Tumorski marker

**Tumorski marker** je biomarker koji se nalazi u krvi, mokraći ili tjelesnim tkivima i može povisiti prisustvo jedne ili više tipova raka. Postoji mnogo različitih tumorskih markera, od kojih svaki ukazuje na određeni proces bolesti; koriste se u onkologiji da pomognu u otkrivanju prisutnosti raka. Povišen nivo tumorskog markera može ukazivati ​​na rak; međutim, mogu postojati i drugi uzroci povišenja (lažno pozitivne vrijednosti).
 
Tumorski markeri mogu biti proizvedeni direktno od tumora ili od strane netumorskih ćelija kao odgovor na prisustvo tumora.
 
Iako mamografija, ultrasonografija, kompjuterska tomografija, magnetna rezonanca i testovi tumorskih markera pomažu u stepenovanju kancera i liječenju raka, oni obično nisu definitivni dijagnostički test. Dijagnoza se uglavnom potvrđuje biopsijama.
 
## Klasifikacija 
Na osnovu svoje hemijske prirode, tumorski markeri mogu biti proteini, konjugirani proteini, peptidi i ugljikohidrati. Proteini ili konjugirani proteini mogu biti enzimi, hormoni ili fragmenti proteina. Sekvenciranje gena u dijagnostičke svrhe je uglavnom klasifikovano pod biomarker naslovom i ovdje se ne raspravlja.
 
## Upotreba
Tumorski markeri se mogu koristiti u sljedeće svrhe:
**Skrining* za uobičajene karcinome na populacijskoj osnovi. Prvobitno je predložen široki skrining za sve ili većinu tipova raka, ali se od tada pokazalo da nije realan cilj. Skrining za specifične tipove raka ili lokacije zahtijeva nivo specifičnosti i osjetljivosti koji je do sada bio postignut samo u primjerima: povišeni prostatski specifični antigen sugerira da se u nekim zemljama koristi za skrining raka prostate.
**Monitoring* preživjelih od raka nakon liječenja, otkrivanje rekurentne bolesti. Primjer: povišeni AFP kod djeteta koje je prethodno liječeno od teratoma ukazuje na relapsni tumor endodernog sinusa.
**Dijagnostika* specifičnih tipova tumora, posebno u određenim tumorima mozga i drugim slučajevima kada biopsija nije izvodljiva.
**Potvrda dijagnoze* za provjeru karakteristika kao što su veličina i agresivnost tumora i na taj način pomoći u procjeni odgovarajućeg rasporeda liječenja.
**Stadiranje*: neki tumorski markeri su uključeni u procedure određivanja za neke lokalizacije tumora.
**Prognoza* za planiranje tretmana kada se koristi pre tretmana i za pomoć pacijentu da planira svoju budućnost kada se koristi nakon operacije izliječenja.
*Za *provjeru efekta liječenja*, za promjenu tretmana ako je neučinkovit.
*Kao *prateća dijagnostika*, da bi se potvrdilo da li je tretman prikladan za tip ili podtip tumora, posebno u personaliziranoj medicini.
 
Kao što je navedeno u *The BMJ* 2009, tumorski markeri se općenito ne bi trebali koristiti u svrhu dijagnoze karcinoma, za razliku od praćenja određenih karcinoma, ili u određenim slučajevima, u svrhe skrininga. Upotreba ovih testova bez razumijevanja njihove korisnosti rezultirala je neprikladnom upotrebom krvnih testova tumorskih markera, što je rezultiralo neodgovarajućim pretjeranim istraživanjem karcinoma.
 
## Tehnike
Tumorski markeri se mogu odrediti u serumu ili rijetko u urinu ili drugim tjelesnim tekućinama, često imunotestom, ali se ponekad koriste i druge tehnike kao što je određivanje aktivnosti enzima. Mikroskopska vizualizacija tkiva pomoću imunohistohemijskih analiza ne daje kvantitativne rezultate i ovdje se ne razmatra.
 
Za mnoge testove, dostupne su različite tehnike ispitivanja. Za praćenje je važno da se koristi isti test, jer rezultati različitih testova uglavnom nisu uporedivi. Naprimjer, za AFP su dostupni mnogi različiti komercijalni setovi za testiranje, zasnovani na različitim tehnologijama, a za timin-kinazu postoje testovi za aktivnost enzima ili količinu supstance.
 
Ako su potrebna ponovljena mjerenja tumorskih markera, neke laboratorije za kliničko ispitivanje obezbjeđuju poseban mehanizam za izvještavanje, "serijski monitor" koji povezuje rezultate testa i druge podatke koji se odnose na osobu koja se testira. Ovo zahtijeva jedinstveni identifikator za osobu. U Sjedinjenim Državama za to se obično koriste broj socijalnog osiguranja i lični dosije u Bahreinu.
 
Međulaboratorijsko testiranje osposobljenosti za testove tumorskih markera, i općenito za klinička ispitivanja, rutinsko je u Europi i područje u nastajanju 

in the United States. New York state is prominent in advocating such research.
 
## Lista najčešće korišćenih markera 
## Preciznost i tačnost 
Potrebna preciznost i tačnost za različite analite varira: neki daju male ili umjerene promjene u koncentraciji ili aktivnosti, zbog čega je potrebna visoka tačnost i preciznost da bi bili korisni, dok drugi koji pokazuju velike razlike između normalnih i patoloških vrijednosti mogu biti od koristi čak i ako su preciznost i tačnost inferiorne. Stoga, potrebna preciznost i tačnost za dati test mogu biti različite za različite primjene, kao što su različite dijagnoze ili različite upotrebe. Ovo takođe utiče na korisni radni opseg za dati test za različite dijagnoze ili upotrebe. Svaka laboratorija treba da potvrdi preciznost i tačnost testova sa instrumentima i osobljem koje se koristi.
 
Efekt kuke visoke doze je artefakt kompleta za imunotestiranje, koji uzrokuje da prijavljena količina bude pogrešno niska kada je količina visoka. Neotkriveni efekt kuke može uzrokovati odloženo prepoznavanje tumora. Efekat kuke može se otkriti analizom serijskih razblaženja. Efekt kuke izostaje ako su prijavljene količine tumorskog markera u serijskom razrjeđenju proporcionalne razrjeđenju.
 
## Višestruki test tumorskih markera
Kao i kod drugih dijagnostičkih testova, tumorsk markeri imaju nekoliko karakteristika testa osjetljivosti i specifičnosti koje utiču na njihovu upotrebljivost:
* Nesavršena osjetljivost, što bi rezultiralo lažno negativnim testovima, tj. rezultat testa je ohrabrujući, ali rak je prisutan ili se ponovo pojavio ili je uznapredovao.
* Nesavršena specifičnost, što rezultira lažno pozitivnim testovima, tj. rak nije prisutan, ali rezultat testa ukazuje na suprotno, što rezultira nepotrebnim daljim testiranjem ili anksioznošću.
 
Kao i kod drugih testova, prediktivna vrijednost (šansa da pozitivan ili negativan rezultat predstavlja istinu) jako ovisi o vjerovatnoći prije testiranja. Prediktivna vrijednost se može povećati ako se dva ili više testova izvode paralelno. Uslov je da sami testovi imaju slične prediktivne vrijednosti.
 
Test kombinacije koje će dati preciznije rezultate su na primjer:
* Mokraćna bešika]]: CEA, Cyfra 21–1, TPA
 
## Također pogledajte
* Tumorski antigen
* Lista tipova raka
 
## Reference
## Dopunska literatura
*
 
## Vanjski linkovi
*
*
 


Kategorija:Biomarkeri