open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
STX3

**Sintaksin 3**, znan i kao **STX3**, jest protein  koji je kod ljudi kodiran genom **STX3** sa hromosoma 11.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 289 aminokiselina, a molekulska težina  33.155 Da.
Mutacije u sintaksinu 3 uzrokuju bolest inkluzije mikrovilusa.

## interakcija 
Pokazalo se da sintaksin 3  ima interakcije sa Snap-25, SNAP23 i SNAP29.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
Kategorija:Geni na hromosomu 11
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
STX5

**Sintaksin-5** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom ** STX5**  sa hromosoma 11.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 355 aminokiselina, a molekulska težina  39.673 Da.

1020304050
MIPRKRYGSKNTDQGVYLGLSKTQVLSPATAGSSSSDIAPLPPPVTLVPP
PPDTMSCRDRTQEFLSACKSLQTRQNGIQTNKPALRAVRQRSEFTLMAKR
IGKDLSNTFAKLEKLTILAKRKSLFDDKAVEIEELTYIIKQDINSLNKQI
AQLQDFVRAKGSQSGRHLQTHSNTIVVSLQSKLASMSNDFKSVLEVRTEN
LKQQRSRREQFSRAPVSALPLAPNHLGGGAVVLGAESHASKDVAIDMMDS
RTSQQLQLIDEQDSYIQSRADTMQNIESTIVELGSIFQQLAHMVKEQEET
IQRIDENVLGAQLDVEAAHSEILKYFQSVTSNRWLMVKIFLILIVFFIIF
VVFLA

## Interakcije 
Pokazalo se da STX5 ima  interakcije sa:

* BET1L, 
* GOSR1, 
* GOSR2, i
* USO1.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
Kategorija:Geni na hromosomu 11
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
Nabd

**Nabd** je arapska novinska kompanija, osnovana 2012. godine, sa sjedištem u Dubaiju i uredima u UAE, Kuvajtu, Saudijskoj Arabiji, Egiptu i Jordanu. Nabd ima arapski sadržaj od 1.500 izdavača, uključujući lokalne izdavače na Bliskom istoku i sjevernoj Africi, međunarodne izdavače i TV kanale. Nabd je trenutno dostupan kao mobilna aplikacija na iOS i Android uređajima i na webu putem portala Nabd.com. Od marta 2022., kompanija tvrdi da je njena platforma dostigla preko 25 miliona korisnika mjesečno.

## Istorija 
Nabd su 2012. godine osnovali Abdur-Rahman El-Sayed. Dana 23. oktobra 2012, Nabd je objavljen za iOS uređaje. 7. oktobra 2013. Nabd je objavljen za Android uređaje.

U junu 2018. Nabd je dodao namjensku sportsku rubriku s rezultatima fudbalskih utakmica uživo, rasporedima i rasporedima.

U aprilu 2019. Nabd je pokrenuo funkciju live streaminga koja uključuje lokalne i međunarodne kanale.

U avgustu 2019. Nabd je postao dostupan na webu putem portala Nabd.com.

## Reference 
Kategorija:Kompanije
Društveno raslojavanje

[alt=Social stratification. Prince William and Catherine, Duchess of Cambridge, aboard the royal barge during the 2012 Diamond Jubilee celebrations for Queen Elizabeth II. Social stratification is physicalised in the distance between the royals on the boat and public on the River Thames' bank.|mini|350x350piksel| **Društvena stratifikacija** . [Princ William, vojvoda od Cambridgea|Princ Vilijam i Ketrin, vojvotkinja od Kembridža, na kraljevskoj barži tokom proslave dijamantskog jubileja 2012. za kraljicu Elizabetu II. Društveno raslojavanje se fizikalizira u udaljenosti između kraljevske porodice na brodu, vojske na njihovoj strani i javnosti na obali rijeke Temze .]]
**Društveno raslojavanje** se odnosi na kategorizaciju društva u grupe na osnovu socioekonomskih faktora kao što su bogatstvo, prihod, rasa, obrazovanje, etnička pripadnost, pol, zanimanje, društveni status ili izvedena moć (društvena i politička). Kao takva, stratifikacija je relativni društveni položaj osoba unutar društvene grupe, kategorije, geografske regije ili društvene jedinice.  

U modernim zapadnim društvima, društvena stratifikacija se tipično definiše u terminima tri društvene klase: viša klasa, srednja klasa i niža klasa; zauzvrat, svaka klasa se može podijeliti na gornji sloj, srednji sloj i donji sloj. Štaviše, društveni sloj se može formirati na osnovu srodstva, klana, plemena, kaste, ili svo četvero.

Kategorizacija ljudi po društvenom sloju najjasnije se javlja u složenim državnim, policentričnim ili feudalnim društvima, pri čemu su potonja zasnovana na društveno-ekonomskim odnosima među klasama plemstva i klasama poljoprivrednih radnika. Historijski gledano, može li se ili ne društva lovaca-sakupljača, plemena i bandi definisati kao društveno stratificirana, ili ako je društvena stratifikacija inače započela poljoprivredom i velikim sredstvima društvene razmjene, ostaje predmet rasprave u društvenim naukama. Utvrđivanje struktura društvene stratifikacije proizilazi iz statusnih nejednakosti među osobama, dakle, stepen društvene nejednakosti određuje društveni sloj osobe. Generalno, što je veća društvena složenost društva, postoji veća društvena stratifikacija, putem društvene diferencijacije.
[mini| Crtež "[Piramida kapitalističkog sistema " iz 1911. primjer je socijalističke kritike kapitalizma i društvene stratifikacije]]
Većina, ako ne i svi antropolozi osporavaju "univerzalnu" prirodu društvene stratifikacije, smatrajući da ona nije standard u svim društvima. John Gowdy (2006) piše: "Pretpostavke o ljudskom ponašanju za koje članovi tržišnih društava vjeruju da je univerzalno, da su ljudi prirodno konkurentni i stjecajni, te da je društvena stratifikacija prirodna, ne važe za mnoge narode lovace-sakupljače. Postoje neslojena egalitarna ili akefalna („bez glave“) društva koja imaju malo ili nimalo koncepta društvene hijerarhije, političkog ili ekonomskog statusa, klase ili čak trajnog vodstva.

## Reference 
Kategorija:Ekonomski problemi
Kategorija:Antropološke kategorije ljudi
Kategorija:Društvene klase
Kategorija:Društveni status
STX4

**Sintaksin-4** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom **STX4**  sa hromosoma 16.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 297 aminokiselina, a molekulska težina  34.180 Da.
* NAPA, 
* RAB4A, 
* SNAP-25, 
* SNAP23, 
* STXBP1, 
* STXBP5, 
* Sintaksin vezujući protein 3, 
* VAMP2, 
* VAMP3, 

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Geni na hromosomu 16
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
Agidel

**Agidel** (; ), prevedeno kao *"bijela rijeka"*, od imena rijeke Belaja; je ruski grad u republici Baškortostanu u Privolškom federalnom okrugu sa 16.370 stanovnika po podacima iz 2010. godine.

## Geografija 
Grad se nalazi oko 1000&nbsp;km zračne linije udaljen od Moskve, na sjeverozapadu Baškortostana, nedaleko od granice s Tatarstanom i 45&nbsp;km južno od Neftekamska, na rijeci Belaji, koja se 25&nbsp;km od grada ulijeva u rijeku Kamu.

## Historija 
Grad je nastao 1980. godine u slijedu izgradnje nuklearne centrale Baškirin, koja zbog raspada Sovjetskog Saveza nije izgrađena. Naselje je 1991. godine dobilo status grada.

## Promet 
Agidel je spojen sa oko 50&nbsp;km udaljenom željezničkom prugom Kazanj – Jekaterinburg, te je udaljen oko 20&nbsp;km od autoceste III u pravcu Perma i Jekaterinburg, kao i vodenim putom rijekom Belajom. Kamom i Volga do Kaspijskog jezera.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt grada 

*
Kategorija:Gradovi u Rusiji
Kategorija:Gradovi u Baškortostanu
STX6

**Sintaksin-6** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom  **STX6** sa hromosoma 1.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  255 aminokiselina, a molekulska težina  29.176 Da.

1020304050
MSMEDPFFVVKGEVQKAVNTAQGLFQRWTELLQDPSTATREEIDWTTNEL
RNNLRSIEWDLEDLDETISIVEANPRKFNLDATELSIRKAFITSTRQVVR
DMKDQMSTSSVQALAERKNRQALLGDSGSQNWSTGTTDKYGRLDRELQRA
NSHFIEEQQAQQQLIVEQQDEQLELVSGSIGVLKNMSQRIGGELEEQAVM
LEDFSHELESTQSRLDNVMKKLAKVSHMTSDRRQWCAIAILFAVLLVVLI
LFLVL

### Struktura 
Članovi ove grupe proteina, koji se nalaze u N-terminalu različitih SNARE proteina, imaju strukturu koja se sastoji od antiparalelnog snopa sa tri spirale. Njihova tačna funkcija nije utvrđena, iako je poznato da oni regulišu SNARE motiv, kao i da posreduju u različitim interakcijama protein-protein uključenim u membranski transport.

### Funkcija 
SNARE igraju vitalnu ulogu u prometu ćelijskoh  tereta. Vezikule se spajaju sa ćelijskom membranom, uz pomoć SNARE proteina. SNARE motivi formiraju četveroheliksni snop koji doprinosi fuziji dvije membrane. Tačnije, N-terminalni domen vezuje se na SNARE motiv, a ova unutarmolekulska interakcija smanjuje stopu povezivanja sa partnerom SNARE. Međutim, funkcija domena N terminala još uvijek nije u potpunosti razjašnjena.

## Interakcije 
Pokazalo se da STX6 ima interakcije sa SNAP23, VAMP3 i VAMP4.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
*
*

Kategorija:Geni na hromosomu 1
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
Mirza Džamal Dževanšir

**Mirza Džamal Dževašir Karabagi** (*Karabski*) (; umro 1853. godine) bio je azerbejdžanski historičar i političar, od 1797. do 1822. godine vezir Karabahskog kanata za vrijeme vladavine Ibrahim Halila i Mehtikula. Potječe iz roda Dževanšira. Poslije 1822. godine služio je u karabahskom pokrajinskom sudu. Autor je knjige "Historija Karabaga", koju je napisao na perzijskom jeziku.

## Napomene 
## Reference 
## Literatura 
* Мирза Джамал Джеваншир Карабагский. «История Карабага». Баку, 1959 г.

Kategorija:Rođeni 1773.
Kategorija:Umrli 1853.
Kategorija:Azerbejdžanski historičari
Kategorija:Karabahski kanat
STX7

**Sintaksin-7** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom **STX7**  sa hromosoma 6.

U melanocitnim ćelijama ekspresija gena STX7 može biti regulisana transkripcijskim faktorom povezanim sa mikroftalmijom.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  261  aminokiselina, a molekulska težina  29.816 Da. VPS18, vezikulski membranski vezani protein 8 i VPS11.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
Kategorija:Geni na hromosomu 6
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
STX10

**Sintaksin-10** (STX10)  jest jedan od SNARE proteina, koji je kod ljudi kodiran genom **STX10** sa hromosoma 19. Ovaj protein nalazi se kod većine kičmenjaka (uključujući ljude), ali ga primjetno nema kod miševa. Kao i kod ostaliih SNARE proteina, STX10 olakšava fuziju vezikula i stoga je važan za unutarćelijski promet proteina i drugih ćelijskih komponenti. Preciznije, STX10 je upleten u promet endosoma i Golgijevog aparata receptorom manoza 6-fosfata

## Interakcije 
Poznato je da STX10 komunicira sa t-SNARE-ovima VTI1A i STX16 te sa  v-SNARE VAMP3

Dakle, STX10 diferencira rani promet  endosoma u Golgijevom aparatu od kasnog prometa endosomom do Golgijeva kompleksa.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* PDBe-KB provides an overview of all the structure information available in the PDB for Human Syntaxin-10 (STX10)

Kategorija:Geni na hromosomu 19
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
Oj, Igmane

**Oj, Igmane** jeste drugo po redu muzičko izdanje interpretatorke bosanskohercegovačke sevdalinke Zehre Deović. Objavila ga je 2. oktobra 1963. godine u EP izdanju nekadašnja zagrebačka izdavačka kuća Jugoton, a sadrži ukupno četiri pjesme. Sve pjesme napisao je Jozo Penava, a *"Sarajevo behara ti tvoga"* i *"Slavuj pjeva na beharli grani"* uradio je zajedno sa Zaimom Imamovićem. Zehru Deović na ovom muzičkom izdanju prati *Narodni ansambl* Ismeta Alajbegovića "Šerbe".  Album započinje sa naslovnom pjesmom *"Oj Igmane"*, čiji tekst govori o sjećanju na djevojačku mladost i radost života u okolini Sarajeva, uz spominjanje rijeke Bosne, Hrasnice, Ilidže i Igmana. Muzički gledano, ova jednostavna i lijepa sevdalinka zanimljiva je ne samo po kvalitetnoj pjevačkoj izvedbi Zehre Deović, nego i po istaknutoj ulozi tamburica i violine uz diskretnu pratnju na harmonici doajena sevdalinke Ismeta Alajbegovića "Šerbe". U drugoj pjesmi pod nazivom *"Sarajevo behara ti tvoga"*, uočljiv je stil pjevanja Zaima Imamovića. Osim tamburica i violine, istaknutiju ulogu u ovoj pjesmi ima i harmonika. U pjesmi *"Slavuj pjeva na beharli grani"* ravnopravnu ulogu imaju violine, tamburice, a posebno su zanimljive lijepe solo dionice na harmonici Ismeta Alajbegovića "Šerbe" i tamburica nakon svakog otpjevanog stiha. Obje navedene pjesme koje su zajednički uradila dva već navedena kompozitora, do danas su postale obavezan dio tradicionalnog repertoara bosanske sevdalinke.
Zadnja pjesma na ovom albumu je *"Uzalud se mi voljesmo"*, koja je po sviračkoj strukturi slična prethodnoj pjesmi. Važno je napomenuti, da je Zehra Deović na početku njene karijere pjevala na Radio Sarajevu od 1960. godine i da je kao i svi pjevači u to vrijeme (koji su pjevali na Radio Sarajevu) pohađala dodatne časove pjevanja. Rezultat takve prakse može se čuti već na njenim prvim tonskim snimcima. Sve ovo, uz prepoznatljivo pjevanje Zehre Deović daje poseban pečat pjesmama na ovom muzičkom izdanju, koje također spada u red antologijskih ostvarenja bosanske sevdalinke objavljenih u Sarajevu tokom ranih 1960-ih. 

## Muzički primjeri 
* "Oj, Igmane"
* "Sarajevo behara ti tvoga"
* "Slavuj pjeva na beharli grani"
* "Uzalud se mi voljesmo"

## Izvori 
Kategorija:Albumi Zehre Deović
Kategorija:Singlovi iz 1963.
Kategorija:Sevdalinka
Olivier Marteel

**Olivier Marteel** belgijski je snukerski sudija. Rođen je u Nieuwpoortu, a trenutno živi u Gijverinkhoveu.

## Karijera 
Za sudiju se prvi put kvalificirao 1994, a prvi profesionalni meč sudio je na Kvalifikacijskom turniru za Masters 2006. Devet godina kasnije postao je prvi Belgijanac i drugi nebritanski sudija (nakon Jana Verhaasa) koji je sudio finale Svjetskog prvenstva, a ponovo ga je sudio 2022.

Također je sudio finale UK Championshipa 2016. i 2020. te finale Mastersa 2016. i 2018.

Osim toga što je sudija, Marteel i igra snuker. Najveći takmičarski brejk mu je 78, a na treninzima 133. Hobiji su mu nogomet, čitanje medicinskih knjiga i gledanje naučnofantastičnih filmova.

## Najvažnija finala 
* Svjetsko prvenstvo &ndash; 2015, 2022.
* UK Championship &ndash; 2016, 2020.
* Masters &ndash; 2016, 2018.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *World Snookeru*

Kategorija:Rođeni 1969.
Kategorija:Biografije, Nieuwpoort
Kategorija:Snukerske sudije i zvaničnici
Kategorija:Belgijske sportske sudije
STX8

**Sintaksin-8** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom **STX8** sa hromosoma 17.
Sintaksin-8 direktno je u interakciji sa HECTd3 i ima sličnu subćelijsku lokalizaciju. Pokazalo se da ovaj protein formira SNARE kompleks sa sintaksinom-7, vti1b i endobrevinom. Oni funkcionišu kao mehanizam za homotipsku fuziju kasnih endosoma.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 236 aminokiselina, a molekulska težina  26.907 Da. generirana je kao dio programa Međunarodnog konzorcija za nokaut-miševe — projekta mutageneze visoke propusnosti za generiranje i distribuciju životinjskih modela bolesti zainteresiranim naučnicima — na Institutu Wellcome Trust Sanger. Mužjaci i ženke podvrgnuti su standardiziranom fenotipskom pregledu, kako bi se utvrdili efekti delecija. Provedena su 24 testa na homozigotnim mutantnim odraslim miševima, ali nisu uočene nikakve značajne abnormalnosti. VTI1B i STX7.

## Reference 
## Dopuznska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
Kategorija:Geni na hromosomu 17
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
Kategorija:Mišji mutirani geni
Hajkova pobuna protiv Bela

istreljuje strijelu u Bela]]
**Pobuna Hajjka protiv Bela** (), poznato još kao **Herojska bitka** () — Bitka bogova (titana, divova) - pobuna, koju je mitologijski praroditelj Armena Hajk (ili Ajk) podignuo protiv Hera Bela, koji je htio objediniti sve narode. Gevont Ališan u 19. vijeku, dao je približni datum Hajkovog dolaska u Armeniju, oko 2492 godine p. n. e, sa kojom i počinje armensko tisučljeće.

## Historija 
Bel kada je postao vođom divova, proglasio je sebe Herom i htio ujediniti sve narode i plemena. Hajk se pobunio protiv Bela i napustivši Babilon, otišao je sa svojim klanom (oko 3000 muškaraca sa njihovim porodicama) na sjever u domovinu svojih predaka i nastanio se u zemlji Ararat.

Bel je poslao jednog od svojih sinova k Hajku, tražeći da prizna njegovu premoć, ali je Hajk to odbio. U bijesu je Bel sakupio veliku armiju i napao na Ararat. Hajk je sa svojim hrabrim vojnicima dao otpor Belovoj armiji u oblasti Hayots Dzor. Počela je krvava bitka. Za vrijeme bitke Hajk je ubio Bela "trokrilom" (može se prevestim kao sa troperom strijelom). Poslije smrti Bela, njegova armija se razbježala. Nakon te pobjede Hajk i njegov narod imali su miran i slobodan život u svojoj novoj domovini. Araratska zemlja, u kojoj je živio Hajk, njegove smrti dobila je naziv Zemlja Hajka.

## Vanjski inkovi 
* Հայկ եւ Բել на cafe.armenianhouse.org
* Հայկ դյուցազն на armenianhouse.org
* ARMENIAN EPIC HEROES

## Napomene 
## Reference 
Kategorija:Armenska mitologija
Kategorija:Mitologijske bitke
Kategorija:Ratovi drevnog svijeta
Kategorija:Ratovi za nezavisnost
Kategorija:Nacionalno-oslobodilački pokreti
Kategorija:Ustanci prije naše ere
Kategorija:Bitke Drevne Armenije
Teorija međunarodne politike

***Teorija međunarodne politike*** je knjiga Kennetha Waltza iz 1979. o teoriji međunarodnih odnosa koja stvara strukturalno realističku teoriju, neorealizam, kako bi objasnila međunarodne odnose. Uzimajući u obzir uticaj neoklasične ekonomske teorije, Waltz je tvrdio da je fundamentalni "princip naručivanja" (str.&nbsp;88) međunarodnog političkog sistema je anarhija, koja se definiše prisustvom „funkcionalno nediferenciranih“ (str.&nbsp;97) pojedinačni državni akteri kojima nedostaju „odnosi nadređenosti i podređenosti“ (str.&nbsp;88) koje se odlikuju samo svojim različitim mogućnostima.

Waltz osporava redukcionističke pristupe međunarodnoj politici, tvrdeći da oni ne uzimaju u obzir slična ponašanja među državama (Poglavlje 4). Prema Waltzu, sistemski procesi socijalizacije i konkurencije dovode države da se ponašaju na sličan način (str. 76).

Waltz tvrdi da se široki obrasci državnog ponašanja mogu shvatiti kao posljedica toga što države traže poticaje koje obezbjeđuje anarhična struktura međunarodnog sistema. On tvrdi da država teži svojoj bezbjednosti iznad drugih ciljeva, što ograničava potencijal saradnje i stvara bezbjednosnu konkurenciju. Jedan od glavnih nalaza knjige je da države teže ravnoteži u odnosu na moć, što dovodi do upornog formiranja ravnoteže moći. Waltz također tvrdi da je bipolarnost (prisustvo dvije velike sile) stabilnija od multipolarnosti (prisustvo tri ili više velikih sila).

To je nedvojbeno najutjecajnija knjiga u međunarodnim odnosima, koja uzrokuje fundamentalnu diskurzivnu transformaciju i stavlja koncept anarhije u prvi plan. To je knjiga koja se najviše dodjeljuje na postdiplomskim studijama međunarodnih odnosa na američkim univerzitetima. John Mearsheimer ga opisuje kao jedno od tri najutjecajnija realistička djela međunarodnih odnosa 20. stoljeća. Prema Charles Glaseru, knjiga je "definirajuće djelo" u neorealističkoj literaturi o međunarodnim odnosima. Knjiga je izazvala oživljavanje realizma u oblasti međunarodnih odnosa.

desno|mini|Perzijski prijevod "Teorije međunarodne politike"

## Reference 
Kategorija:Međunarodni odnosi
STX11

**Sintaksin 11**, znan i kao **STX11**,  jest kod ljudski gen, član porodice t-SNARE.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  287 aminokiselina, a molekulska težina  33.196 Da. i SNAP23.

## Također pogledajte 
* Hemofagocitna limfohistiocitoza

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
Kategorija:Geni na hromosomu 6
Kategorija:Ljudski geni
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
Rimokatolička crkva u Azerbejdžanu

**Rimokatolička crkva u Azerbejdžanu** dio je svjetske Rimokatoličke crkve. Ovo je katolička vjerska zajednica u Azerbejdžanu u punom zajedništvu s papom, trenutno Franjom (od 17. oktobra 2016).

## Istorija 
U ovoj islamiziranoj zemlji rimokatoličke misije od 14. stoljeća održavaju dominikanci, kapucini, augustinci i jezuiti. Rad Bartula, dominikanskog misionara iz Bolonje u 14. i 15. stoljeću, urodio je plodom. 28 naselja u Nahičevanu prešlo je u rimokatoličanstvo. Uprkos teškim odnosima i pritiscima Armenske apostolske crkve, rimokatolicizam je tamo opstao više od tri stoljeća, nakon čega je uslijedio pad i do 1800-ih godina više nije bilo vjernika.

Dolazak ruske vlasti stvorio je povoljnije okruženje za kršćane. Postalo je omiljeno odredište za različite kršćanske denominacije. Rimokatolike su predstavljali Poljaci koji su emigrirali u Bakuu i Šamakhi sredinom 19. vijeka, zatim ukrajinci, gruzijci katolici, jermeni katolici i Zapadni Evropljani koji su se trajno nastanili u Bakuu.

Od 1880-ih svećenika koji poslužuje selo asirskih kaldejskih kršćana Siyaqut zaređuje rimokatolički biskup.

mini|desno|Crkva Bezgrješnog Začeća Blažene Djevice Marije, srušena 1931.

U Bakuu je postojala crkva Bezgrešnog začeća Blažene Djevice Marije. Staljin je naredio rušenje te crkve 1931. godine. Zgrada više ne postoji.

Početkom 20. veka u Bakuu je postojala mala zajednica Poljaka, Nijemaca i ruskih doseljenika za čije je potrebe ova crkva podignuta 1912. godine. Drugi je izgrađen u Qusaru, gdje je bio sjedište poljskog puka. Godine 1917. rimokatolička zajednica imala je 2.500 članova. Početkom 1930-ih, po nalogu staljinističke vlade, pogubljen je jedini sveštenik ove male zajednice Stefan Demurov. Godine 1931. komunističke vlasti su srušile crkvu.

Danas u Azerbejdžanu ima 570 lokalnih rimokatolika (od 2016.). Azerbejdžan je u potpunosti pokriven jednom apostolskom prefekturom od 2011. goodine. Služi ga sedam salezijanaca i još dva fratra. Pored njih, ovdje djeluje i misija Misionar ljubavi.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Katolička Crkva u Azerbajdžanu
STX17

**Sintaksin-17** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom **STX17** sa hromosoma 9. Kod konja,  duplikacija introna 6 uzrokuje progresivno sijedenje.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  302 aminokiseline, a molekulska težina  33.403 Da.
 

1020304050
MSEDEEKVKLRRLEPAIQKFIKIVIPTDLERLRKHQINIEKYQRCRIWDK
LHEEHINAGRTVQQLRSNIREIEKLCLKVRKDDLVLLKRMIDPVKEEASA
ATAEFLQLHLESVEELKKQFNDEETLLQPPLTRSMTVGGAFHTTEAEASS
QSLTQIYALPEIPQDQNAAESWETLEADLIELSQLVTDFSLLVNSQQEKI
DSIADHVNSAAVNVEEGTKNLGKAAKYKLAALPVAGALIGGMVGGPIGLL
AGFKVAGIAAALGGGVLGFTGGKLIQRKKQKMMEKLTSSCPDLPSQTDKK
CS

## Također pogledajte
*Sintaksin

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
*
*
Kategorija:Geni na hromosomu 9
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
STX12

**Sintaksin-12** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom **STX12**  sa hromosoma 1.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je 276 aminokiselina, a molekulska težina  31.642 Da.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
* PDBe-KB provides an overview of all the structure information available in the PDB for Human Syntaxin-12

Kategorija:Geni na hromosomu 1
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
Tomozin

**Sintaksin-vezujući protein 5** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom **STXBP5** sa hromosoma 6. Također je poznat kao **tomozin**, po japanskom 友 = "prijatelj", zbog svoje uloge vezujućeg proteina.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  1.151 aminokiselina, a molekulska težina 127.573 Da. Struktura zasnovana na Sro7 data je na SWISS-MODEL-u, koji uključuje WD40 domene, ali ne i većinu domena upredene zavojnice koji veže sintaksin vidljiv u infokutiji.

## Funkcija 
Sintaksin 1 je komponenta 7S i 20S SNARE kompleksa koji su uključeni u preradu i fuziju sinapsnih vezikula sa presinapsnom plazmamembranom. Ovaj gen kodira protein koji se vezuje za sintaksin 1. Kod pacova, sličan protein disocira sintaksin 1 od kompleksa Munc18/n-Sec1/rbSec1, da bi se formirao 10S kompleks, intermedijer koji se može konvertovati u 7S SNARE kompleks. Stoga se smatra da je ovaj protein uključen u oslobađanje neurotransmitera, stimulirajući formiranje SNARE kompleksa. Identificirane su alternativno prerađene varijante transkripta, ali njihova biološka valjanost nije utvrđena. Ova hipoteza je testirana i potvrđena, pokazujući da tomozin specifično inhibira primanje sinapsnih vezikula – biohemijski korak koji neposredno prethodi fuziji vezikula i oslobađanju neurotransmitera.

## Interakcije 
Pokazalo se da STXBP5 ima  interakcije sa STX4 i STX1A.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
Kategorija:Geni na hromosomu 6
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
STX16

**Sintaksin-16** jest protein koji je kod ljudi kodiran genom **STX16** sa hromosoma 20.

Povezan je sa pseudohipoparatireoidizmom tipa Ib. Gubitak ovog gena uzrokuje gubitak metilacije na egzonu GNAS1 A/B.

## Reference 
## Dopunska literatura
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi
Kategorija:Geni na hromosomu 20
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
A Cry from the Grave

***Krik iz groba*** ili ***Srebrenica: Krik iz groba*** je britanski dokumentarni film iz 1999 o genocidu u Srebrenici 1995. godine. Film je režirao i producirao Leslie Woodhead .

Koristeći svjedočenja preživjelih i rođaka, dokumentarni film govori o masakru preko 8.000 bošnjačkih muškaraca i dječaka od strane vojske bosanskih Srba . Dokumentarac je korišten na suđenju za ratne zločine u Hagu . Na 13. Međunarodnom festivalu audiovizuelnog programa u Biarritzu u januaru 2000, dokumentarni film je osvojio srebrnu nagradu FIPA-e u kategoriji dokumentarnog filma i eseja. Dokumentarac je osvojio nagradu gradonačelnika Praga na drugom One World Film Festivalu u Pragu u aprilu 2000.

U junu 2000, dokumentarac je osvojio Veliku nagradu Air Canada i nagradu za najbolji historijski ili biografski program na 21. televizijskom festivalu u Banffu. U septembru 2000, dokumentarac je osvojio nagradu u kategoriji 'Informacije' na petom Gouden Beeldenu. Osvojio je prvu nagradu u kategoriji međunarodne televizije na 33. novinarskoj nagradi Robert F. Kennedy 2001. Dokumentarac je nominovan za nagradu za Izvanrednu pozadinu/analizu jedne aktuelne priče – programi na 22. vesti i dokumentarnoj nagradi Emmy u septembru 2001.

## Emitovanje 
Dokumentarac je emitovan na BBC Two u Velikoj Britaniji 27. novembra 1999 kao dio serije *Storyville* . U Nizozemskoj je emitovan na Ned 3 6. decembra 1999. U SAD-u dokumentarac je emitovan na PBS- u 17. januara 2000 godine, a narator je bio Bill Moyers .

Emitovanje dokumentarnog filma na Radio-televiziji Srbije (RTS) u ljeto 2001 godine, na šestu godišnjicu genocida, izazvalo je burne proteste među kojima su opozicioni političari pozivali na otpuštanje visokih kadrova RTS-a. 

## Reference 
* 

Kategorija:Genocid u Srebrenici
Kategorija:Filmovi na engleskom jeziku
Kategorija:Britanski filmovi
Kategorija:Britanski dokumentarni filmovi
Kategorija:Filmovi iz 1999.
Kategorija:Filmovi o genocidu u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Dokumentarni filmovi o ratu
Ostaci ljetnikovca zadarske nadbiskupije Palac

mini|Ostaci ljetnikovca Palac u Sukošan
**Ostaci ljetnikovca zadarske nadbiskupije Palac** nalaze se u općini Sukošan, u Zadarskoj županiji.

Ljetnikovac je sagrađen u 15. stoljeću. Najznačajniji je primjerak ladanjske arhitekture. Građen je na umjetno nasutom ostrvu usred uvale "donje more" od klesanog kamena i ožbukan. Ljetnikovac župljani zovu Palac, a u njemu su boravili crkveni dostojanstvenici grada Zadra. Danas na to podsjećaju samo njegovi ruševni ostaci koji su sanirani. Svejedno ukazuju na njegovu nekadašnju velebnost. Dao ga je sagraditi zadarski nadbiskup Mafej Valaresso 1470. Bila je to palača pravougaonog tlorisa na sprat, monumentalnih dimenzija. Za vrijeme Kandijskog rata, poslužio je za zaštitu Sukošanaca i okolnih naselja od turskih napada.

## Reference 
Kategorija:Sukošan
Crkva svetog Jakova u Međugorju

alt=Crkva sv. Jakova|mini|Crkva sv. Jakova u Međugorju
**Crkva svetog Jakova** je katolička župna crkva hodočasničkog mjesta Međugorja i općine Čitluk u Bosni i Hercegovini.

Posvećena je apostolu sv. Jakovu. O župi brinu franjevci iz hercegovačke franjevačke Provincije Uznesenja Blažene Djevice Marije sa sjedištem u Mostaru.

Gradnja stare župne crkve završena je 1897. godine, ubrzo nakon osnutka župe 1892. godine. Bila je to prostrana crkva za svoje vrijeme. Međutim, budući da je bila na nestabilnim temeljima, ubrzo su se počele pojavljivati ​​pukotine. Župljani su odmah nakon završetka Prvog svjetskog rata počeli razmišljati o gradnji nove crkve. Ta je gradnja trajala od 1934. do 19. siječnja 1969. godine, na dan njezine posvete. Nacrt za međugorsku crkvu besplatno je napravio poznati zagrebački arhitekt Stjepan Podhorsky. S radovima se nastavilo i nakon blagoslova 1969. godine, jer nije bio uređen interijer, nisu bili izgrađeni zvonici i dr. Crkva je potpuno uređena do 1980. godine.

Dva tornja crkve imaju kvadratni tlocrt i završavaju krovovima u obliku šatora. Između tornjeva nalazi se ulaz s trojim vratima, a u timpanu iznad središnjeg ulaza nalazi se reljef s prikazom sv. Jakova. Izgled crkve se temelji na klasičnoj bazilici.

Lađa je podijeljena na sedam svodova, koji su iznutra podijeljeni gredama i pilastrima, pri čemu je sedmi svod odvojen prema polukružnoj apsidi okruglim trijumfalnim lukom.

Zbog sve većeg broja hodočasnika, crkva i prostor oko crkve od 1981. godine neprestano se prilagođavaju novim potrebama. Crkva sv. Jakova žarište je i središte sakramentalnog života i molitvenog života župljana i hodočasnika u Međugorje.

Ograđeni park istočno od svetišta uspomena je na mjesto, gdje je nekada bila stara župna crkva.

Vanjski oltar, podignut 1989. godine, i okolni molitveni prostor (s oko 5000 sjedećih mjesta) služe kao mjesto velikih liturgijskih slavlja tijekom ljetnih mjeseci, kada se u Međugorju okupljaju tisuće hodočasnika.

## Izvori 
Kategorija:Crkve u Čitluku
Bahrudin Čengić

**Bahrudin Bato Čengić** (7. januar 1931 – 16. oktobar 2007) bio je bosanskohercegovački scenarista i filmski režiser. Jedan od predstavnika bosanskohercegovačkog i jugoslovenskog filmskog crnog talasa.

## Biografija 
Čengić je rođen u Maglaju 1931, iako neki izvori kao datum rođenja navode 7. januar 1933.

Jedan je od najznačajnijih predstavnika bosanskohercegovačkog i jugoslovenskog filmskog crnog talasa. Režiju je studirao u Parizu i Beogradu. Rat provodi u opkoljenom Sarajevu gdje snima oko 1000 minuta materijala. Po završetku opsade Sarajeva, Čengić snima  dokumentarni film Mona Lisa iz Sarajeva.

Bahrudin Bato Čengić je bio profesor na Akademiji scenskih umjetnosti u Sarajevu.

Pojavio se u dokumentarnom filmu o jugoslovenskom crnom talasu *Zabranjeni bez zabrane*, 2007. godine. Čengić je preminuo u Sarajevu 16. oktobra 2007.

## Filmografija 
### Filmovi 
### Dokumentarni filmovi 
### Televizija 
### Kratki filmovi 
## Vanjski linkovi
Agić, Jasmin. Bato Čengić - njegove je filmove Tito odbijao gledati

## Reference
Kategorija:Rođeni 1931.
Kategorija:Umrli 2007.
Kategorija:Biografije, Maglaj
Kategorija:Bosanskohercegovački scenaristi
Kategorija:Bosanskohercegovački režiseri
Kategorija:Jugoslavenski režiseri
Kategorija:Jugoslavenski scenaristi
Kategorija:Dobitnici Šestoaprilske nagrade
LeoBank

**LeoBank** je prva azerbejdžanska neobanka izgrađena i pokrenuta na bazi Unibanke 2021. godine.

Leobank je razvila kompanija Fintech Farm zajedno sa Unibankom u cilju razvoja digitalnog bankarstva u Azerbejdžanu. Leobank je pokrenut u avgustu 2021. godine, uz kampanju prednarudžbi. U novembru 2021. godine bankarske kartice postale su dostupne svim korisnicima.

Uz Leobank kartice, klijenti mogu dobiti kreditni limit direktno u aplikaciji, pohraniti lična sredstva, dobiti cashback i izvršiti razna plaćanja. Kartica se može koristiti i kao debitna kartica. U januaru 2022. broj klijenata banke premašio je 100.000.

Prema izvještaju Unibanke za januar 2022., mobilnu aplikaciju Leobank dnevno koristi 35.400 klijenata; broj aktivnih korisnika sedmično dostiže 81.000. U periodu poslovanja banka je obavila više od 3 miliona i 200 hiljada transakcija u vrednosti većoj od 200 miliona manata.

Simbol banke je lav sa ljubičastom grivom.

## Reference 
Kategorija:Banke u Azerbejdžanu
Predsjednik Vanuatua

**Predsjednik Vanuatua** (  ) je šef države Vanuatu. Predsjednika na petogodišnji mandat bira elektorski kolegij koji se sastoji od Parlamenta i predsjednika regionalnih vijeća.

Predsjednikova uloga je uglavnom ceremonijalna. Jedna funkcija koja je njemu ili njoj rezervisana po Ustavu je imenovanje glavnog sudije Vrhovnog suda Vanuatua i tri druge sudije.

U slučaju upražnjenog mjesta, predsjednik parlamenta će biti vršilac dužnosti predsjednika Vanuatua.

Od 1906. do 1980. stalni komesari Novih Hebrida bili su britanski i francuski kolonijalni zvaničnici. Od 1887. do 1906. Nove Hebride su vodili anglo-francuski zajednički pomorski komesari.

Trenutni predsjednik je Tallis Obed Moses, od 6. jula 2017. godine. Naredni izbori zakazani su za 2022. godinu. 
## Reference 
Kategorija:Predsjednici po državama
Kanjon Krke

mini|Kanjon Krke
**Kanjon Krka** je smješten Među gredama u Nacionalnom parku Krka.

## Opis 
Kanjon Krke je nizvodno od Roškog slapa, u Nacionalnom parku Krka. Dužina kanjona je 500 metara, širina od pedeset do sto metara, nalazi se među stijenama visokim do 150 metara. To je jedan od najzanimljivijih geomorfoloških dijelova rijeke Krke. Voda je smaragdno zelena, duboka i hladna. Niže od Roškog slapa Krka se proširila u izgled jezera dugog oko 1&nbsp;km, da bi se suzila na 150-200 metara, do Babin-grada. Pećine u golom kamenu mogu se vidjeti posvuda duž kanjona. U visovima iznad kanjona mogu se vidjeti divlji golubovi i orlovi. Dolaskom do Uskih stijena vidi se čudna igra prirode. Kroz otvor šuplje grede vidi se tok Krke, Velika peć ili Šuplja greda, koja se nalazi na izlazu na lijevoj strani obale kanjona. Kako je špilja otvorena s obje strane, pogled seže na Roški slap s druge strane na otok Visovac. Pećina je dugačka 17 metara u blizini tvrđave Kamičak. Kanjonom plove izletnički brodovi Nacionalnog parka Krka. U blizini je sagrađena kapela Svetog Nikole, zaštitnika pomoraca. Na dnu kanjona, u sredini, nalazi se rasjed gdje se prilikom glasanja glasanje pretvara u trostruki eho. Mjesto Među Gredama poznato je po filmu "Winnetou".

## Reference 
Kategorija:Krka
Kategorija:Kanjoni u Hrvatskoj
Zvonik

[mini|[Ulmer Münster.|345x345piksel]]
**Zvonik** je samostalna građevina i često sastavni dio crkve ili kapele. Uglavnom je u obliku tornja u kojem se nalazi jedno ili nekoliko zvona.

Najviši zvonik na svijetu s 161,5 m ima crkva u Ulmer Münsteru. 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Arhitektura
Kategorija:Zvonik
Oltar

[mini|[Ciborij iznad oltara Eufrazijeve bazilike u Poreču.]]
**Oltar** (latinski: *altare*) ili **žrtvenik** je svako mjesto gdje se prinosi žrtva, bogoslužje ili bilo koja druga vrsta vjerskih obreda. Obično se nalaze na posvećenim mjestima ili zgradama (hram, crkva, itd.). Oltari su nekada bili središnja mjesta antičkih vjerovanja (stara Grčka, Egipat, Skandinavija itd.). Danas su u upotrebi oltari velikih svjetskih religija(kršćanstvo, hinduizam, budizam, judaizam, šintoizam, taoizam), ali i drugih vjerovanja.

## Oltar u krščanstvu 
Kod kršćanskog oltara važni su: menza, pregrada, pala, zavjesa, slika, oltarnik, retabl, predella, antependij, antimenzij (kod pravoslavne Crkve) i dr.

## Poveznice 
* Oltar (zviježđe)
* Oltar Domovine
* Crkveni namještaj
* Glavni oltar
* Oltarnik
* Oltarna zavjesa
* Krunište (oltar)
* Stipes
* Oltarna slika

## Vanjski linkovi 
* Povijest kršćanskih oltara - *Katolička enciklopedija*
* Hinduistički kućni oltar  Inačica izvorne stranice arhivirana 10. siječnja 2009.
* Ante Vranković: Kršćanin je čovjek srca, Vrijeme srca, 2/2016., 3. lipnja 2016.

Kategorija:Oltar
Kategorija:Sakralna arhitektura
Kategorija:Kršćanstvo
Marko Sikirić

mini|Don Marko Sikirić
**Don Marko Sikirić** (Bibinje, 19. listopada 1858. – Zagreb, 11. listopada 1919.) bio je hrvatski domoljub, pravaš, duhovni i politički vođa Bibinja i zagovornik nacionalnog i teritorijalnog ujedinjenja hrvatskog naroda.

## Biografija 
Sikirić je rođen 19. oktobra 1858. godine u Bibinju. Osnovnu školu i teologiju završio je u Zadru. Za svećenika Zadarske nadbiskupije zaređen je 7. oktobra 1883. Prve godine župnik je u Radovinu i Visočanima, a od 1884. do 1919. župnik je u rodnom Bibinju. U punih 36 godina pastoralnog djelovanja u župi Bibinje, prolazi kroz razne političke i društvene promjene, kraj Osmanskog carstva, Prvi svjetski rat i kraj Austro-Ugarske monarhije, Kraljevine Jugoslavije. , talijanska okupacija Zadra i Dalmacije.  Prvi službeni pomen o radu škole u Bibinju zabilježen je 3. decembra 1883. godine pod nazivom "Pokretna učionica". Njen vođa bio je don Marko Sikirić. Školovanje je trajalo godinu dana i bila je muška škola.

Na osnovu oskudnih podataka iz izvora i literature iz 1918. godine, nastanak i razvoj desnice u Bibinju i njeno ustrojstvo, djelovanje i osnivanje, čiji je najistaknutiji član i osnivač bio don Marko Sikirić, a kasnije i član mjesnog odbora Stranke sv. Prava. Sikirić je bio lični prijatelj don Ive Prodana, dugogodišnjeg predsjednika Stranke prava u Dalmaciji i zastupnika u Dalmatinskom saboru u Zadru i Carskom vijeću u Beču.

Zagreb je smatrao središtem hrvatskog naroda, a moto mu je bio "Drži se Zagreba". Don Marko odlazi u progonstvo u Zagreb, boluje od upale pluća, odlazi u bolnicu Milosrdne braće i dva dana kasnije umire. Pokopan je 13. listopada 1919. na zagrebačkom groblju Mirogoj.

## Počasti 
* Spomenik u centru starog sela u Bibinju.

## Drugi o njemu 
* Bibinjci u Zagrebu obilježili 100 obljetnicu smrti.
* Drugi dio obilježavanja obljetnice.

## Reference 
Kategorija:Hrvatski svećenici
Kategorija:Biografije, Bibinje
Kategorija:Rođeni 1858.
Kategorija:Umrli 1919.
Crkva svetog Roka ispovjednika u Bibinjama

**Župna crkva sv. Roka ispovjednika** je crkva u Bibinjama, ustanovljena 1713. u Zadarskoj županiji u Hrvatskoj.

Smještena je u srcu starog sela u Bibinjama. Jednobrodna je građevina sa sakristijom i tri oltara. Glavni oltar je mramorni sa svetohraništem i palom na kojoj su prikazani Bogorodica sa sv. Šimom i sv. Rokom. Unutrašnjost sadrži tipične drvene kipove sv. Roka, Gospe Lurdske, sv. Ante, sv. Josipa i Srca Isusova u nišama. Crkvu krasi kameni zvonik s dva zvona okrenuta prema zapadu.

Crkva se prvi puta spominje 1673. kada slijedi obnova nakon turskog napada. Najstariji oltar datira iz 1680. ali je uništen u Drugom svjetskom ratu. Danas od njega su ostali neki fragmenti. Novi oltar, izrađen 1768. godine, djelo je Michiela Coste.

## Reference 
Kategorija:Crkve u Bibinju
Bariša Čolak

mini|Bariša Čolak
**Bariša Čolak** (Široki Brijeg, 1. januar 1956), nekadašnji ministar pravde i sigurnosti Bosne i Hercegovine. Završio je Pravni fakultet Univerziteta „Džemal Bijedić“ u Mostaru. Sa suprugom Anelom Čolak ima troje djece - kćerke Mariju i Anu te sina Marka.

Čolak je bio član Predsjedništva Hrvatske demokratske zajednice (HDZ BiH) u više mandata, a njen predsjednik od 2002. do 2005. godine.

Prvi posao nakon diplomiranja dobio je u Fabrici građevinske bravarije "Metalac Lištica" iz Lištice (široki Brijeg). Čolak je bio i direktor ovog preduzeća do 1998. godine. Posao u privredi mijenja za sudačku dužnost u Osnovnom sudu Lištica, a nakon pet godina prelazi u izvršnu vlast - prvo kao pomoćnik, potom kao zamjenik ministra, da bi na koncu postao i ministar pravde u tadašnjoj Vladi Hrvatske Republike Herceg-Bosna.

Nakon rata je imenovan za predsjednika Vlade Zapadnohercegovačkog kantona.

U nastavku političke karijere u više navrata je mijenjao ministarske funkcije. Prvo je 1999. godine postao ministar pravde Federacije BiH (FBiH). Iako je godinu dana kasnije na izborima osvojio mandat u Parlamentu FBiH, ostaje na ministarskoj funkciji u Vladi FBiH.

Čolak i na izborima u oktobru 2002. godine dobija poslanički mandat, ovaj put u državnom parlamentu BiH. Međutim, već u januaru naredne godine preuzima funkciju ministra sigurnosti BiH. Nakon četiri godine Čolak postaje i državni ministar pravde i na toj funkciji je bio dva mandata.

Od 2014. godine do 2022. godine je bio delegat u Domu naroda Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine.

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1956.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Široki Brijeg
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Bosanskohercegovački ministri
Kategorija:Bosanskohercegovački ministri sigurnosti
Kategorija:Bosanskohercegovački ministri pravde
Kategorija:Političari Hrvatske demokratske zajednice Bosne i Hercegovine
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Mostaru
Crkva svetog Simeona monaha u Gornjoj Jagodnji

mini|Crkva sv. Simeuna u Gornjoj Jagodnji
**Crkva sv. Simeona monaha** iz 1868. godine je srpska pravoslavna crkva i nalazi se u selu Gornja Jagodnja u općini Polača, u Hrvatskoj) između Biograda na Moru i Benkovca.

## Opis 
Crkva se nalazi zapadno od mjesta, izdvojena s grobnim mjestima. Neki izvori govore da crkva datira iz 17. stoljeća. Postojeća crkva obnovljena je 1869. godine i posvećena svetom Simeonu Stolpniku. Crkva je građena tradicionalno jednobrodne koncepcije s apsidom polukružnim te zvonikom na preslicu. Građena je tradicionalno klesanim kamenim blokovima. Pročelje označava polukružnim završetkom portala i rozetom, a iznad preslica s otvorima završava trostrukim zabatom, oslonjenom na tri konzole. Prozorski otvori su uski završeni polukružno bez ukrasa. Brojne ikone su od 15. do 18. vijeka, a značajnija je italokretska ikona Sv. Arhanđela Mihajla, dok prvotni ikonostas nije sačuvan. Okružena je grobovima ukrašenim pleterom ornamentikom, kategorizirana je kao narodns umjetnost.

## Literatura 
* Kuljankovica.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Srpske pravoslavne crkve u Hrvatskoj
Svećenik

mini|Svećenik
**Svećenik** je župnik kojemu je povjerena pastoralna briga o župnoj zajednici. Glavni zadatak župnika u životu zajednice je propovijedanje i naviještanje evanđelja, afirmacija euharistije i zadovoljavanje sakramentalnih potreba vjernika župne zajednice. Uz to, župnik upravlja župnom imovinom i zastupa župu u pravnim stvarima.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Religijska terminologija
Šimun Kanaanac

mini|Sv. Šimun Kanaanac
**Šimun Kanaanac**on je jedan od Isusovih dvanaest apostola. Nazvan je Kanaanac kako bi se razlikovao od Simona Petra, također apostola. Simon znači "slušalac", a ime Kanaanac znači da je rođen u gradu Kani ili u provinciji Kanaan. Prema drugom tumačenju, "kanana" na aramejskom znači "revan", baš kao i "zlotes" na grčkom.

## Biografija 
mini|Prikaz mučeništva
U Jevanđelju po Mateju spominje se u spisku apostola:

„Ovo su imena dvanaestorice: Simon zvani Petar i njegov brat Andrija; Jakov sin Zebedejev (stariji) i njegov brat Jovan; Filip i Vartolomej; Toma i Matej carinik; Jakov (mlađi) Alfej i Juda Tadej; Simon Kanaanac. i Juda Iskariotski (Iskariotski), koji ga je izdao." (Mt 10: 2-4)

U Jevanđeljima po Luki i Delima apostolskim, Simon je nazvan Zilot (Luka 6:15) i Simon Zilot (Dela 1:13), zbog njegove revnosti za jevrejski zakon. Izveštaj o mučeničkoj smrti Simona apostola Prema legendi, on je propovedao Jevanđelje u Egiptu i Mesopotamiji, a prema nekim legendama i drugde. Podnio je mučeničku smrt, zajedno sa apostolom Judom Tadejem u Perziji. Prema legendi, obojica su bili preplavljeni.

## Štovanje 
Njegov spomendan katolici slave 28. oktobra zajedno sa apostolom sv. Juda Tadej i često se zajedno prikazuju na slikama, dok se u pravoslavlju slavi odvojeno. Njegove mošti se nalaze u bazilici sv. Petra u Rimu i u Toulouseu.

Na Novom Atosu, u Abhaziji, postoji manastirski kompleks i crkva posvećena Apostolu Simonu, koji je, prema predanju, upravo na tom mestu pogubljen.

U Hrvatskoj postoje četiri rimokatoličke župe čiji su titulari sv. Šimun i Juda Tadej: u Bokanjcu, Cigleni, Markuševcu i Tinjanu.

## Literatura 
* Josip Antolović, *Duhovni velikani: sveci Katoličke crkve*, Filozofsko-teološki institut Družbe Isusove, Zagreb, 1998.
* Benedikt XVI, kateheza na općoj audijenciji, Vijesti, IKA, 41/2006., str. 39-40

## Reference 
* Sveti  Šimun i Juda Tadej
Crkva svete Katarine u Zemuniku Donjem

mini|Crkva sv. Katarine
**Stara crkva svete Katarine u Zemuniku Donjem** rimokatolička je crkva sagrađena sredinom 17. stoljeća.

## Opis 
Sagrađena je na mjesnom groblju izvan mjesta na Gradini. Proširena (dograđena) je 1853, izgorjela u požaru 1900, te odmah obnovljena i znatno uljepšana. Jednobrodna je građevina sa sakristijom i tri oltara. Glavni oltar je mramorni sa svetohraništem i slikom svete Katarine, bočni mramorni oltar Gospe od Zdravlja s drvenim Gospinim kipom i trći je mramorni oltar s drvenim kipom svetog Josipa. U niši je kip svete Katarine od drva. Zvonik na preslici s dva zvona. Dosta je oštećena tokom rata u Hrvatskoj.

Obnovu crkve pokrenuli su općina Zemunik Donji i Župni ured uz pomoć Konzervatorskog odjela u Zadru. Sanacija je iznosila 1,4 milijuna kuna uz pomoć Ministarstva kulture u iznosu 300.000 kuna i općine Zemunik s 850.000 kuna, a sama župa je osigurala 200.000 kuna.

## Reference 
Kategorija:Crkve u Zemuniku Donjem
Kategorija:Rimokatoličke crkve u Hrvatskoj
Eolsko narječje

mini|Eolsko narječje
**Eolsko grčko narječje** jest skupina dijalekata starogrčkoga jezika kojima se govorilo od 8. do 4. stoljeća p. n. e. u Beotiji, Tesaliji, otoku Lezbosu, te u grčkim kolonijama u Eoliji u Maloj Aziji. Eolsko narječje zadržalo je puno arhaizama u usporedbi s ostalim starogrčkim narječjima, te razvilo velik broj inovacija.

Lirska pjesnikinja Sapfa i pjesnik Alkej s Lezbosa (oko 600. p. n. e.) najpoznatiji su eolski književnici, te se njihov jezik smatra standardnim oblikom toga narječja.  Koriste nekoliko svojstvenih metričkih oblika koji se skupno nazivaju eolski stih, a koriste ga i kasniji antički i savremeni pjesnici. Pastoralne *Idile* 28-30 aleksandrijskoga pjesnika  Teokrita napisana su eolskim narječjem i stihom u čast Sapfi i Alkeju.

U klasičnom razdoblju eolsko se narječje toliko razlikovalo od prestižnog atičkog da ga likovi u Platonovom dijalozima *Protagora* i *Kratil* nazivaju "barbarskim" odnosno "stranim".

## Reference 
Kategorija:Grčki jezik
Latinska Amerika i Karibi

mini|380x380piksel| Karta Latinske Amerike i Kariba
Termin **Latinska Amerika i Karibi** ( **LAC**  ) je akronim na engleskom jeziku koji se odnosi na region Kariba i Latinske Amerike . Izraz LAC pokriva široku regiju, koja se proteže od Bahama i Meksika do Argentine i Čilea. Region ima preko 670.230.000 ljudi, prema podacima iz 2016, i prostiralo se na 21,951,000 kilometara kvadratnih.

## Spisak zemalja i teritorija po podregiji 
Razne zemlje u Latinskoj Americi ne koriste španski, francuski ili portugalski kao službene jezike, već engleski i holandski .

### Karibi 
#### Raštrkano ostrvo u Karipskom moru 
* Aves Island (Venezuela)

#### West Indies 
##### Antili 
###### Veliki Antili 
* Sporna teritorija pod upravom Sjedinjenih Država, na koju polaže Haiti .

###### Mali Antili 
##### Lucayan Archipelago 
Kategorija:Regije Amerika
Kategorija:Karibi
Kategorija:Latinska Amerika
Župna crkva svetog Kasijana u Sukošanu

mini|Župna crkva svetog Kasijana u Sukošanu
**Crkva svetog Kasijana** spominje se 1396. godine, ali je svakako znatno starija (9/10 st.), na šta upućuju fragmenti predromaničke skulpture. Župna crkva nalazi se u starom selu Sukošan u Zadarskoj županiji. Danas je to kamena građevina sa romaničkim i baroknim detaljima koja u ovom obliku postoji od 1642. godine, ali je prema mnogim istoričarima postojala mnogo prije prvog pisanog pomena Sukošana 1289. godine. Mnogo kasnije, 1910. godine, podignut je zvonik sa podignuta tri zvona, arhitekta konzervatora Ćiril Metod Iveković, dograđena 1970. Crkva je jednobrodna sa svetištem i sakristijom; pet mramornih oltara: glavni sa svetištem i paviljonom s prikazom Majke Božje sa sv. Kasijan, sv. Jerolima i sv. Šime, a na bočnim stranama oltara mramorni kipovi sv. Kasijan i sv. Jerolim, djelo Leona Botinellija; sa strane oltara, iznad sakristijnih vrata je niša sa drvenim kipovima sv. Kasijan i sv. Joseph; oltar sv. Petra i Pavla s padom dotičnih svetaca; oltar sv. Ćirilo i Metodije sa palim; Srca Isusova sa drvenim kipom; Gospa Lurdska s drvenim kipom; drvene statue sv. Ante i sv. Nikola. U crkvi su postavljena još dva kamena prskalica uz bočna vrata i velika samostalna uz glavna vrata i kamena krstionica. U svetištu se nalazi i kameni oltar narodu i kamena propovjedaonica.

## Reference 
Kategorija:Crkve u Sukošanu