open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nika Prevc

**Nika Prevc** slovenska je skijašica-skakačica, sestra Petera, Ceneta i Domena Prevca, koji su također skijaši-skakači.

## Karijera 
U Svjetskom kupu debitovala je krajem novembra 2021. u Nižnjem Tagilu, a prvu pobjedu ostvarila je 16. decembra 2023. u Engelbergu, nadmašivši zemljakinju Emu Klinec.

U sezoni 2023/24. ostvarila je sedam pobjeda, uz četiri druga i jedno treće mjesto, uvjerljivo osvojivši veliki "Kristalni globus".

Na Svjetskom prvenstvu 2025. u Trondheimu osvojila je zlatnu medalju i na maloj i na velikoj skakaonici, postavši prva žena kojoj je to uspjelo na istom prvenstvu. Tome je dodala i srebro u mješovitim skokovima, s Klinec, bratom Domenom i Anžetom Laniškom.

Nedugo nakon Svjetskog prvenstva, u okviru turneje Raw Air, na službenom treningu u Vikersundu 14. marta 2025. dvaput je doletjela na dužinu novog svjetskog rekorda za žene – 236 m, a na uvodnom takmičenju te turneje, u Oslu, osigurala je ukupnu pobjedu u Svjetskom kupu, odbranivši titulu iz prethodne sezone, a osvojila je i samu turneju. Također je izjednačila rekord svog brata Petera po broju pobjeda u jednoj sezoni (15).

Na Zimskim olimpijskim igrama 2026. u Milanu i Cortini d'Ampezzo nosila je zastavu svoje zemlje zajedno s bratom Domenom na ceremoniji otvaranja. Na maloj skakaonici osvojila je srebrnu medalju iako je bila glavna favoritkinja za pobjedu, ali do zlata je došla u mješovitim ekipnim skokovima zajedno s Domenom te Nikom Vodan i Anžetom Lanišekom, dok je na velikoj bila treća, kompletiravši tako set medalja. Pobjedom u Lahtiju početkom marta treći put zaredom osigurala je veliki "Kristalni globus". Budući da je Domen ostvario isti uspjeh u muškoj konkurenciji, postali su prvi brat i sestra u historiji koji su u istoj sezoni osvojili Svjetski kup. Sezonu je završila pobjedom na Planici, popravivši dan ranije u probnoj seriji svjetski rekord na 242,5&nbsp;m. To joj je bila 18. pobjeda u sezoni, čime je postavila apsolutni rekord i u ženskoj i u muškoj konkurenciji.

## Lični život 
Rođena je u Kranju, u porodici Božidara i Julijane Prevc. Žive u Dolenjoj vasi. Uz tri brata ima i sestru. Otac joj vodi firmu koja proizvodi namještaj, a ujedno je i međunarodni sudija za skijaške skokove.

## Rezultati u Svjetskom kupu 
### Ukupni poredak 
### Postolja 
#### Pojedinačno 
* –  – održana samo jedna serija

#### Ekipne pobjede 
### Raw Air 
### Silvestarska turneja 
### Turneja dvije večeri 
### Ljetni Grand Prix 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt 
* Profil na FIS-u

Kategorija:Rođeni 2005.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Kranj
Kategorija:Slovenski skijaši-skakači
Kategorija:Skijaši-skakači na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 2026.
Kategorija:Osvajači zlatne medalje na Olimpijskim igrama (Slovenija)
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Slovenija)
Kategorija:Osvajači bronzane medalje na Olimpijskim igrama (Slovenija)
Ikuyo Tsukidate

**Ikuyo Tsukidate**, () rođena 15. januara 1977. u Hirakawi u Japanu, nekadašnja je japanska biatlonka. Kao i većina japanskih sportista pripadala je Oružanim snagama Japana u jedinici Tōki Sengi Kyōikutai (Tōsenkyō).

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Tsukidate je samo jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to na  ZOI 2006, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo je 51-o mjesto na ZOI 2006. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 2:45.6&nbsp;min bila sporija od francuske biatlonke Florence Baverel-Robert. U štafetnim utrkama joj je najbolji rezultat 16-o mjesto u štafeti s Tomomi Otakom, Tamami Tanakom i Kanae Meguro.

### Svjetska prvenstva 
Tsukidate je nastupila na četiri Svjetska prvenstva od SP 2003. do SP 2006, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je 19-o mjesto na SP 2003. kada je u utrci 15&nbsp;km s tri promašaja i zaostatkom od  3:47.7&nbsp;min bila sporija od pobjednice češke biatlonke Kateřine Holubcove. U ekipnim utrkama dva puta joj je najbolji rezultat 13-o mjesto na SP 2003. u štafeti s Sanae Takanom, Tamami Tanakom i Kanako Noguchi.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u takmičenjima Svjetskog kupa u biatlonu Tsukidate je imala u sezoni SK 1999/00. u finskom Lahtiju 9. marta 2000, kada je u utrci na 15&nbsp;km osvojila 74-o mjesto, s 11 promašaja i zaostatkom od 16:32.9nbsp;min iza pobjednice ukrajinske biatlonke Olene Zubrilove. Najbolji rezultati u pojedinačnoj konkurenciji joj je 26-o mjesto u sezoni SK 2003/04, 27. februara 2004. u Lake Placidu u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s jedim promašajem i zaostatkom od 1:35.2&nbsp;min bila iza pobjednice Olge Medvedceve, koja je utrku završila bez promašaja. U štafetnim utrkama je dva puta osvojila osmo mjesto: u sezoni SK 2003/04. u Breznom 21. decembra 2004. s Sanae Takano, Tamami Tanakom i Kanae Meguro; te u sezoni SK 2004/05. u Antholzu 13. februara 2000. s Megumi Emurom, Tomomi Otakom i Kanae Meguro.

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1977.
Kategorija:Biografije, Hirakawa
Kategorija:Japanski biatlonci
Kategorija:Japanski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kadri Lehtla

**Kadri Lehtla**, rođena 3. maja 1985. u Tallinnu, Estonska SSR, SSSR (danas Estonija), nekadašnja je estonska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Dvaput je nastupila na Zimskim olimpijskim igrama: 2010. i 2014. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat 43-o mjesto 2014. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 6:25.2&nbsp;min bila sporija od pobjednice, Bjeloruskinje Darje Domračeve, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama osvojila je 15-o mjesto na istim igrama u štafeti s Grete Gaim, Darijom Yurlovom i Johannom Talihärmom, kada su pretečene za jedan krug od ukrajinske štafete u sastavu: Vita Semerenko, Julija Džima, Valentina Semerenko i Olena Pidrušna.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na deset Svjetskih prvenstava od SP 2008. do SP 2021, ali nije ni jednu osvojila medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 22-o mjesto na 2012. u utrci na 15&nbsp;km, kada je s tri promašaja bila 4:38.0&nbsp;s sporija od norveške biatlonke Tore Berger, koja je završila utrku s jednim promašajem. U timskim disciplinama joj je najbolji rezultat bilo 11-o mjesto 2008. u mješovitoj štafeti s Eveli Saue, Indrekom Tobrelutsom i Jarkkom Kauppinenom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio je u sezoni 2007/08. 29. novembra 2007. u finskom Kontiolahtiju u utrci na 15&nbsp;km, kada je s devet promašaja i zaostatkom od 11:36.9&nbsp;min osvojila 97-o mjesto iza pobjednice, njemačke biatlonke Martina Beck, koja je završila utrku bez promašaja. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 14-o mjesto u sezoni SK 2012/13. u švedskom Östersundu 28. novembra 2013. u utrci na 15&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 1:52.2&nbsp;min bila sporija od češke biatlonke Gabrijele Soukalove, koja je završila utrku s dva promašaja. U ekipnim utrkama najbolji rezultat joj je dvanaesto mjesto u Holmenkollenu 15. februara 2015. u sezoni 2014/15. s Darijom Yurlovom, Kristel Viigipuu  i Johannom Talihärmom.

## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1985.
Kategorija:Biografije, Tallinn
Kategorija:Estonski biatlonci
Kategorija:Estonski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Intuitive Machines

**Intuitive Machines, Inc.** je javna američka kompanija sa sjedištem u Houstonu, Teksas. Osnovali su je 2013. Stephen Altemus, Kam Ghaffarian i Tim Crain.

Kompanija je započela lunarni program za pružanje pristupa lunarnoj površini, isporuku u lunarnu orbitu i komunikacije na lunarnoj udaljenosti. Intuitive Machines ima tri NASA ugovora, u okviru inicijative svemirske agencije Commercial Lunar Payload Services (CLPS), za isporuku tereta na površinu Mjeseca.

Nekada privatna kompanija Intuitive Machines, LLC  završila je spajanje s kompanijom za akviziciju posebne namjene, Inflection Point Acquisition Corp., u februaru 2023. i inkorporirana u državi Delaware. lunarni lender Nova-C,  i druge sisteme instrumenata za letenje.
lijevo|mini| Nova-C lunarna letjelica Intuitive Machines.

## Reference 
Kategorija:Aeronautičke tehnologije
Agnieszka Cyl

**Agnieszka Cyl**, rođena 28. februara 1984. u Jelenia Góri, kao Agnieszka  Grzybek je nekadašnja poljska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Cyl je samo jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2010, ali nije osvojila ni jednu medalju. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat bilo sedmo mjesto na u utrci na 15&nbsp;km, kada je s jednim promašajem i zaostatkom od 1:04.7&nbsp;min bila sporija od pobjednice Norvežanke Tore Berger, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama najbolji joj je rezultat 11-o mjesto u štafeti s Magdalenom Gwizdoń, Krystynom Pałka i Weronikom Nowakowska-Ziemniakovom, kada su s 3:18.0&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke ruske štafete u sastavu: Ana Bogalij, Svjetlana Slepcova, Olga Zajceva i Olga Medvedceva.

### Svjetska prvenstva 
Agnieszka Cyl je nastupila na šest Svjetskih prvenstava od SP 2008. do SP 2013, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 13-o mjesto na SP 2011. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je bez promašaja i 1:46.6&nbsp;min zaostatka bila sporija od pobjednice Magdalene Neuner. U štafetnim utrkama najbolji rezultat bilo joj je šesto mjesto na SP 2009. u  štafeti s Krystynom Guzik, Magdalenom Gwizdoń i Weronikom Nowakowskom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u takmičenjima Svjetskog kupa u biatlonu Cyl je imala u sezoni SK 2006/07. u švedskom Östersundu 1. decembra 2006, kada je u utrci na 7,5&nbsp;km osvojila 75-o mjesto, s dva promašaja i zaostatkom od 4:14.1nbsp;min iza pobjednice poljske biatlonke Magdalene Gwizdoń. Najbolji rezultati u pojedinačnoj konkurenciji joj je šesto mjesto u sezoni SK 2010/11, 4. februara 2011. u Presque Islu u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 35.7&nbsp;s bila iza pobjednice Helene Ekholm, koja je utrku završila bez promašaja. U štafetnim utrkama joj je najbolji rezultat treće mjesto u sezoni SK 2008/09. u Hochfilzenu 21. decembra 2008. s Krystynom Pałka, Magdalenom Gwizdoń i Weronikom Nowakowskom

## Privatni život 
Njena sestra Joanna Grzybek je poljska biatlonka.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1984.
Kategorija:Biografije, Jelenia Góra
Kategorija:Poljski biatlonci
Kategorija:Poljski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Faketa Salihbegović-Avdagić

**Faketa Salihbegović - Avdagić** jest bosanskohercegovačka glumica.

## Biografija 
Rođena je 14. augusta 1962. u Sarajevu. Osnovnu školu i gimnaziju je završila u Visokom, a 1986. je diplomirala na Poljoprivrednom fakuletu u Sarajevu. Glumu je diplomirala 2006. na Fakultetu humanističkih nauka u Mostaru.

Glumom se počela baviti 1978. u teatru Total u Visokom da bi 1990. postala članica ansambla Bosanskog narodnog pozorišta u Zenici gdje je ostvarila brojne uloge od kojih su neke uloga "Tife" u predstavi *Djelidba* Skendera Kulenovića, "Živke" u Gospođi ministarki Branislava Nušića, "Silvije Karver" u *Ljubavima* Geoge Washingtona Mire Gavrana, obućarke u *Čudesnoj obućarki* Federica Garcije Lorce, "Kadine" u Prokletoj avliji Ive Andrića i mnoge druge.

Ostvarila je i uspješnu filmsku i televizijsku karijeru igrajući u brojnim filmovima i serijama u Bosni i Hercegovini i u regiji. Neke od njenih najpoznatijih filmskih i televizijskih uloga su "Zlata" u Vizi za budućnost, vezirka u Haliminom putu, Hatidža u Smrti u Sarajevu i Nadica u seriji Kosti.

## Privatni život 
Udala se 1992. u Visokom za Mugdima Avdagića, koji je također glumac.

## Filmografija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
IM-2

**IM-2** je bila lunarna misija kompanije Intuitive Machines kao dio NASA -inog programa komercijalnih lunarnih usluga prevoza tereta (CLPS). Lansirana je 27. februara 2025. u 00:16:30&nbsp;UTC. Nova-C lunarna letjelica, nazvana ***Athena***, stigla je na površinu Mjeseca 6. marta 2025. u 17:28:50&nbsp;UTC. Kontakt je privremeno izgubljen tokom procesa slijetanja; kada je ponovo uspostavljen, pokazao je da letjelica nije u ispravnoj orijentaciji, jedna od dvije radio antene ne radi i da letjelica ne proizvodi dovoljno energije. Do 7. marta, Athenina snaga je bila potpuno iscrpljena i nije se očekivalo da će se probuditi, čime je misija završena.

*Athena* je dizajnirana da istraži prisustvo i količinu lunarnog vodenog leda koristeći PRIME-1, teret koji se sastoji od bušilice i masenog spektrometra. Athena je također nosila **Micro Nova Hopper** po imenu *Grace*:

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*    https://www.cnn.com/2025/02/26/science/intuitive-machines-lunar-lander-launch-spacex/index.html Texas-based company that made historic soft touchdown on the moon launches high-stakes lunar excursion
*  https://www.cnn.com/2025/03/07/science/intuitive-machines-athena-mission-concluded/index.html Lying sideways on the moon, the Athena lander is declared dead
* https://www.intuitivemachines.com/post/intuitive-machines-to-deploy-and-operate-first-lunar-communication-satellite-in-2022 https://web.archive.org/web/20210621183004/https://www.intuitivemachines.com/post/intuitive-machines-to-deploy-and-operate-first-lunar-communication-satellite-iIntuitive Machines to Deploy and Operate First Lunar Communication Satellite in 2022 n-2022
*  https://www.intuitivemachines.com/copy-of-leadership-partners https://web.archive.org/web/20210628060759/https://www.intuitivemachines.com/copy-of-leadership-partners Lunar Services – Getting Around – Extreme Lunar Surface Mobility
* https://www.intuitivemachines.com/post/intuitive-machines-and-nasa-finalize-contract-for-extreme-lunar-mobility-spacecraft Intuitive Machines and NASA Finalize Contract for Extreme Lunar Mobility Spacecraft
* 

 

* "snews1">

* "snews2">
* "mynews">
* "nasa1"> 
* "nasa2"> 
* "nasa3">

* "tc">
* "tc-2">
* "iloa">

* "advacam">
* "rovers">
* ":0">
* ":1">
* "abc-12-5-20">
* "space.com1">
* "space.com2">
* "cnn">
* "mit">}}

Kategorija:Istraživanje Mjeseca
Adžem Esir Ali

**Adžem Esir Ali** bio je osmanski arhitekt iranskog porijekla. Bio je glavni arhitekta carstva Selima I, a zatim Sulejmana I od 1519. do 1539. godine.

Postoje dvije hipoteze u vezi s arhitektom **Ali Tabrizijem**. Prva hipoteza je da je sultan Selim, nakon što su Osmanlije pobijedile u bitci kod Kaldeje (920. po Hidžri / 1514. po Kr.) i zauzeli grad Tabriz, prisilno emigrirao mnoge azerbajdžanske umjetnike i elitu u Osmansko Carstvo. Jedan od tih umjetnika bio je "Mimamar Ali Tabrizi", koji je bio poznat kao "Hadža Pir Ali, nadzornik majstora" u Safavidskoj vladi, a nakon ulaska u Osmansko Carstvo, postao je poznat kao "Adžam Alisi". Na toj se hipotezi temelji prvi dio knjige koji se bavi životom arhitekta Ali Tabrizija. Druga hipoteza je da je arhitekt Adžam Alisi izvodio arhitektonske aktivnosti u Osmanskom Carstvu prije bitke kod Kaldeja i za vrijeme vladavine sultana Bajezida II, oko 1503. godine. Mimar Ali je bio prvi poznati glavni arhitekt u Osmanskom Carstvu i također učitelj Mimara Sinana (najvećeg arhitekte islamskog svijeta).

**Arhitekt Ali** kombinirao je klasična načela osmanske arhitekture i azerbejdžanske arhitekture i koristio ih u izgradnji svojih djela, što je nazvano "kolektivni plan" i imalo široku primjenu. Istu metodu koristio je i Mimar Sinan, dodajući neke stvari, zbog bliskosti stilova Mimara Alija i Mimara Sinana, kritičari i historičari su imali poteškoća u razlikovanju nekih djela ove dvojice arhitekata, a ponekad su djela Mimara Alija ubrajali među djela Mimara Sinana. Među tim djelima su Ibrahim-pašina palača u Istanbulu i Mustafa-pašin pastirski kompleks u Gebzeu.

Danas je u Turskoj, Bosni i Bugarskoj ostalo više od 20 djela arhitekte Alija. Mimar Ali je umro u ljeto 1539. godine, a njegov mezar se nalazi ispred oltara džamije koju je o svom trošku izgradio u Istanbulu.

## Reference 
*  *The Age of Sinan*, G.Necipoglu, Princeton University Press, 2005, P-152
*  H.G. Bilmiş (2020) * Acem Ali kimdir? Osmanlı dönemi hassa baş mimarı Alaeddin Ali b. Abdullah’ın kişiliği ve mesleki kimliği üzerine bir inceleme * . Manas Sosyal Araştırmalar Dergisi, 9 (2), 1089-1100.
*  B. Dedeyev (2014) '' Osmanlı Imparatorluğunda Baş Mimarlığa Kadar Yükselen Tebrizli Mimar Ali'nin Hayatı Ve Eserleri (?-1539) ''. Journal of Turkish Studies. 2014-Volume 9 Issue 4. P.329-340. http://dx.doi.org/10.7827/TurkishStudies.6976

Kategorija:Umrli 1539.
Zlata Bartl

**Zlata Bartl** bila je bosanskohercegovačka i hrvatska naučnica za prehrambenu tehnologiju, tvorac začina Vegeta koji proizvodi Podravka iz Koprivnice.

## Biografija 
Rođena je 1920. u Slimenima, u Docu kraj Travnika. Poslije velike mature odlazi na studij u Zagreb, gdje diplomira hemiju, fiziku, matematiku i mineralogiju. Odrasla je u sarajevskoj porodici iz imućnijeg građanskog sloja. Poslije diplome vraća se u Sarajevo, gdje predaje na gimnaziji.

Nakon Drugog svjetskog rata izrečena joj je kazna od 8 godina zatvora jer je učenice vodila na izlet u Rim, te zato što je pripadala ustaškom pokretu. Nakon što je u zatvoru oboljela od tuberkuloze kičme 1946, nakon 15 mjeseci zatvora uvjetno je otpuštena iz zatvora u Zenici. Godine 1945. stradao je i njen zaručnik, koji je viđen u jednoj od kolona Križnog puta. Godine 1955. odlazi u Koprivnicu i tu počinje njen naučni rad. U Podravkinom laboratoriju nastavlja sa svojim radom, a na njezinu inicijativu 1957. počinje proizvodnja dehidratiziranih supa, a 1959. i proizvodnja "Vegete". Uspjela je oko sebe okupiti ljude koji su Vegetu uspjeli probiti na svjetsko tržište i Podravku pretvoriti u svjetski koncern.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt Zadužbine prof. Zlata Bartl
* "Samozatajna teta Vegeta stvorila Vegetu"

Kategorija:Rođeni 1920.
Kategorija:Umrli 2008.
Kategorija:Biografije, Travnik
Kategorija:Bosanskohercegovački hemičari
Kategorija:Hrvatski hemičari
Mediha Musliović

**Mediha Musliović** jest bosanskohercegovačka glumica.

## Biografija 
Rođena je 28. februara 1975. u Sarajevu gdje je diplomirala na Akademiji scenskih umjetnosti (“Kreontova Antigona”) 1998.

## Pozorište 
Glumila je u mnogim pozorišnim predstavama kao što su: “Hamlet” (Petar Veček), “Hamlet” (Dubravko Bibanović), “Hanka” (Sulejman Kupusović), “San ljetne noći” (Admir Glamočak), “Orlando Furioso” (Aleš Kurt), “Odkamen” (Dubravka Zrnčić), “Top girls” (Alma Bećirević), “Višnjik” (Petar Veček), “Revizor” (Dritero Kasapi), “Pobuna u Narodnom pozorištu” (Haris Pašović), “Kraljevo” (Gradimir Gojer), “Luda lova” (Sulejman Kupusović), “Suton” (Zoran Bečić), “Žena mog kolege” (Sulejman Kupusović), “Ćelava pjevačica” (ASU), “Velika bijela zavjera” (Aleksandar Jevđević), “Legenda o Ali-paši” (Sulejman Kupusović), “Omer i Merima” (Sulejman Kupusović), “Ponoćna igra” (Gradimir Gojer), “Gospođica Julija” (Gradimir Gojer), “Richard III” (Gorčin Stojanović), “Ožalošćena porodica” (Ahmed Imamović), “Tartif” (Nermin Hamzagić), “Elizabeta Bam” (Aleš Kurt), “Diplomac” (ASU), “Gorke suze Petre von Kant” (ASU), “Moje drugo ja” (Riad Ljutović), “Hrvatska rapsodija” (Gradimir Gojer), “Prosjačka opera” (Kokan Mladenović), “Otkrivanje žene” (Haris Pašović), “Feničanke” (Ozren Prohić), “Kralj Lear” (Diego de Brea), “Kavkaski krug kredom” (Paolo Magelli), “Sedam dana kasnije” (Gradimir Gojer), “Triptih – San/Duhovni aspekt” (Saša Peševski), “O medvjedima i ljudima” (Saša Anočić), "Car Edip" (Diego de Brea), "Hasanaginice" (Danilo Marunović). "Ivanov" (Paolo Magelli), "Moja predstava" (Branislav Trifunović), "Orestija" (Slobodan Unkovski).

## Nagrade 
* Nagrada za najbolju žensku ulogu “Joakim Fest“ (“Gospođica Julija”), 
* Nagrada publike za najbolju žensku ulogu “Viminacium Fest” (“Feničanke”), 
* Specijalna nagrada za glumačko ostvarenje "Green Montenegro Internacional Festival" ("Deset u pola"), 
* Ladies in Awards priznanje za razvoj filmske i pozorišne kulture "Žena godine 2022".

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1975.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Spisak mjesta Svjetske baštine u Iranu

Mjesta svjetske baštine Organizacije Ujedinjenih naroda za obrazovanje, nauku i kulturu (UNESCO) su mjesta od značaja za kulturnu ili prirodnu baštinu kao što je opisano u UNESCO-ovoj Konvenciji o svjetskoj baštini, uspostavljenoj 1972. Iran je prihvatio konvenciju 26. februara 1975, čime su njegova historijska mjesta postala prihvatljiva za uvrštavanje na popis. Od 2024. uključeno je dvadeset i osam lokacija u Iranu..

Prva tri mjesta u Iranu, Trg Nakše Džahan-Isfahan, Persepolis i Tchogha Zanbil, upisana su na popis na 3. sjednici Odbora za svjetsku baštinu, održanoj u Kairu i Luxoru u Egiptu 1979. Ove tri lokacije ostale su jedina uvrštena imovina Islamske Republike Iran do 2003. godine, kada je Takht-e Solejman dodan na popis. Najnoviji dodatak je Ecbatana, upisana 2024. godine.

Uz svoja upisana mjesta, Iran također navodi više od 50 lokaliteta na svom provizornom popisu.

## Mjesta Svjetske baštine 
UNESCO navodi mjesta prema deset kriterija; svaki unos mora zadovoljiti barem jedan od kriterija. Kriteriji od I do VI su kulturni, a od VII do X prirodni.

## Reference 
Kategorija:Spiskovi Svjetske baštine
Kategorija:Svjetska baština u Iranu
Etimologijski rječnik slavenskih jezika

***Etimologijski rječnik slavenskih jezika*** () za predmet ima rekonstruisanu praslavensku leksiku. Izdaje se kontinuirano od 1974. Dosad su objavljena 43 toma, što ga čini jednim od najsveobuhvatnijih rječnika na svijetu.

## Historija 
Zamišljen je 1950-ih imajući na umu neadekvatnost postojećih slavenskih etimologijskih rječnika. Od 1961. na Institutu za ruski jezik Ruske akademije nauka počele su pripreme pod vodstvom Olega Trubačova. Godine 1963. objavljeno je probno izdanje. Od samih početaka *Rječnik* izdaje Odjel za etimologiju i onomastiku Instituta za ruski jezik.

Trubačov je bio glavni urednik od 1974. do 2002, kada je preminuo. Njegovo mjesto tada je preuzeo Anatolij Žuravljov i tu je ostao do 2016. i izlaska 40. toma, koji su uredili on i Žana Varbot, koja je nastavila uređivati ​​sljedeće tomove.

## Rječnik 
Za svaku praslavensku rekonstrukciju navedena je etimologija, kao i historija etimologijskih istraživanja. Navedeni su refleksi u svim slavenskim jezicima, pa tako i srodni u drugim indoevropskim jezicima. Praslavenski naglasak i naglasna paradigma nisu rekonstruisani. Elementi praslavenske morfologije (afiksi, sufiksi) također nisu rekonstruisani. Pri pisanju rječnika korišteno je više od 2100 časopisa i knjiga. Procjenjuje se da cijeli rječnik sadrži 20.000 riječi.

## Tomovi 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* *Etimologijski rječnik slavenskih jezika. Praslavenski leksički fond* 

Kategorija:Etimologijski rječnici
Kategorija:Slavistika
Biatlonski stadion Pokljuka

**Biatlonski stadion Pokljuka** smješten je na sjeverozapadu Slovenije.

## Pozadina 
Nazvan je po istoimenoj kraškoj visoravni. Iako bi bilo pravilno pisati "*na* Pokljuki", takmičenja se jednostavno nazivaju "Svjetski kup *u* Pokljuki", a nazivi koji se koriste za stadion također slijede taj obrazac. Organizacijski odbor takmičenja je u općini Šenčur, udaljenoj 50&nbsp;km. Tokom nadmetanja većina učesnika i trenera smještena je na Bledu, koji je od stadiona udaljen 20&nbsp;km. Postoji autobuski prijevoz za sportiste, trenere i gledaoce, s obzirom na to da je malo mjesta za parkiranje neposredno na stadionu.

## Položaj 
Stadion je u srcu visoravni Pokljuka, koja je dio Nacionalnog parka Triglav u Julijskim Alpama. Smješten je u općini Bohinj. Zbog položaja iznad grada, do stadiona je teško doći pješke; putovanje automobilom ili autobusom traje 30 minuta. Objekt je na nadmorskoj visini 1345 m, najviša tačka staze je na 1378 m, a najniža na 1339 m. Može primiti do 7000 gledalaca, a uz stazu ima mjesta za još 3000 do 8000.

## Historija 
Od 1992. redovna je stanica za međunarodna takmičenja, a od 1999. i redovna stanica Svjetskog kupa. Tu su održane i obje utrke potjere u okviru Svjetskog prvenstva 1998, a domaćin potpunog prvenstva bio je 2001. Prije sezone 2009/10. borilište je uz pomoć fondova Evropske unije prošireno i pretvoreno u moderan biatlonski stadion, a uoči sezone 2016/17. obavljene su manje nadogradnje na glavnoj zgradi.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt  

Kategorija:Biatlonski stadioni
Kategorija:Stadioni u Sloveniji
Skijaški stadion Östersund

**Skijaški stadion Östersund** smješten je 2&nbsp;km sjeveroistočno od centra Östersunda, u blizini jezera Storsjön, u švedskom okrugu Jämtland. Od sezone 1992/93. redovna je stanica Svjetskog kupa u biatlonu, a služi i za takmičenja u skijaškom trčanju i orijentacijskom skijanju. U oktobru 2013. izabran je za nacionalni švedski biatlonski stadion.

## Historija 
Prvo međunarodno takmičenje u centru održano je 1970, a 1993. izgrađen je novi stadion radi održavanja važnih međunarodnih sportskih događaja. U tu svrhu uloženo je približno 12 miliona švedskih kruna u snježne topove, skijaške skakaonice, prostorije za podmazivanje skija, objekat za žiri i nove staze. Godine 1996. dodane su i prostorije za doping-kontrolu i novinare.

U okviru priprema za Svjetsko prvenstvo u biatlonu 2008. izgrađena je nova tribina sa 4000 sjedećih mjesta, a postavljeni su i rasvjeta za noćne utrke te novi telekomunikacijski sistemi. Od 2008. do 2011. izgrađene su dodatne tribine s još 2000 sjedećih mjesta te dvadesetak novih prostorija za podmazivanje skija. Tokom sezone 2014/15. izgrađen je novi novinarski centar s dodatnim prostorijama za doping-kontrolu.

U blizini stadiona izgrađen je 65 m visok toranj Arctura (lokalno poznat kao "Termosica") za centraliziranu proizvodnju tople vode, koja se akumulira u velikom spremniku od 26 miliona litara. S tornja se ​​pruža pogled od 360° na sportski centar.

## Staze 
Centar ima 89&nbsp;km uređenih staza, od čega je 29&nbsp;km pokriveno umjetnom rasvjetom. Biatlonsko strelište ima 30 mjesta za gađanje.

Staze su otvorene od novembra do aprila. Od 2007. stadion je otvoren od 1. novembra zahvaljujući snijegu koji mjesna uprava Östersunda prikuplja i skladišti u posebnim objektima.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt (arhiva)  

Kategorija:Biatlonski stadioni
Kategorija:Stadioni u Švedskoj
Vahj

**Vahj** (, pl.: () jest arapska riječ za objavu. U islamskom vjerovanju objave su Božija riječ koju su njegovi izabrani pojedinci – poznati kao poslanici– glasnici – predali čovječanstvu.

## Kur'an 
U islamu se Kur'an smatra objavom datom poslaniku Muhammedu. Riječ avha () pojavljuje se u nizu nijansi značenja, od kojih svaka ukazuje na glavnu osnovnu ideju usmjeravanja ili vođenja nekoga ili nečega.

Islamski učenjaci kažu da postoji jasna razlika između ovih vrsta vahjja i vahjja Poslaniku. Poslanici su bili veoma svjesni otkrivenja i čvrsto su vjerovali da su objave istinite i da dolaze od Boga. Riječ *vahj* izvedena je iz riječi *awha*.

U islamskoj tradiciji Kur'an 42:51 služi kao osnova razumijevanja za vahj.

Na osnovu toga islamski učenjaci su opisali tri načina na koja Božija objava može doći do njegovih odabranih pojedinaca, posebno do poslanika.

Nadahnuta poruka – ne riječ nego ideja – može ući u srce odabranih pojedinaca bilo u stanju svijesti ili u snu.
Drugi način je, kako se kaže, riječ koju osoba s kojom se razgovara, na primjer, čuje iza vela (indirektno). Primjer bi bili Musa i gorući grm. U islamskom vjerovanju, slijed božanske objave došao je do kraja s Muhamedom.

## Način spuštanja 
Kad je riječ o objavi koju je primio Muhammed, muslimanski izvori spominju različite načine na koje vjeruju da mu je objava došla. Usmani je sažeo pet načina porijekla. Uobičajeni način je bio da bi Muhammed čuo zvuk poput "zvona zvona" nakon čega je pronašao poruku urezanu u njegovo pamćenje. Ponekad bi Džibril dolazio u ljudskom obliku, najčešće Dihjah al-Kalbi. U dva slučaja Džibril se pojavio u svom pravom obliku. Vjeruje se da je jednom, u noći Miradža, Muhammed imao direktan razgovor sa Bogom. U petom modusu, Džibril bi dopustio da objava uđe u Muhammedovo srce.

## Također pogledajte 
* Kur'an
* Tefsir

## Reference 
## Dodatna literatura 
* Tamer, Georges, *Revelation,* in Muhammad in History, Thought, and Culture: An Encyclopedia of the Prophet of God (2 vols.), Edited by C. Fitzpatrick and A. Walker, Santa Barbara, ABC-CLIO, 2014, Vol. II, pp.&nbsp;524–527. .
* 
* *1000 Qudsi Hadiths: An Encyclopedia of Divine Sayings*; New York: Arabic Virtual Translation Center; (2012) 

Kategorija:Kur'an
Kategorija:Islamska terminologija
Anita Memović

**Anita Memović Kajasa** jest bosanskohercegovačka pozorišna, filmska i televizijska glumica.

Diplomirala je na Akademiji scenskih umjetnosti u Sarajevu na Odsjeku za glumu u klasi prof. Aleksandra Jevđevića.

## Filmografija 
### Televizijske i filmske uloge 
### Predstave 
* *Nužne mete*
* *Dantonova smrt*
* *Meštar Pathelin*
* '''''Nem'reš pobjeć od nedjelje'''*
* *Tamo – vamo*
* *SOS Usamljena srca'''*
* *Mali nauk o životinjama*
* *Neverending story*
* *U potrazi za Djeda Mrazom*
* *Čarobna lampa*
* *Avanture Snješka Bijelića*
* *Bajka o bajkama*
* *Tigriček*
* *Beskrajna priča*
* Olovni vojni
* *Ježeva kučica''

### Sinhronizacija 
## Nagrade 
* Nagrada za animaciju za ulogu ježa, LUT FEST

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1977.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Zenica
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Šefika Korkut-Šunje

**Šefika Korkut-Šunje** bila je jugoslavenska i bosanskohercegovačka pozorišna i televizijska glumica.

## Biografija 
Rođena je 1932. u Travniku. Prvobitno je glumila dvije godine u Hrvatskom narodnom pozorištu Šibenik. U Bosanskom narodnom pozorištu Zenica igrala je od 1956, penzionisala se 30. marta 1991, ali i dalje nastavila da glumi u ratnim predstavama (mnoge sa kolegom i prijateljem Žarkom Mijatovićem, npr. "Božićna priča") kao i poslije rata u predstavama i na televiziji (glumila je Rahimu u Vizi za budućnost 2005—06, te babu u Crnoj hronici 2006). Ima diplomu sarajevske glumačke srednje škole, a na audiciju se prijavila kao 18-godišnjakinja. U karijeri je, između ostalih, utjelovila uloge — kako ih sama izdvaja — Koštana, Glorija (Marinković), Amanda (Staklena menažerija); također je glumila dadilju u nagrađivanoj drami *Sveti Sava* Siniše Kovačevića (režija: Vladimir Milčin). Režirala je omladinsku predstavu *Bošnjačka svadba*, izvedenu u organizaciji BZK Preporod u Švicarskoj, kao i još nekolicinu predstava. Sa prijateljcama je organizovala radionice.

### Privatni život 
Porodica joj potiče od Korkuta iz Travnika. Otac joj se zvao Hamdija i za razliku od svoje braće radio je svjetovne poslove. Majka je iz porodice Arnautovića i u srodstvu je sa uticajnim Zeničaninom Ezherom Ezom Arnautovićem (po kojem zenički bulevar danas nosi ime); poginula je 1944. u granatiranju Travnika od Saveznika, dok je ona imala 11 godina. Korkut-Šunje je imala talenat za pjevanje, a učestvovala je i na priredbama (i tako otkrila poziv za audiciju). Nadimak joj je Fika. Imala je  jednu kćerku i unuka.

Preminula je 17. februara 2022. u Zenici.
* Nagrada Grada Zenice
* Nagrada za životno djelo "Adem Čejvan" 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1932.
Kategorija:Umrli 2022.
Kategorija:Biografije, Travnik
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Vedrana Božinović

**Vedrana Božinović** jest bosanskohercegovačka filmska, televizijska i pozorišna glumica i novinarka.

## Biografija 
Rođena je u Sarajevu 25. aprila 1976. Godine 1998. je diplomirala na Akademiji scenskih umjetnosti u Sarajevu, te je 2005. magistrirala na Univerzitetu Essex u Londonu, na odsjeku za glumu. Od 2007. članica je drame Narodnog pozorišta Sarajevo. U tom pozorištu je ostvarila uloge u predstavama *Omer i Merima*, *Prosjačka opera*, *Jedan čovjek dva šefa*, *Zločin na kozijem otoku*, *San ljetnje noći* i mnogim drugim. Ostvarila je brojne uloge na filmu (Savršeni krug, Nebo iznad krajolika, Naša svakodnevna priča) i u televizijskim serijama (Viza za budućnost, Lud, zbunjen, normalan, Žene s broja 13). Na 39. Pozorišnim igrama u Jajcu dobila je nagradu za najbolju dramaturgiju. Jedno vrijeme se bavila i novinarstvom, pisala je kolumne za magazin Gracija.

### Privatni život 
Bila je u braku sa glumcem Aleksandrom Seksanom, od koga se razvela 2018.

## Filmografija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1976.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Vanessa Glođo

**Vanessa Glođo** jest bosanskohercegovačka glumica. Najpoznatija je po ulogama u filmovima *U zemlji krvi i meda* (2011) i *Ja sam iz Krajine, zemlje kestena* (2013).

## Biografija 
Rođena je u Sarajevu. Tokom rata, ranjena je u nogu snajperskom vatrom.

## Filmografija 
### Film 
### Televizija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1974.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Milena Vasić Ražnjatović

**Milena Vasić** jest srbijanska pozorišna, televizijska i filmska glumica i TV voditeljica.

## Biografija 
Rođena je u Beogradu 3. maja 1977. gdje je završila muzičku školu i gimnaziju. Glumu je diplomirala na Fakultetu dramskih umjetnosti u Beogradu, a zatim upisala magistarske studije. Veliki broj uloga je ostvarila u Jugoslovenskom dramskom pozorištu, čiji je član i u kome igra glavne uloge: Koštanu, Andromahu, Zlatokosu, Aju, Elviru, Evicu. Za ulogu u filmu *Konji vrani* 2007. je nagrađena nagradom za najbolju žensku epizodnu ulogu. Pored uloga u pozorištu, televizijskim serijama i filmovima snima šou program *Dama bez blama*. Voditeljica je kviza *Totalni obrt* koji se emituje na televizijskom kanalu Nova.

## Filmografija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1977.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Beograd
Kategorija:Srbijanske glumice
Vladimir Antolek

**Vladimir Antolek** (Zagreb, 22. juni 1905. – Sarajevo, 2. juli 1988.) bio je hrvatski, jugoslavenski i bosanskohercegovački violončelist i muzički pedagog. Porijeklom je iz varaždinske porodice Antolek Orešek.

## Biografija 
Nakon završene klasične gimnazije, koju je pohađao u Zagrebu, upisao se na Pravni fakultet i Visoku školu Muzičke akademije također u rodnom gradu gdje je 1930. diplomirao violončelo kod profesora Umberta Fabbrija postigavši nagradu "*Vjekoslav Klaić*" Hrvatskoga glazbenog zavoda. Kao plodni umjetnik afirmirao se za studije na zagrebačkoj Muzičkoj akademiji 1922. kao član orkestra Zagrebačke filharmonije, 1925. kao član orkestra i opere Hrvatskog narodnog pozorišta u Zagrebu, te 1927. kao član prvog orkestra i kvinteta Radio-stanice Zagreb. Usavršavanje je nastavio od 1931. kao francuski stipendist u Parizu na *École Normale de musique.* Pod vodstvom P. Casalsa i njegova asistenta D. Alexaniana upoznao se sa modernom tehnikom violončela. Naročito su bili zapaženi nastupi s kvartetom pariških jugoslavenskih studenata (Lj. Špiler, K. Rupel. D. Ilin i V. Antolek) u Parizu i drugim francuskim gradovima (Châteauroux, Lyon, Marseille, Nice, Poitiers ) od 1931. od 1935. Taj kvartet je značajno doprinio afirmaciji jugoslavenske muzičke kulture u inostranstvu. Poslije je osnovao vlastiti gudački kvartet u Parizu, u kojem je prvu violinu svirao njegov sin Charles, student pariškog konzervatorija. U to vrijeme živio je u Parizu i unutrašnjosti Francuske sve do dolaska u Sarajevo, gdje je djelovao i predavao na Muzičkoj akademiji Sarajevo od 1957. do odlaska u penziju 1976. godine, i to kao redovni profesor violončela, metodike violončela i kamerne muzike. Kao član kvarteta (1947–1950) i klavirskog trija, te kao solist nastupao je u Parizu, Nancyju, Metzu, i Zürichu. Ističe se kao interpret djelâ jugoslavenskih kompozitora (A. Lavrin, M. Pozajić, R. Radica, D. Škerl, B. Trudić), od kojih su mnoga u njegovoj interpretaciji doživjela prve izvedbe. Za svoj rad nagrađen je 1976. godine Spomen-diplomom Muzičke akademije u Sarajevu.

## Reference 
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Rođeni 1905.
Kategorija:Umrli 1988.
Kategorija:Muzička akademija u Sarajevu
Kategorija:Hrvatski violončelisti
Kategorija:Bosanskohercegovački violončelisti
Kategorija:Jugoslavenski violončelisti
Jana Stojanovska

**Jana Stojanovska** jest makedonska glumica. Široj javnosti postala je poznata nakon osvajanja tutule za najljepšu djevojku na takmičenju "Mis Makedonije" 2007.

## Biografija 
Jana potiče iz glumačke porodice. Njen dedo po majci bio je jugoslavenski glumac Aco Jovanovski, a otac Nenad Stojanovski. Njena majka Silvija, kao i mlađa sestra Ana, također su glumice.

Roditelji su je sa sedam godina upisali u muzičku školu - odsjek za klavir. Poslije 4. razreda je nastavila samostalno da svira i komponuje. Nakon srednje škole upisala je glumačku akademiju u Sofiji, da bi kasnije diplomirala u rodnom Skoplju. Po završetku studija, nastupala je u pozorištu, a zarađivala je i od snimanja televizijskih reklama. U međuvremenu je, 2007. pobijedila na takmičenju za izbor najljepše djevojke u Makedoniji.

Pojavila se u filmovima *Kao da me nema* (2010), *Soba sa klavirom* (2013) i *Čovek koji ne beše tamo* (2017).
Kako je njena baka po ocu poreijeklom iz Srbije, Stojanovska se pojavila na kastingu za seriju Dragana Bjelogrlića *Senke nad Balkanom*. U ovom ostvarenju tumači ulogu Jovane, dok njenog partnera igra Gordan Kičić.

## Filmografija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1985.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Skoplje
Kategorija:Makedonske glumice
Marija Pikić

**Marija Pikić** jest bosanskohercegovačka glumica.

## Biografija 
Rođena je 1989. u Trebinju. Diplomirala je glumu na Akademiji umjetnosti u Banja Luci. Na početku studija dobila je prvu filmsku ulogu u filmu *Neprijatelj* Dejana Zečevića. Od tada je ostvarila značajne uloge u filmovima i TV-serijama, koje su joj donijele brojne nagrade i priznanja. Sa filmom *Djeca* Aide Begić doživjela je značajan uspjeh. Film je osvojio specijalnu nagradu žirija u selekciji Un Certain Regard na Kanskom filmskom festivalu, a za ulogu u tom filmu dobila je Srce Sarajeva za najbolju glumicu na Sarajevo Film Festivalu. Osvojila je nagradu za najbolju glumicu na 12. Festivalu Mediteranskog filma u Briselu, u Belgiji i nagradu "Angela" Evropskog filmskog festivala u Kilkeniju u Irskoj. Ostvarila je još nekoliko značajnih filmskih uloga, kao što su uloge u filmovima *Sa mamom*, *Sizif K.* i *Meso*, sarađujući sa bosanskohercegovačkim i srpskim rediteljima i glumcima. Publici je poznata i po ulogama u popularnim TV serijama, kao što su *Lud, zbunjen, normalan*, *Kriza* i *Konak kod Hilmije*.

## Filmografija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1989.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Trebinje
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Marija Vicković

**Marija Vicković** jest crnogorska i srbijanska glumica.

## Biografija 
Rođena je u Titogradu 18. decembra 1980. Glumu je diplomirala na Fakultetu dramskih umjetnosti u Beogradu, u klasi profesora Predraga Bajčetića. Sa njom su studirali Sloboda Mićalović, Ana Franić, Katarina Radivojević, Miloš Anđelković, Leana Vučković, Zorana Bećić, Miodrag Fišeković, Nenad Maričić, Branislav Tomašević i Miloš Vlalukin. Tokom treće godine studija postala je članica Narodnog pozorišta u Beogradu. Poslije 22 godine u NP u Beogradu, 2024. postaje članica Jugoslavenskog dramskog pozorišta. Godine 2008. upisala je postdiplomske studije Actor studio Lee Strasberg u New Yorku.

## Priznanja 
* Pozorišna nagrada Vršačka pozorišna jesen za ulogu Ifigenije u istoimenoj predstavi.
* Nagrada Zlatna mimoza za ulogu u filmu Pogled sa Ajfelovog tornja, na filmskom festivalu u Herceg Novom.
* Javna Pohvala, po odluci Upravnog odbora, za rezultate u radu od izuzetnog i posebnog značaja za uspješnu aktivnost Narodnog pozorišta u Beogradu za sezonu 2010/2011.

## Filmografija 
### Film 
### Pozorišne predstave 
## Bilješke
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1980.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Podgorica
Kategorija:Crnogorske glumice
Ivana Dudić

**Ivana Dudić** srbijanska je glumica.

## Biografija 
Rođena je 9. jula 1991. u Beogradu. Odrastavši uz oca mađioničara, Ivana se odmalena interesovala za tu oblast. Iako je prvobitno više želio da ga naslijedi sin, otac je pristao da podučava Ivanu trikovima, te se sa sedam godina intenzivno bavila scenskom magijom. Sa devet godina postala je vicešampionka Balkana po prvi put. Kasnije je upisala glumu na Fakultetu dramskih umjetnosti u Beogradu.

Diplomirala je u klasi profesora Vladimira Jevtovića i asistenta Srđana J. Karanovića. Sa njom su studirali Iva Kevra, Jovana Gavrilović, Jelisaveta Karadžić, Brankica Sebastijanović, Anita Stojadinović, Miloš Đurović, Stefan Radonjić, Dušan Matejić i Bogdan Bogdanović.

Prvu ulogu ostvarila je u seriji *Urgentni centar* (2014), da bi se tokom naredne godine pojavila u ostvarenjima *Bićemo prvaci sveta*, *Jedne letnje noći* i *Čizmaši*. U kriminalističkoj TV-seriji *Ubice mog oca* od 2016. je tumačila lik policajke Milanke. U drugoj sezoni telenovele *Istine i laži* tumači lik Une Radović, od 2018. Bavi se i sinhronizacijom crtanih filmova.

## Filmografija 
### Pozorišne predstave 
### Sinhronizacija 
### Spotovi 
* *Odlaziš?* — Ničim izazvan (2016)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1991.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Beograd
Kategorija:Srbijanske glumice
Marijana Mikulić

**Marijana Mikulić** jest bosanskohercegovačka i hrvatska pozorišna, televizijska i filmska glumica, koja živi i radi u Zagrebu.

## Biografija 
Rođena je 6. decembra 1981. u Mostaru. Diplomirala je glumu 2008. na Akademiji dramske umjetnosti u Zagrebu. i Andriju 18. novembra 2013.

## Filmografija 
### Film 
### Televizija 
### Pozorište 
### Sinhronizacija 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1981.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Mostar
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Kategorija:Hrvatske glumice
Minakari

mini|Primjer Meenakarija iz Irana.
**Minakari** ili **Meenakari** (*perzijski: میناکاری*) je proces farbanja i bojenja površina metala i keramičkih pločica putem emajliranja, a potječe iz safavidskog Irana. Prakticira se kao oblik umjetnosti, a komercijalno se proizvodi uglavnom u Iranu, Indiji, Afganistanu i Pakistanu. Minakari umjetnost obično uključuje zamršene dizajne (uglavnom koristeći geometrijske oblike i uzorke), a primjenjuje se kao dekorativni element na posuđu, posudama, vazaama, okvirima, ukrasnim predmetima i nakitu.

## Etimologija 
Riječ Minakari je složenica, sastavljena od riječi mina i kari. Mina je ženska varijacija riječi minu, što znači raj ili nebo. Kari znači učiniti ili staviti nešto na nešto drugo. Zajedno, riječ Minakari znači staviti raj na predmet.

## Historija 
mini|Meenakaari umjetnost iz Irana
mini|Meenakaari umjetnost iz Irana
Umjetnost emajliranja metala u dekorativne svrhe može se pratiti unazad do Partskog i Sasanidskog perioda iranske historije. Međutim, precizan ukrasni rad kakav danas viđamo može se pratiti do Safavidskog Irana oko 15. stoljeća. Moguli su ga donijeli u Indiju i usavršili tehniku, čineći dizajne primijenjene na predmetima složenijima. Ovaj zanat je dosegao svoj vrhunac u Iranu tokom osamnaestog i devetnaestog vijeka. U dvadesetom vijeku, iranski majstori specijalizirani za meenakari pozivani su u druge regione kako bi pomogli u obuci lokalnih zanatlija. U Indiji, Rajasthan i Gujarat su najpoznatiji po svojim minakari artefaktima i nakitu.

## Proces 
Proces obično uključuje spajanje obojenog praškastog stakla na podlogu (metal, staklo ili keramiku) kroz intenzivnu toplinu (obično između 750 i 850 stepeni Celzijusa). Prah se topi i stvrdnjava u glatki, izdržljiv, staklasti sloj na metalu, staklu ili keramici.

## Također pogledajte 
* Umjetnost Irana

## Reference 
Kategorija:Keramička umjetnost
Kategorija:Umjetnost u Iranu
Turci na Kosovu

**Turci na Kosovu** () su stanovnici Kosova koji se deklarišu kao pripadnici turske zajednice. Na Popisu stanovništva iz 2024. na Kosovu živjelo ih je 19.419.

Turci su na ovom prostiru prisutni još od uspostavljanja osmanske vlasti u 14. vijeku. Na Kosovu postoji značajan broj objekata osmanskog nasljeđa, posebno džamija i hamama. U općini Mamuša kod Prizrena, Turci su većinsko stanovništvo, ali najveći broj Turaka živi u Prizrenu. U Prištini ima također značajan broj pripadnika turske zajednice.

Dan državnog suvereniteta Turske 23. april je zvanično priznat kao dan Turaka na Kosovu.

## Također pogledajte 
* Turci u Bosni i Hercegovini

## Reference 
Kategorija:Turci
Kategorija:Etničke grupe Kosova
Odysee

**Odysee** je američka decentralizirana platforma za razmjenu videa izgrađena na blockchainu – LBRY. Pozicionira se kao alternativa glavnim sajtovima za razmjenu videa (kao što je YouTube), ali s naglaskom na slobodi govora i decentralizaciji.

Platforma omogućava korisnicima da uploaduju, dijele i unovčavaju video zapise putem kriptovalute, uz održavanje postojanosti sadržaja putem peer-to-peer mreže.

## Istorija 
Stranica je osnovana 2020. by Julian Chandra.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Kategorija:Veb-sajtovi
Kategorija:Osnivanja u 2020.
Srbi na Kosovu

**Srbi na Kosovu** () su stanovnici Kosova koji se deklarišu kao pripadnici srpske zajednice. Na Popisu iz 2024. na Kosovu ih je živjelo 53.021, od čega je 16.369 procjena a ostali su popisani. Srbi predstavljaju najveću manjisku zajednicu na Kosovu.

Prisutni su na Kosovu od 6. i 7. vijeka doseljavanjem slavenskih plemena na ovo područje. Srpska zajednica je pravoslavne vjere i Srpska pravoslavna crkva i danas ima bitnu ulogu u srpskom identitetu. Velika vrijednost se pridaje velikom broju manastira i crkava izgrađenihn u 13. i 14. vijeku, naročito preseljenju arhiepiskopa SPC iz Žiče u Peći krajem 13. vijeka. Mnoge crkve i manastiri na Kosovu se smatraju važnim dijelom srpske kulturne baštine (Visoki Dečani, Gračanica, Pećka patrijaršija, Bogorodica Ljeviška).

Srpska zajednica je podijeljena između sjevernog i južnog Kosova. Najveće srpske zajednice žive u četiri sjeverne općine (Leposavić, Zvečan, Zubin Potok i Sjeverna Mitrovica), dok u južnim najvećim dijelom u općinama Gračanica, Štrpce, Parteš i Ranilug. Manje skupine Srba se južno od rijeke Ibar mogu naći širom Kosova, posebno u centralnom i istočnom Kosovu.

Srpski jezik je pored albanskog službeni jezik na Kosovu.

## Također pogledajte 
* Srbi u Bosni i Hercegovini

## Reference 
Kategorija:Srbi
Kategorija:Etničke grupe Kosova
Janjevci

**Janjevci** () su hrvatska manjina na Kosovu. Ime su dobili po mjestu Janjevu kod Prištine, gdje većina njih i živi. Smatra se da na prostoru Kosova žive još od 14 vijeka i da potječu od trgovaca i rudara iz Dubrovnika i obližnje Bosne i Hercegovine.

U Janjevu je ostalo oko 200 Hrvata, dok ih je u Letnici kod Vitine samo oko 40 i to sve starije životne dobi. Prema popisu iz 1991. godine na Kosovu je bilo 8.800 Hrvata, a prema procjeni iz 1998. samo  1.800.

Nekoliko objekata hrvatske kulturne baštine, uglavnom crkava, ostalo je na Kosovu, uključujući crkvu Svetog Nikole u Janjevu. Zajednicu je zvanično priznala Vlada Kosova 2011. godine. Najmanja je zajednica na Kosovu.

## Također pogledajte 
* Karaševski Hrvati
* Hrvati u Bosni i Hercegovini

## Reference 
Kategorija:Hrvati
Kategorija:Etničke grupe Kosova
Kategorija:Etničke grupe Hrvatske
Kategorija:Južni Slaveni
Kategorija:Slavenski narodi
Romi na Kosovu

**Romi na Kosovu** () su stanovnici Kosova koji se deklarišu kao pripadnici romske zajednice. Na  Popisu iz 2024. ih je živjelo 8.730.

Najvećim dijelom žive u Prizrenu, zatim Gračanici, Peći i Južnoj Mitrovici. Manjih skupina Roma ima diljem Kosova.

Smatra se da su Romi potomci migranata iz srednje Indije. Najveći dio migracije Roma u ovu regiju dogodio se u 14. i 15. vijeku. Romska zajednica dijeli kulturne i socio-ekonomske sličnosti sa zajednicama Egipćana i Aškalija. Međutim, Kosovo kroz svoje zakonodavstvo i institucije priznaje ove zajednice kao posebne.

Međunarodni dan Roma 8. april priznat je kao zvanični Dan sjećanja na Kosovu.

## Također pogledajte 
* Aškalije i balkanski Egipćani
* Romi u Bosni i Hercegovini

## Reference 
Kosovo
Kategorija:Etničke grupe Kosova