Oleanan

**Oleanan** je prirodni triterpenoid, koji se bično se nalazi u drvenastim angiospermima i kao rezultat toga se često koristi kao pokazatelj prisustva ovih biljaka u evidenciji fosila. Član je oleanoidne serije koja se sastoji od pentacikličkih triterpenoida (poput beta - amirina i takserola) kod kojih su svi prstenovi šesteročlani. 

## Struktura 
Oleanan je pentaciklički triterpenoid, klasa molekula sastavljena od šest povezanih jedinica izoprena. Imenovanje i prstenastih struktura i pojedinačnih atoma ugljika u oleananu je isto kao u steroid ima. Kao takav, sastoji se od A, B, C, D i E prstena, a svi su šesteročlani. 

Struktura oleanana sadrži brojne različite metilne skupine koje variraju orijentacijom između različitih oleanana. Naprimjer, u 18-alfa-oleananu, metilna grupa okrenuta je prema dolje za 18. atom ugljika, dok 18-beta-oleanan sadrži metilnu skupinu okrenuću prema gore na istoj poziciji.

Važno je napomenuti da je činjenica da su A i B prstenovi oleanane strukture identični onima hod hopana. Kao rezultat, obje molekule proizvode fragment m / z 191. Budući da se ovaj fragment često koristi za identifikaciju hopana, oleanan se može pogrešno identificirati u analizi hopana.

## Sinteza 
Kao i drugi triterpenoidi, nastaju iz šest kombiniranih izoprenskih jedinica. Ove jedinice izoprena mogu se kombinirati na više različitih načina. Kod eukariota (uključujući biljke) taj je put mevalonat (MVA). Za stvaranje steroida i drugih triterpenoida, izoprenoidi se kombiniruju u prekursor poznat kao skvalen, koji se zatim podvrgava enzimskoj ciklizaciji za proizvodnju različitih  triterpenoida, uključujući oleanane.

Jednom kada se oleanani pređu u stijene ili sedimente, bit će podvrgnuti dodatnim izmjenama prije nego što se izmjere.

## Merenje u uzorcima stijena 
Oleanani se mogu identificirati u ekstraktima iz uzoraka stijena (ili biljaka) pomoću GC/MS. GC/MS je gasni hromatograf spojen sa masenim spektrometrom. Uzorak se prvo ubrizgava u sistem, a zatim prolazi kroz romatografsku kolonu. Koliko brzo se materijal kreće kroz hromatografski stuac ovisi o tome koliko dugo provede u svakoj od dvije faze tamo. Spojevi koji više razdvajaju u pokretnu fazu kretat će se brže za razliku od spojeva koji je više dijele u stacionarnu fazu. Rezultat toga je odvajanje različitih organskih molekula na osnovu njihovog vremena zadržavanja u GC.

Nakon odvajanja od GC, spojevi se zatim mogu analizirati masenim spektrometrom. Svaki spoj će sadržavati karakteristični maseni spektar, na osnovu fragmenata na koji se dijeli tokom ionizacije u masenom spektrometru. To znači da GC ne može samo da odvaja različite vrste molekula, već ih može i prepoznati.

Kao što je gore spomenuto, oni imaju karakteristični fragment mase na m / z = 191, pa će se pojaviti u istom odabranom ionskom hromatografu (SIC) kao hopani. Ovo  može pomoći da se identificiraju u GC / MS skupovima podataka.

## Upotreba kao  kao biomarkera 
Oleanane je identifikovan kao spoj u modernim angiospermima.

Zbog toga je njegovu prisustvo u  fosilima, korišteno je za praćenje angiosperma kroz fosilne zapise. Na +primjer, otkriveno je da je omjer 18-alfa-oleanana + 18-beta-oleanane: 17-alfa-hopan u ekstraktima stijena (i pridruženi petroleji / ulja) u korelaciji (barem široko) s prisutnošću angiosperma u fosilnim zapisima. U ovom istraživanju, kombinacija alfa i beta-oleanana korištena je kao indikator za prisustvo angiospermi. Normalizirani su u hopanima, koji su široko prisutni u gotovo svim ekstraktima stijena koji dolaze iz nafte. Nadalje, pretpostavlja se da će, zbog strukturne sličnosti hopana i oleanana, slično djelovati na različite vremenske procese koji degradiraju prisutne biomarkere. Kao takav, omjer hopana i oleanana trebao bi biti sličan početnom omjeru, a na njega ne utiču procesi koji se javljaju u stijeni nakon fosilizacije.

Došlo je do određenog kašnjenja u prihvaćenim povećanjima taksonomske diverzifikacije angiospermija (koja su se dogodila sredinom krednogperioda) i povećanju koncentracija oleanana u fosilnom zapisu (što se dogodilo u kasnoj kredi ili čak i poslije). To bi moglo biti posljedica niza faktora, od kojih je jedan da su rane krhke angiosperme bile više zeljaste nego drvenaste i da su se drvenaste angiosperme pojavile tek nakon daljnje taksonomske diverzifikacije.

Konačno, studija je uvela ideju o „oleananskom parametru“, koji bi se mogao koristiti u procjeni unosa angiospermi u naftne izvore. To sa svoje strane daje neku predodžbu o starosti  određenih naftnih izvora.

U skladu s tim, prisustvo angiospermi možda nije jedino što utječe na sadržaj oleanana u sedimentima, ekstraktima stijena i nafte. Naprimjer, postoje dokazi da kontakt s morskom vodom tokom procesa ranog taloženja može povećati koncentraciju oleanana u zrelom sedimentu. Ovaj dokaz proizlazi iz činjenice da su različiti pokazatelji utjecaja na more (omjeri stena C27 / C29, promjene elementarnog sastava u smjeru nizvodno koje su indikativne za infiltraciju vode u sustav i homofanski indeks). Uprkos tome, još uvijek nije jasno kako uticaj mora pojačava ekspresiju oleanana (na taj način povećava uočenu koncentraciju). Neke ideje uključuju promjene u pH, Eh i mikrobnom okruženju koje dolaze s interakcijom s morskom vodom.

## Reference
Kategorija:Triterpeni
Kategorija: Policiklički ugljikovodici
Kategorija:Organska hemija