Dvonožnost

[thumb | 250px | [Noj je jedan od najbržih postojećih  dvonožaca]]
250px|thumb | Dvonožni robot ASIMO
]]
**Dvonožnost** ili bipedalnost je oblik  kretanja po tlu kada se organizam   kreće pomoću dva zadnja  uda ili zadnjih nogu, za razliku od četveronožaca (kvadripeda).  Životinja,  mašina ili druga naprava koja se  obično kreće  na  **dvonožni** način  poznata je  kao **dvonožac** ili  biped  što znači "dvije noge" (lat.  *bi* = dva + *ped* = noga). Vrste dvonožnog kretanja uključuju hod, trčanje ili skakanje. Dvonožnost obuhvataju brojne kopnene životinje i ljude.

Malo  je recentnih  vrsta  koje su uobičajeno dvonošci čiji normalni način kretanja je dvije noge. Kod   sisara, uobičajeno dvonoštvo je evoluirao više puta:  veliki kenguri (*Macropodidae*),  kenguri  štakori, kenguri  miševi, skočizec, skočimševi, pangolini i homininski majmuni, kao i razne druge izumrle grupe koje su samostalno evoluirale u pravcu dvonožnosti. U geologija|geološkom]] periodu trijas neke grupe arhosaura (grupa koja uključuje pretke  krokodila )  bilo je razvijeno dvonoštvo. Među njihovim potomcima dinosaurusima, sve rane i mnoge kasnije grupe su bile stalni ili isključivi dvonošci. Ptice su potomci  jedne grupe isključivo dvonožnih dinosaurusa.
Dvonožnost može  biti **obavezna** (obligatna), kada se životinja uvijek  kreće na ovaj način.  Ovaj položaj životinja može se pojaviti u određenom  razvojnom periodu ili  od rođenja.  Tokom evolucije živog svijeta, javlja se od početka teropodnih dinosaurusa praptica  do hominida. Recentni primjeri dvonožnih ptica su noj i pingvin.

Postoji i  **neobavezna**  (fakultativna, opcijska) dvonožnost, kada  četveronožna životinja usvoji  i dvonožni stav (gdje je, u većini slučajeva, dominantan nad drugim). U okviru ove kategorije, u prošlosti  su takvi bili neki dinosaurusi  kao  *Iguanodon*, a među recentnim oblicima takvi su neljudski  primat,  kao što su čimpanze, gorile i giboni.

Kretanje uspravno  otvaralo je  mogućnost šireg  pregleda okoline i  sticanja veće količine iskustva u životu hominina, jer su gornji ekstremiteti ovih životinja  osslobođeni za obavljanje raznih aktivnosti,  koje su strane i   teže izvodljive kod četvoronožnih  životinja.

## Teorije pojave dvonoštva u hominida 
O tome kako i zašto je dvonoštvo  evoluirlo kod ljudskih predaka, postoji najmanje dvanaest različitih hipoteza.  Poznato je, međutim da se pojavilo prije povećanja zapremine ljudskog mozga ili izrade kamenih alata. Bipedalne specijlizacije nađene su kod  australopitaka (rod *Australopithecus*) od prije oko 4.2-3.9 miliona godina.

Evolucija bipedalizma je  praćena značajnim korelativnim promjenama u kičmenom stubu,  uključujući i  uspravno kretanje naprijed, položaj velikog moždano-moždinskog spoja (*foramen magnum*), odnosno zgloba glava – kičma, gdje kse lobanja oslanja na stub koji omogućava dvonožno kretanje.
U mnoštvu teorija o porijeklu i selekcijskom favoriziranju dvonožnog uspravnog hoda nema suvišnih rasprava, jer svaka od njih ima svoju logičnost, a ne isključuje niti jednu drugu.
Najčešće se pominju slijedeće:
*Teorija prelaska u savanu (kao biotop)
*Hipoteza efikasnosti putovanja (na duže distance)
*Hipoteza o položaju pri hranjenju
*Model rezerviranja (parenje|ženki]])
*Model ranog dvonoštva hominina (tokom prehominske faze)
*Model upozorenja (aposemije)
*Model termoregulacije
*Modeli nošenja (tereta)
*Modeli gaza (u vodi)

## Reference
## Također pogledajte
*Četveronožnost
*Životinja
*Kretanje

Kategorija:Zoologija
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Kretanje