i indonezijsko-malezijskom granicom na jugu, uprkos tome što je Brunej formirao enklavu u sjevernom Sarawaku, a što je trebalo rezultirati prekidom malezijske linije od 200 nautičkih milja.

Podnesak Malezije je zajedno sa Vijetnamom, gdje su obje zemlje polagale pravo na "definirano područje" nad kojim obje zemlje trenutno imaju preklapanje potraživanja. Brunej bi također trebalo da ima konkurentsko pravo na dio "definisanog područja". Međutim, za razliku od Kine i Filipina koji su se usprotivili zajedničkom podnesku Malezije i Vijetnama, ne postoji evidencija da je Brunej registrovao bilo kakav sličan prigovor.

Brunej nije podnio zahtjev za prošireni epikontinentalni pojas Komisiji za granice epikontinentalnog pojasa. Međutim, u svom preliminarnom podnesku

Dana 21. septembra 2010, Ugovor o izmjeni originalnog Ugovora o podjeli proizvodnje za CA1 koji je postignut 2003. potpisan je između Brunejske nacionalne naftne kompanije s jedne strane i Petronas Carigali, podružnice malezijske Petroliam Nasional Berhad i (Petronas) Canam Brunei, podružnica Murphy Oil Corporation u potpunom vlasništvu. Amandman je trebao promijeniti raniji sporazum potpisan 2003. kako bi uključio dvije nove strane kao rezultat zajedničkog komercijalnog sporazuma smanjenjem udjela BHP Billitona na 22,5% sa 25%, a Hessa sa 15% na 13,5%. Ovo oslobađa 10% udjela koji će preuzeti novopridošli Petronas i Canam Brunei. Preostalih 54% (manje od 60%) pripada Totalu, što mu omogućava da nastavi sa radom u ovoj oblasti nakon obustave aktivnosti od 2003.

Ugovor o podjeli proizvodnje za CA2 potpisan je 13. decembra 2010. Ovim blokom upravlja konzorcij Petronas Carigali Brunei Ltd (operater), Canam Brunei Oil Ltd. (Murphy), Shell Deep Water Borneo Ltd, ConocoPhillips & Diamond E&P B.V. ( Mitsubishi).

Tokom 15. godišnjih konsultacija čelnika Bruneja i Malezije, održanih 12. septembra 2011, sultan Bruneja Hasanal Bolkian i malezijski premijer Najib Razak objavili su zajedničku izjavu u kojoj su izjavili da će Brunejska nacionalna naftna kompanija i Petroliam Nasional Berhad (Petronas) raditi na zajedničkom poduhvatu u Bloku N od 883 kvadratna kilometra u Brunej Darussalam u okviru ugovora o podjeli proizvodnje, dok je najava nakon 16. godišnjih konsultacija lidera dodala Blok Q od 1.115 kvadratnih kilometara, kao i nizvodne aktivnosti.

Oba bloka N i Q su ulazni pučinski blokovi koji se nalaze u istočnim plitkim vodama kod Bruneja i dodatak su originalnim spornim CA1 i CA2. Ugovori o podjeli proizvodnje koje je PetroleumBRUNEI dodijelio tvrtkama Petronas Carigali Brunei Ltd i Shell Deepwater Borneo Ltd za blokove N i Q potpisani su 8. decembra 2013. u vezi sa 17. godišnjim savjetovanjem lidera Malezije i Bruneja održanim u Bandar Seri Be. I Petronas Carigali Brunei Ltd i Shell Deepwater Borneo Ltd imaju 50:50 udjela u kapitalu u svojim blokovima, gdje je PETRONAS Carigali Brunei operater Bloka N, dok Shell Deepwater Brunei upravlja Blokom Q.

Na istom događaju, Petronas je potpisao Glavni sporazum sa nacionalnim sekretarijatom za ujedinjenje Bruneja Darussalama u cilju formalizacije aranžmana ujedinjenja za malezijsko polje Kinabalu West NAG i brunejsko polje Maharajalela North Panel, uz pregovore zadužene za Brunei Darussalam i zajedničku radnu grupu Petronas. HOA će utrti put za rješavanje brojnih pitanja koja se odnose na ujedinjenje i budući razvoj ovih posrednih područja.

Dvije strane su također potpisale još jedan Glavni sporazum o privremenom aranžmanu za zajednički razvoj malezijskog polja Gumusut/Kakap i brunejskog polja Geronggong/Jagus-East. HOA utvrđuje zajedničke razvojne parametre za polja na osnovu privremene proizvodnje i aranžmana o podjeli troškova dok se ne postigne dalji dogovor o statusu polja.

Saradnja između dvije strane proširila se i na poduhvate izvan bivše sporne teritorije. Potpisan je i ugovor za PetroleumBRUNEI o stjecanju 3% udjela u Petronasovoj imovini kanadskog gasa iz škriljaca i u Petronasovom predloženom kanadskom postrojenju za tečni prirodni gas (LNG). Kao dio transakcije, PetroleumBRUNEI je pristao da kupi 3% udjela u proizvodnji LNG postrojenja na minimalno 20 godina.

## Reference 
Kategorija:Granice Malezije
Kategorija:Granice Bruneja