Historija Španije (Alfons X)

***Estoria de España (Historija Španije/Španska pripovijest; u tekstu u originalnom nazivu)***, poznata u izdanju Menéndez Pidal kao ***Primera Crónica General***, historijska je knjiga napisana na inicijativu Alfonsa X Mudrog (koji je bio aktivno uključen u njenom pisanju), te je prva opsežna historija Španije koja nije bila puki prijevod s latinskog. Njen sadržaj hronološki pokriva sve od biblijskog porijekla Španije do neposredne historije Kastilje pod Ferdinandom III.

Djelo predstavlja početnu misao koja nije bila završena na zadovoljavajući način  za života kralja Alfonsa X. Iz tog razloga, preživjele su različite verzije djela, za vrijeme monarha, koje se obično nazivaju "Alfonsove verzije", te preinačenih nakon 13. vijeka pod nazivom "Alfonsove hronike". Prva verzija *skriptorija* kralja Kastilje nastala je između 1270-1274 i naziva se *Primitivna verzija*. Pod nadzorom samog kralja u Sevilji je između 1282. i 1284. napisana takozvana *Kritička verzija*, koja je nešto kompaktnija. Kasnije je pod kraljem Sančom IV, nastala takozvana *Sanchina verzija*, bazirana na materijalima Alfonsa X, te završena 1289. Nakon toga tokom 14. vijeka, pomenute verzije su spojene u nekoliko različitih izdanja proizašlih iz projekta Alfonsa Mudrog, koji se obično nazivaju "Alfonsove hronike" (iako su, tehnički govoreći, post-Alfonsove). Među najvažnijim verzijama koje su nastale iz ovog projekta su *Hronika Kastilje* (oko 1300.), *Galicijski prevod* (oko 1312.)? , *Hronika iz 1344.* i *Hronika Dvadeset kraljeva*.

Godine 1906. Menéndez Pidal je objavio izdanje *Estoria de España* s naslovom *Primera Crónica General* , koje je koristilo objedinjene zapise koje sadrže verzije iz različitih izvora, kako iz Alfonsove radionice tako i od Sanča IV, te je uključivao materijal iz *Crónica particular de San Fernando* iz sredine 14. vijeka. Njegov uticaj i širenje kroz veći dio 20. vijeka je ovo izdanje poistovjetilo sa *Estoria de España* od kralja Alfonsa, sve dok studije njegovog unuka Diega Katalana  nisu otkrile da je zapis E na kojem je naučnik Coruña zasnivao lažni kodeks i identifikovao različite osnovne "Alfonsove verzije", ukazujući na njihovu hronologiju i porijeklo.

Za njegovu kompoziciju korišteni su vrlo različiti izvori, medjutim, ističe se upotreba *De rebus Hispaniae* (1243) Rodriga Jiméneza de Rada , koja je osnova *Estoria de España* od Alfonsa X.  *Chronicon mundi* (1236.), autora Lucasa de Tuy , mu je dodan kada je bilo potrebno dopuniti Toledana. Sekundarni izvori uključuju druge srednjovjekovne latinske hronike, *Bibliju* (uglavnom za antičku istoriju, dopunjenu nekim klasičnim latinskim djelovima), crkvena djela, epske pjesme i arapsku historiografiju.

Ovo djelo Alfonsa XX podijeljeno je na četiri glavna dijela. Prvi uključuje historiju Rima (srednjovekovni evropski kraljevi su se smatrali nasljednicima Rimskog carstva ); drugi dio govori o barbarskim i gotskim kraljevima (njihovi prethodnici u hispanskim kraljevstvima); treći je historija astursko-leonskog kraljevstva (od početka Rekonkviste), dok je četvrta historija Kastilje, iako kastiljocentričnost kojom je koncipirana (a koja potiče od njenog glavnog izvora, *Historia de rebus Hispanie*) smatra kraljevima Kastilje mnoge monarhe koji su pripadali isključivo kraljevini León. Ova „četvrta cjelina“ privukla je veliku pažnju kritike, jer nije bila dovršena u Primitivnoj verziji Alfonsovog projekta, a proučavanje njenih verzija ključno je za razgraničavanje različitih redakcija dijela koji se odnosi na historiju leonskih i kastiljskih kraljeva.

U svojoj prvoj redakciji, nazvanoj Primitivna verzija, djelo je bilo dovršeno do vladavine Alfonsa VI, a možda čak i do vladavine Alfonsa VIII od Kastilje; drugim riječima, redakcija je bila završena do puno naprednijeg stadija nego što se prvobitno smatralo, kada se mislilo da su materijali vezani za historiju astursko-leonskog kraljevstva dosegli samo stadij skice. Tako su u četvrtom dijelu, koji se odnosi na kraljeve koje *Estoria de España* smatra kraljevima Kastilje, gotovo bile dovršene za vrijeme vladavine Ferdinanda I, Sancha II i Alfonsa VI ; umjereno obrađene one Urake I, Alfonsa VII i Sancha III ; i na početku procesa (samo prevedeno sa *De rebus Hispaniae)* Alfonso VIII, Fernando II i Alfonso XI.  Iako se vjerovalo da je pisanje *Estoria de España* napušteno oko 1274. kako bi se poduzeo još jedan monumentalni projekt kojem će Alfonso X posvetiti nove energije, kompilacija historije univerzalne prirode pod nazivom *General estoria* (ili *Grande e general estoria*), koja bi prekinula pisanje *Estoria de España*, kako je sada poznato *Generalna Estorija i Estoria de Espana* *su* projekti koji su poduzeti u isto vrijeme i razvijani su paralelno, iako je prvi ostavljen u pozadini između 1274. i 1282. *Estoria de España* nije imala konačnu verziju (u svojoj *Primitivnoj verziji*) u periodu koji je uključivao posljednje kraljeve Kastilje, takozvani "četvrti dio" (vjerojatno od Alfonsa VIII nadalje, budući da je samo puki prijevod *De rebus Hispaniae* prenijet od ovih vladavina), ali je dovršen na kraju godine u novijoj verziji, istina sažetijoj i obuhvatnijoj, koja seže do vladavine njegovog oca Ferdinanda III Svetog; Sve ovo ukazuje da ni u jednom trenutku Alfonso X nije potpuno zanemario projekat *Estoria de España*.

La *Estoria de España,* kao i druge hronike toga vremena, vraća se unazad kako bi ispričala historiju od najudaljenijih početaka pronađenih u Bibliji. Konkretno do Mojsija, da nastavi među mitovima i legendama pomiješanim s grčkim izvorima i drevnom historijom. Međutim, kako priča napreduje, obimnost detalja se povećava, posebno od germanskih invazija do Ferdinanda III.

## Verzije 
mini|300x300piksel
Djelo je imalo dvije redakcije za života Alfonsa X. Prva, nazvana Primitivna verzija, počinje oko 1270. i gotovo je dovršena do 1274; dok je druga, nazvana Kritička verzija, nastala između 1282. i 1284, kada je monarh preminuo, te zaključuje projekt, budući da njen sadržaj obuhvata vladavinu Ferdinanda III od Kastilje.

Književna historiografija nazivala je uzastopna proširenja *Estoria de España*, počevši od objavljivanja *Prve opšte hronike* Menéndeza Pidala, *Druge opšte hronike* (sadašnja *hronika iz 1344. )* i *Treće generalne hronike* (nazvane *Vulgata General Chronicle*, koja je sačuvana – između ostalih rukopisa – u izdanju Floriánu Chronicle — edition de Florián, 1541).  Ovu nomenklaturu je filološka kritika odbacila otkako je Inés Fernández-Ordóñez precizno identifikovala *Kritičku verziju* u svom izdanju u Madridu, Fondacija Menéndez Pidal; Autonomni univerzitet, 1993.

Novi opšteprihvaćeni raspored različitih verzija Alfonsove hronike je:
* **Alfonsove verzije** . Ovo su hronike sastavljene od materijala iz *skriptorija* Alfonsa X Mudrog .
# ***Rana verzija*** (RV). Završeno oko 1274. odgovara prvoj ideji djela. Ostala je nedovršena u svojoj konačnoj verziji sve do svog "četvrtog dijela", koji prepričava događaje u kraljevstvima Leona i Kastilje. Iako se smatralo da je "četvrti dio" ostao u fazi preliminarnog nacrta, pisan je barem do posljednjih trenutaka vladavine Alfonsa VI, a možda i do one  Alfonsa VIII od Kastilje . 
# ***Kritična verzija*** (KV). Napravljena između 1282. i 1284. Radi se o prepravci djela koje je Mudri Kralj objavio u posljednje dvije godine svog života u Sevilji; nešto je sažetiji od rane *verzije* i odražava ideologiju skloniju monarhiji. Prenesena je nepotpuna, nedostaje joj prvi dio, koji obuhvata period od prvih doseljenika na Ibersko poluostrvo do početka barbarskih invazija. 
# ***Sanchina verzija***, završena oko 1289. za vrijeme vladavine Sanča IV od Kastilje, korišteni su materijali iz Alfonsovog *skriptorija* . Prošireniji je od verzija Alfonsa X Mudrog i ideološki bliži postulatima astur-leonskog neogotizma . Emitovan je u dve redakcije:

:* Redakcija **kraljevskog rukopisa E2**, koji je činio drugi volumen *Prve opšte hronike* Menéndeza Pidala. Kraj Cidovog života od opsade Aleda, takozvane " Cidove lagune ". Za Inés Fernández-Ordóñez, Juana Bautistu Crespa i Mariana de la Campa, ova verzija je ona koju treba smatrati *Sanchinom verzijom*. Alberto Montaner Frutos, s druge strane, tvrdi da bi ovaj rukopis predstavljao drugu verziju početne *Concise Sanchina verzije*, bližu *ranoj verziji* Alfonsa X. 
:* Redakcija **rukopisa F**, koja uključuje samo "četvrti dio" *Estoria de España* (vladavina Leona i Kastilje), a koja je također sačuvana u dijelu izdanja Floriána de Ocampa iz 1541. godine, odjeljku koji je Diego Catalán nazvao ***Crónica Ocampiana*** kako bi se specifično aludiralo na ovog predstavnika porodice različite od one iz rukopisa E2 *Sanchine verzije*, a koja je skraćena pomoću oznake **O.** Prema Fernandez-Ordonjezu, ove verzije su *mješovita hronika* koja bi, počevši od rukopisa E2, na kraju usvojila karakteristike *rane verzije* i popunila "cidijansku prazninu" E2. Montaner Frutos, sa druge strane, razumije da ove redakcije odgovaraju prvoj *verziji Sancha* bližoj *prvobitnoj verziji*, koja bi se mogla nazvati *Concise Sanchina verzija*, prije one koju predstavlja rukopis E2 i koja je vjerovatno već sadržavala takozvanu "Cidiansku lagunu". Kasnije je napisana *Proširena verzija*, poznata i kao *Proširena hronika iz 1289.* ili *Retorički proširena verzija* koju je predstavljao E2, u kojoj je, pored "cidijanske lagune", nedostajala epizoda izdajničke grofice . Ove praznine će kasnije biti popunjene, ali ne počevši od *retorički proširene verzije*, već od *sažete verzije Sancha* ; Ovaj tekst, s popunjenim prazninama, poslužio je kao osnova za *Kastiljsku hroniku* (oko 1300.). Za vrijeme vladavine Alfonsa XI od Kastilje, sadržaj "cidova laguna" će biti interpoliran u rukopisu E2 od verzije vrlo slične onoj u rukopisu F. oličenje djela Don Huana Manuela prilagođenog njegovoj proplemićkoj ideologiji, ili ranije nazvanog *Fragmentarna hronika*, za koju se danas preferira da se naziva *Karolinškom hronikom*, tako da je skraćeno od poljskog carolingia da je u stvarnosti to fikcionalizirana verzija *Estoria de España*. Kasnije, u doba renesanse, nastavile su se objavljivati štampane verzije, poput one Floriána de Ocampa, pod naslovom *Četiri kompletna dijela Hronike Španije koje je najuvaženiji kralj Don Alonso zvani Mudri* (Zamora, Agustín de Paz i Juan Picardo, na račun Spínole Juana,1541) koja se temelji na alfonsovskoj hronici i dijelu koji odgovara rukopisu F iz Sančinske verzije Estorije de España.

## *Prva opšta hronika* Menéndeza Pidala 
Izdanje Menéndeza Pidala iz 1906, pod naslovom *Primera Crónica General*, zapravo je spoj dva rukopisa, od kojih samo jedan, te prvi dio drugog, odgovaraju djelu Alfonsa X. Ostatak materijala drugog rukopisa za koji je Menéndez Pidal vjerovao da je originalan sa pisaćeg stola Alfonsa, u stvarnosti je skup prerada i nastavaka napravljenih iz vladavine Sanča IV (1284-1295) do Alfonsa XI u prvoj polovini XIV vijeka, kao što je pokazao Diego Catalán.

Prvo izdanje *Estoria de España* od Menéndeza Pidala bilo je zasnovano na **rukopisu E**, koji je zapravo dvodjelni kodeks (**E1** ili Escurialense YI-2 i **E2** ili Escurialense XI-4) koji sadrži različite materijale. Uzevši E kao osnovni tekst za svoje izdanje, popunio  je njegove praznine i dopunio nekoliko mjesta s drugim izvorima  (iako je u fusnotama bilježio porijeklo svojih interpolacija i ispravaka), s ciljem da ponudi ono što bi bio optimalni ili arhetipski kodeks koji bi sastavio alfonsovski scriptorium da je završio ono što je, prema shvatanju vremena Pidala, ostalo u obliku nepotpunih skica. Međutim, rukopis E nije bio verzija najbliža originalnom planu Alfonsa X, ali je sadržavao u prvoj verziji (ms. E1) i folijima 2-17 drugog (ms. E2) originalnu *verziju primitivne Alfonsove hronike* *,* a u većini druge (ms. E2) rukopis porodične *Sanchine verzije* nazvane R ), koja je interpolirana oko *1345-1350* s materijalima koje je sastavio kancelar Fernán Sánchez od Valladolida s drugim odlomcima iz:

* kopija sa mnogo grešaka *primitivne verzije* koja govori o kraju vladavine Alfonsa II (folio 18-22 ms. E2);
* materijali iz *primitivne verzije* o legendi o izdajničkoj grofici koji popunjavaju prazninu u originalnom rukopisu (E2, ff. 80-81);
* nacrt drugačiji od poznatih Alfonsovih verzija koji se odnosi na " estoria del Cid ", što nije pretpostavka * *Estoria del Cid* iz samostana San Pedro de Cardeña, iako koristi neke od svojih materijala za pripovijedanje konačnih događaja heroja (ff. 200-256);
* *Osobna hronika San Fernanda*. Ovo je jedini materijal interpoliran u originalnom rukopisu koji ne dolazi iz Alfonsovih verzija ili Sanchinih, već je nov i nezavistan, i datira iz posljednjih godina Alfonsa XI od Kastilje, što pokazuje da je faktički kodeks E stigao u obliku u kojem ga je Menéndez Pidal poznavao u radionici Alfonsa XV, ali je na kraju svoje vladavine zamijenio posljednja poglavlja originalnog teksta E2 (koji bi se poklopio s rukopisom F *verzije Sanchina* ) kronikom Fernanda III Fakterijala iz Kastilje X-4 sadašnjeg kodeksa Es-4.

## Izvori 
Izvori koji pružaju najviše podataka o istoriji Alfonsa su dvije velike latinske hronike koje su predstavljale najpotpunije znanje o istoriji Španije u to vrijeme: *Chronicon mundi* (1236.), biskupa Lucasa de Tuya, nazvanog "Tudense"; i *De rebus Hispaniae* (1243), od Rodriga Jiméneza de Rada, biskupa Toleda, poznatog kao "Toledan". Hronika Toledana (zajedno s drugim njegovim djelima kao što su *Historia arabum* i *Alanorum, vandalorum et silinguorum historia* ) bila je prva koja je prevedena i činila je osnovu većine *Estoria de España* . Kronika Tudensea korištena je da pažljivo uporedi materijale Jiméneza de Rada i ponudi moguće varijacije između ova dva izvora.

Osim toga, Alfonso X je koristio i druge srednjovjekovne latinske hronike: *Sampirovu kroniku* koju je nastavio biskup Oviedo Pelayo, čiji je *Liber Chronorum* također korišten,  *Kroniku Najerense* i *Historia Roderici* .  Unatoč oskudnom postojanju historiografije u romansi prije kastiljanskog kralja, ona nije prestala da se koristi, što pokazuje korištenje Aragonske *knjige o generacijama i lozama kraljeva*, poznatije kao *Liber regum* .

Bitan izvor, posebno za istoriju poluostrvske antike, bila je *Biblija* . Međutim, konsultirana je i klasična latinska istoriografija: Lukanova *Farsalija*, Ovidijeve *Heroide* ili *Filipi* galo-rimskog Pompeja Troga kroz oličenje Marka Junijana Justina .

Ostali materijali uzeti u obzir potiču iz kasnoantičke literature. Tako se dokazuje podudarnost Euzebija iz Cezareje, Jeronima Stridonskog, Pavla Orozija i Pavla Đakona, od kojih je upotrijebljena *Estoria de los romanos* koja se poistovjećuje s njegovom *Historia romana*, nastavkom *Brevijarijuma* Eutropija .  Ovome moramo dodati vijesti iz crkvenih legendi i martirologa.

Među romanskim izvorima potrebno je istaći prisustvo legendi i epskih pjesama . Zahvaljujući tome, bilo je moguće dokumentirati postojanje epova ili priča kao što su *Mainete* ili *Bernardo del Carpio* . Ističe se korištenje kopije *Cantar de mio Cid* . Upotreba epa u romansama imala je prethodnike, ali ni u kom slučaju s detaljima s kojima Mudri kralj preoblikuje hronične verzije ovih pjesama u prozi, do te mjere da iz njih možemo okvirno rekonstruirati pjesme o sada izgubljenim djelima, poput one *Grofice izdajice*, *Romanz del Infant García*, kao i fragmenta Cantara de *Infant* *iz Sancho II* . izgubljeni *Cantar de Fernán González* ili *Gesta de las Mocedades de Rodrigo* .

Također nije nedostajalo izvora arapskih istoričara, poput onih koji opisuju Cidovu vladu u Valensiji. To je dalo Alfonsovom stilu upotrebu poređenja i usporedbi koje su neuobičajene u zapadnoj prozi i želju za istorijskom perspektivom i ravnotežom koja je bila uočljiva u epizodama kojima su andaluzijski izvori pristupali drugačijim pristupom. Proza *Estoria de España* duguje svoj stil obradama arapske istoriografije, koja je bila usmjerena na proučavanje ekonomskih i društvenih aspekata.

TSve to moralo je biti usklađeno s analima i kronologijama, poput *Chronographia* od Sigeberta Gemblacensea ili *Chronicon* od Martína Polona, koje su donosile datacije papa, te careva Svetog Rimskog Carstva i francuskih monarha .

## Vidi također 
* Književnost Alfonsa X Mudrog
* Alfonso X Mudri
* Istoriografija
* *Izvodi Estoria de España*

## Glavna izdanja i studije 
* C AMPA, Mariano de la, *Estoria de Españ* *od Alfonsa X: Studija i izdanje* kritičke verzije *od Ferdinanda II do smrti Ferdinanda II*, Málaga, Univerzitet, 2009. ( *Analecta Malacitana*, dodatak 75). ISBN 978-84-95073-60-0
* — «Hronika Dvadeset kraljeva», *Časopis za srednjovjekovnu književnost*, br. º 15, 1, 2003, str. 141-156. ISSN 1130-3611.
* — « *Primitivna verzija* *Estoria de España* od Alfonsa X: kritičko izdanje», u Florencio Sevilla i Carlos Alvar (ur.), *Proceedings of the XIII Congress of the International Association of Hispanists*, Madrid, Castalia, I, 2000, vol. I, pp.&nbsp;59–72. Online izdanje u Centro Virtual Cervantes (CVC) 
* — *Estoria de España Alfonsa X.* *Kreacija i evolucija*, Madrid, Fondacija Ramón Menéndez Pidal; Autonomni univerzitet, 1992 (Hronični izvori istorije Španije, V).
* — *Od tekstualne silve do istoriografske radionice Alfonsine: kodeksi, hronike, verzije i radne sveske*, Madrid, Fondacija Ramón Menéndez Pidal-Autonomni univerzitet u Madridu, 1997. Sadržaj dostupan na 
* — i María Soledad Andrés (ur.), *Kritičko izdanje španjolskog teksta Hronike* iz 1344. *po narudžbi grofa od Barselosa, Don Pedra Alfonsa*, Madrid, Gredos, 1970.
* C RESPO, Juan Bautista, «Tekstualna složenost Alfonsove istoriografije», u Isaías Lerner, Robert Nival i Alejandro Alonso (ur.), *Proceedings of the XIV Congress of the International Association of Hispanists* (New York, July 16-21, 2001), Newark, Cuesta de 20, vol. I, pp.&nbsp;55–65.
*  -O , Inés, *Kritička verzija Estoria de España: Studij i izdanje od Pelaya do Ordoña II*, Madrid, Fondacija Menéndez Pidal; Autonomni univerzitet, 1993 (Hronični izvori istorije Španije, VI). Uredio je prvi dio *Kritičke verzije*, koji je nastavio ur. autora Mariana de la Campa.
* H ERRERO J IMÉNEZ, Mauricio i R UIZ A SENCIO, José Manuel (ur.), *Chronicle of Twenty Kings*, Burgos, Gradsko vijeće, 1991.
* L  C , Luís Filipe (ed. lit.), *Opšta hronika Španije iz 1344.*, Lisabon, Portugalska istorijska akademija; Nacionalna štamparija-Casa da Moeda, 1951-1990, 4 sv.
* L ORENZO, Ramón (ur.), *Galicijski prijevod «General Chronicle» i «Chronicle of Castile»*, ur. iz, Orense, Institut za Orense studije "Otac Feijoo", 1975, 2 sv. [= *galicijski prijevod* ili *galicijski-portugalski prijevod* ]
*  , Ramon, *Prva opšta hronika: historija Španije koju je Alfonso Mudri naredio da se sastavi i koja je nastavljena pod Sančom IV 1289*, Madrid, Bailly-Bailliére, 1906.
* — *Prva opšta hronika Španije koju je naredio da se napiše Alfonso Mudri i nastavljena pod Sančom IV*, Madrid, Gredos, 1955.
* O , Florian de, *Četiri kompletna dijela španske hronike za koje je naredio da se sastave presvijetli kralj Don Alonso, zvani Mudri.* *Gdje su sadržani glavni i najznačajniji događaji i podvizi koji su se dogodili u Španiji od njenog prvog naseljavanja do skoro vremena gore spomenutog lorda kralja, štampara Zamora, Augustín de Paz i Juan Picardo* ; na račun Huana de Spinoze, 9. decembra 1541. Online verzija iz Bavarske državne biblioteke . Postoji i ed. online u registru Virtuelne biblioteke bibliografskog nasleđa BVPB20080023690 . Takođe se naziva i *Treća opšta hronika* i *Vulgata opšta hronika* [= Okampijska hronika].
* V ELORADO, Huan de, *Hronika slavnog viteza Cid Ruy Díaz Campeador*, Burgos, Fadrique Alemán de Basilea, o trošku manastira Cardeña, 1512. Postoje izdanja. faksimili: New York, Kraus Reprint, 1967; facs. digitalno i transkribovano , i María Jesús García Toledano, u *Admyte: Digital Archive of Spanish Manuscripts and Texts*, ed. Francisco Marcos Marín i dr. , Madrid, Micronet; Ministarstvo kulture; Fondacija Quinto Centenario, 1992-1994, CD-ROM 1, cnúm. 6993. [= *Posebna kronika Cida* ]

### Ocjene 
### Korištena bibliografija 
* ALVAR, Carlos y José Manuel Lucía Megías (eds.), *Diccionario filológico de literatura medieval española*, Madrid, Castalia (Nueva Biblioteca de Erudición y Crítica, 21), 2002. ISBN 978-84-9740-018-3
* BAUTISTA, Francisco, «Original, versiones e influencia del *Liber regum:* Estudio textual y propuesta de stemma», *e-Spania*, n.º 9, junio de 2010 (subido el 3 de julio de 2010). 
* BUSTOS, María del Mar, «Crónica General Vulgata» y «Crónica Ocampiana», en C. Alvar y J. M. Lucía, *Diccionario filológico de literatura medieval española*, 2002, págs. 341-347 y 351-357. ISBN 978-84-9740-018-3
* CAMPA GUTIÉRREZ, Mariano Óscar de la [= Mariano de la Campa], «Crónica particular de San Fernando», en C. Alvar y J. M. Lucía, *Diccionario filológico de literatura medieval española*, 2002, pp.358-363. ISBN 978-84-9740-018-3.
* DEYERMOND, Alan D., *Historia de la literatura española, vol. 1: La Edad Media*, Barcelona, Ariel, 2001 (1.ª ed., 1973), pp.156-162. ISBN 84-344-8305-X.
* FERNÁNDEZ-ORDÓÑEZ, Inés, «La historiografía alfonsí y post-alfonsí en sus textos» , ''Cahiers d'études hispaniques medievales*, n.º 18-19, 1993-1994, págs. 101-132. ISSN 1638-2455
* — «El taller historiográfico alfonsí. La *Estoria de España* y la *General estoria* en el marco de las obras promovidas por Alfonso el Sabio» , en J. Montoya y A. Rodríguez (coords.), *El *Scriptorium* alfonsí: de los Libros de Astrología a las «Cantigas de Santa María»*, Madrid, Fundación Universidad Complutense, 2000, págs. 105-126. ISBN 978-84-89784-82-6
* — «Novedades y perspectivas en el estudio de la historiografía alfonsí» , en *Alcanate: Revista de Estudios Alfonsíes*, n.º 2, 2000-2001, págs. 283-301. ISSN 1579-0576
* — «Estoria de España», en C. Alvar y J. M. Lucía (eds.), *Diccionario filológico de literatura medieval española*, 2002, págs. 54-80. ISBN 978-84-9740-018-3
* FUNES, Leonardo, «De Alfonso el Sabio al Canciller Ayala: variaciones del relato histórico», *Memorabilia: boletín de literatura sapiencial*, n.º 7, 2003, Universitat de València. ISSN 1579-7341.
* MONTANER FRUTOS, Alberto, «La huida de Vellido, ¿por las puertas o el postigo? (o De la *Chronica Naierensis* y las fuentes alfonsíes)», *Actas del X Congrès Internacional de l’Associació Hispànica de Literatura Medieval* (Alicante, 16-20 de septiembre de 2003), Alicante, Institut Interuniversitari de Filologia Valenciana, 2005 (Symposia Philologica), vol. III, págs. 1179-1197.
* — y Alfonso BOIX JOVANÍ, *Guerra en Šarq Alʼandalus: Las batallas cidianas de Morella (1084) y Cuarte (1094)*, Zaragoza, Instituto de Estudios Islámicos y del Oriente Próximo, 2005. ISBN 978-84-95736-04-8
* — «El proyecto historiográfico del *Archetypum Naiarense*», *e-Spania* [en línea], 7 de junio de 2009, subido el 26 de julio de 2011, consultado el 2 de enero de 2012. URL  DOI 10.4000/e-spania.18075

## Reference
## Vanjski linkovi 
* 
* Bibliografía sobre la producción histórica alfonsí en la Biblioteca Virtual Miguel de Cervantes. Estudios generales y *Estoria de España*.
* Georges Martin (ed.), *La historia alfonsí: el modelo y sus destinos (siglos XIII - XV)'', Madrid, Casa de Velázquez (68), 2000. Seminario organizado por la Casa de Velázquez, 30. januar 1995. ISBN 978-84-95555-01-4
* — «Después de Pidal: aproximaciones actuales a la historiografía hispana medieval (vijekovi XII y XIII)», conferencia inaugural del III Congreso internacional de la SEMYR (Oviedo, 27. septembar 2010). Video konferencije. Cijeli tekst.

Kategorija:Historija Španije