open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sjeverna avenija (Jerevan)

mini|Sjeverna avenija 2010.
**Sjeverna avenija** () pješačka je avenija u Jerevanu (Armenija) otvorena 2007. Nalazi se u središnjem okrugu Kentron i povezuje ulicu Abovjan s Trgom slobodne na ulici Tumanjan. Duga je 450, a široka 27 metara.

Smještena u centru glavnog grada Armenije u njoj se uglavnom nalaze luksuzne stambene zgrade, prodavnice vrhovnih brendova, poslovne zgrade, kafići, hoteli, restorani i noćni klubovi.

## Historija 
mini|lijevo|Simbolični ključ Jerevana
mini|Avenija noću
Iako ju je 1924. planirao izgraditi Aleksandar Tamanijan, arhitekt koji je dizajnirao gotovo čitav Jerevan, plan nije sproveden u djelo dok je Armenija bila dio Sovjetskog Saveza. Deset godina nakon raspada Sovjetskog Saveza, Gradsko vijeće Jerevan donijelo je odluku da se avenija izgradi. Prema prvobitnim planovima, Nacionalna galerija i Historijski muzej na Trgu republike nisu trebali biti izgrađeni na današnjoj lokaciji, tako da se sad Sjeverna avenija završava blizu njih umjesto da vodi direktno ka Trgu republike.

Izgradnja je započeta 26. marta 2002. na osnovu prvobitnog plana Aleksandra Tamanijana koga je preradio arhitekt Narek Sargsjan.

Privatni sektor finansirao je izgradnju. Vlada je prvo kupila sva manja neformalna imanja duž ulice, ujedinila zemljište u veću parcelu, privlačniju za ulagače u visokogradnju i ponudila ju je na licitaciji. Postupak je odrađen dio i dio te je izazvao veliki broj žalbi bivših vlasnika zemljišta.

Na osnovu prerađenog dizajna na Sjevernoj aveniji nalaze se četiri mala druga i 11 zgrada s prosječnom visinom od devet spratova. Za izgradnju je upotrijebljen veliki broj različitih vrsta materijala uključujući bazalt, granit, travertin i sedar. Avenija ima i dvospratni podzemni parking.

Avenija je svečano otvorena 16. novembra 2007. Međutim, u potpunosti je renovirana 2014. i dvospratni podzemni parking djelimično je pretvoren u podzemni tržni centar s pokretnim stepenicama koje vode ka Sjevernoj aveniji.

U martu 2019. dio avenije nazvan je Trgom Evrope za 70. obljetnicu osnivanja Vijeća Evrope. Potpredsjednik parlamenta Armenije Alen Simonjan tom je prilikom izjavio: "Za svojih 28 godina kao nezavisna država Armenija, držeći se panevropskih vrijednosti, nastavlja ka evropskom putu".

## Prodavnice 
mini|Emporio Armani
U aveniji se nalazi veliki broj modnih brendova, restorana i kafića.

Dvospratna podzemna trgovačka galerija Tašir otvorena je 14. maja 2016; na prvom spratu nalazi se trgovački centar, a na drugom parkiralište.

## Galerija 

Հյուսիսային պողոտա (3).jpg
Հյուսիսային պողոտա (4).jpg	
Հյուսիսային պողոտա (1).jpg
Northern Avenue (Yerevan) 2.jpg
Plate of Europe Square in Northern Avenue, Yerevan.jpg

## Reference 
Kategorija:Putevi u Armeniji
Kategorija:Saobraćaj u Armeniji
Draginja Vuksanović

**Draginja Vuksanović** (rođena 7. aprila 1978) crnogorska je pravnica, političarka i profesorica prava na Univerzitetu Crne Gore. Trenutno je poslanica u Skupštini Crne Gore i predsjednica Socijaldemokratske partije. Na predsjedničkim izborima 2018. godine postala je prva ženska predsjednička kandidatkinja u historiji zemlje.

## Biografija 
Diplomirala je na Pravnom fakultetu Univerziteta Crne Gore 2000. godine, magistrirala 2005. godine, a doktorirala 2011. godine na istom Univerzitetu. Radi kao profesor na Pravnom i Fakultetu dramskih umjetnosti Univerziteta Crne Gore. Govori francuski i engleski jezik, a također koristi italijanski i španski jezik.

## Politička karijera 
Članica je Socijaldemokratske partije Crne Gore (SDP), a poslanica u Skupštine Crne Gore od 2012. godine. U martu 2018. godine najavila je svoju kandidaturu predsjedničke izbore 2018. Nju je predložila Socijaldemokratska partija i podržao DEMOS, kao prvu žensku predsjedničku kandidatkinju u historiji Crne Gore. Sa osvojenih 8,2% glasova završila je treća.

Dana 29. juna 2019. izabrana je za predsjednicu Socijaldemokratske partije, što ju je činilo jedinom predsjednicom crnogorske političke stranke u to vrijeme.

## Reference 
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Bar
Kategorija:Crnogorski političari
Kategorija:Rođeni 1978.
Irina Leščanka

**Irina Leščanka** () rođena kao Irina Krjuko (; ; rođena 30. jula 1991) bjeloruska je biatlonka i olimpijska prvakinja u štafeti 4×6&nbsp;km na Zimskim olimpijskim igrama 2018.

Roditelji Krjukove su se razveli ubrzo nakon njenog rođenja, stoga je njena majka odgajala nju i njenog mlađeg brata sama. Irina se igrom slučajeva počela baviti biatlonom sa 11 godina – nakon što im je kuća izgorjela u požaru, njena prodica se preselila u spavaonicu pored trening baze za biatlon. Njen brat Viktar Krjuko ju je slijedio i također postalo međunarodni biatlonski takmičar. Irina je debitovala na međunarodnim takmičenjima na Svjetskom juniorskom prvenstvu 2009, gdje je osvojila četvrto mjesto u pojedinačnom takmičenju. Seniorskoj reprezentaciji se priključila u 2011.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Krjuko je nastupila dva puta na Zimskim olimpijskim igrama i to u južnokorejskom Pjongčangu 2018, kada je osvojila zlatnu medalju u štafeti sa Nadzejom Skardzino, Dinarom Alimbekavom i Darjom Domračevom i na ZOI 2022:

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na sedam Svjetskih prvenstava od SP 2012. do SP 201. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je četrnaesto mjesto na  SP 2017. u utrci na 15 kada je bila sa jednim promašajem i 3:24&nbsp;minute zaostatka iza pobjednice Laure Dahlmeier. U štafeti joj je najbolji rezultat bilo četvrto mjesto na SP 2021. u štafeti sa Dinarom Alimbekavom, Hanom Solom i Elenom Krušinkinom.

### Svjetski kup 
#### Ukupni plasman 
#### Pojedinačni rezultati 
#### Pobjede
#### Postolja 
##### Pojedinačno
##### Štafeta
## Nagrade 
## Privatni život 
Od 2018. je udata za bjeloruskog sportskog tehničara Artema .Leščanka

## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
*Irina Krjuko na veb-sajtu Međunarodnog olimpijskog komiteta
*Irina Krjuko na veb-sajtu Olympedia
*Irina Krjuko na veb-sajtu IBU-a

* 

Kategorija:Rođeni 1991.
Kategorija:Biografije, Sjano
Kategorija:Bjeloruski biatlonci
Kategorija:Bjeloruski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Aktivni biatlonci
Kategorija:Osvajači zlatne medalje na Olimpijskim igrama (Bjelorusija)
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Kategorija:Živi ljudi
DFNY1

**Y-vezana gluhoća**  vezana  je za protein koji je kod ljudi kodiran genom  **DFNY1** Y-povezano oštećenje sluha (DFNY1, MIM 400043) jedno je od rijetkih mendelovskih bolesti koje su Y-vezane kod ljudi.

## Reference 
## Dopunska literatura
* 
* 

Kategorija:Geni
Kategorija:Proteini
Kategorija:Geni na hromosomu Y
Kategorija:Genetika čovjeka
ZFY

**Y-hromosomski  protein cinkovog prsta** je  protein koju je kod ljudi kodiran genom **ZFY**  Y-hromosoma.

Ovaj gen kodira cinkov prst-sadržavajući  protein,  koji može funkcionirati kao faktor transkripcije. Ovaj gen je nekoć bio kandidat za gen za tzv.  testis-determinirajući faktor (TDF) i pogrešno je označen kao TDF. Tokom spermatogeneze, pogrešno ispoljavanje bilo Zfy1, bilo Zfy2, rezultira programiranom ćelijskom smrću, apoptozama, na kontrolnoj tački srednjieg pahitena. U miševa su geni Zfy, neophodni za inaktivaciju mejotkog spolnog hromosoma (MSCI). U Zfy nokaut spermatocitima, spolni hromosomi se pogrešno utišavaju. Dakle, na kontrolnoj tački srednjeg pahitina,  Zfy obavlja tri funkcije: (1) promovira MSCI, (2) prati napredak MSCI-a i (3) uništava ćelije apoptozom, koje ne prolaze MSCI.

Poremećaji povezani sa ZFY genom uključuju  bolesti kao što su kampomelna displazija, cistadenofibrom i Frasierov sindrom.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategorija:Geni
Kategorija:Proteini
Kategorija:Geni na hromosomu Y
Kategorija:Genetika čovjeka
Aspermija

**Aspermija** je potpuni nedostatak spermatozoida u ejakulatu (ne treba ga zameniti sa azoospermijom, nedostatkom spermnih ćelija u spermi) . Povezana je sa neplodnošću.

Jedan od uzroka aspermije je retrogradna ejakulacija, koja se može izazvati prekomjernom upotrebom lijekova ili kao posljedica operacije prostate. To mogu uzrokovati i alfa blokatori, kao što su tamsulosin i silodosin.

Drugi uzrok aspermije je opstrukcija ejakulacijskog kanala, što može rezultirati potpunim nedostatkom ili sjemena (oligospermija) ili vrlo niskom koncentracijom, u kojem sjeme sadrži samo sekrete, pomoćnu tečnost prostatne žlijezde nizvodnood otvora ejakulacijskih kanala.

Aspermiju može uzrokovati nedostatak androgena. To može biti posljedica odsustvo puberteta, u kojem prostata i sjemenski mjehurići (koji su glavni izvori sjemena) ostaju mali, zbog nedostatka izloženosti androgenu i ne proizvode sjemensku tekućinu niti tretiraju rak prostate, kao što je maksimalna androgena blokada.

## Također pogledajte
* Ejakulacija
* Sperma
*Neplodnost

## Reference
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Faktori neplodnosti testisa
Kategorija:Razmnožavanje
Kategorija:Fiziologija životinja
AMELX

**X-izoforma amelogeninina**  je protein koji je  kod ćovjeka kodiran  genom **AMELX**. AMELX se nalazi na hromosomu X i kodira skup izoformi amelogenina pomoću alternativne prerade RNK. Amelogenin je protein vanćelijskog matriksa, uključen u proces amelogeneze, formiranja cakline na zubima.

## Funkcija 
AMELX je uključen u biomineralizaciju tokom razvoja zubne cakline. Gen * AMELX * kodira protein strukturnog modeliranja, amelogenin, koji djeluje sa ostalim proteinima povezanim s amelogenezom, kako bi usmjerio mineralizaciju cakline. Ovaj proces uključuje organizaciju caklinskih štapiča, osnovne jedinice zubne cakline, kao i uključivanje i rast kristala hidroksiapatita.

## Klinički značaj 
Mutacije u * AMELX * rezultiraju bolešću zvanom *amelogenesis imperfecta*. Pokazano je da  miševi sa nokaut *AMELX*-om eksprimiraju neorganiziranu i hipoplazijsku caklinu.

## Također pogledajte
*AMELY

## Reference
## Vanjsk linkovi
* 

## Dopunska literatura
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategorija:Geni na hromosomu X
RPS4Y2

**Ribosomni protein S4, Y-vezani 2**, znan i kao **RPS4Y2**,  je  protein  kodiran genom *RPS4Y2* sa  hromosoma Y.

## Funkcija 
Citoplazmatski ribosomi, organele koje kataliziraju sintezu proteina, sastoje se od male 40S i velike 60S podjedinice. Zajedno se  sastoje od četiri tipa molekula RNK i približno 80 strukturno različitih proteina. Ovaj gen kodira ribosomski protein S4, komponentu podjedinice 40S. Ribosomski protein S4 jedini je ribosomski protein za koji je poznato da ga kodira više od jednog gena: ovaj gen, RPS4Y1 i ribosomski protein S4, X-vezan (RPS4X). Tri izoforme kodirane ovim genima nisu identične, ali izgleda da su funkcijski ekvivalenti. Ribosomski protein S4 pripada porodici S4E ribosomskih proteina. Sugerira se da haploinsuficijencija gena ribosomskog proteina S4 ima ulogu u Turnerovom sindomu; međutim, ova hipoteza je ostala  kontroverzna.

## Reference
Kategorija:Ribosomski proteini
Kategorija:Proteini
Kategorija:Geni
Kategorija:Geni na hromosomu Y
Kategorija:Genetika čovjeka
Timrava

**Božena Slančíková** (Polichno, 2. oktobar 1867 – Lučenec, 27. novembar 1951), poznatija pod pseudonimom **Timrava**, bila je slovački romanopisac, pisac kratkih priča i dramaturg. Također je pisala i pod imenom "Tetka Polichna". Ime "Timrava" uzeto je iz imena popularnog malog jezera sa fontanom, gdje je voljela sjediti tokom pisanja.

## Biografija
Rođena je u porodici Paula Slančíka, luteranskog pastora i jednog od suosnivača Matice slovačke. Imala je desetero braće i sestara od kojih je šest preživjelo do zrelosti. S petnaest godina kratko je pohađala javnu školu u Banskoj Bystrici, dok se inače njeno obrazovanje odvijalo u potpunosti kod kuće gdje je živjela sve do smrti njenog oca 1909. godine. Iako je nekoliko puta pokušala otići od kuće, nije uspijevala pronaći posao. Tri mjeseca bila je saputnica bogate udovice u Dolnýem Kubínu, a kasnije je postala skrbnica kolekcija u Slovačkom nacionalnom muzeju u Martinu, ali i to je trajalo kratko. Nakon smrti njenog oca, preselila se kod svoje majke, blizu župne kuće njenog brata blizanca Ábelová. Tokom boravka u Martinu, upoznala je Elenu Maróthy-Šoltésovu, članicu slovačkog ženskog pokreta, koja ju je ohrabrila da postane pisac. Međutim, tantijemi su bili mali, te je bila prisiljena da počne raditi kao vaspitačica u obdaništu; posao koji je radila u periodu 1919-1929, nakon čega se penzionisala. Mala penzija nije bila dovoljna i tantijemi od pisanja se nisu povećavali, tako da se preselila u Lučenec 1945. godine, gdje je živjela kod rodbine. Titulu "Nacionalne umjetnice" dobila je 1947. godine.

## Pisanje
Iako je čitav život živjela relativno povučeno, imala je sastanke sa mnogim uglednim slovačkim kulturnim ličnostima kao što su pjesnik Kolomon Banšell, Ema Goldpergerová (jedna od suosnivača Slovačkog nacionalnog muzeja) i Olga Petianová (majka Štefana Krčmérya). Njeni prvi radovi su objavljeni u ručno pisanom časopisu pod nazivom "Ratolest", koji je proizvodila zajedno sa sestrom Irene. Satirični stihovi su činili većinu njenih ranih radova, ali se vremenom okrenula pisanju romana i kratkih priča, uz povremenu predstavu. Njeni spisi opisuju ljude i njihova razmišljanja, ali također pružaju i kritički komentar na političke i etničke probleme. Priče se obično odvijaju u selu ili malom gradu njenog rodnog kraja i mnoge su bazirana na njenim vlastitim iskustvima. Iako je ljubav često glavni motiv u njenim pričama, ona nikad nije postala sentimentalna, što je bila tendencija u većini rane slovačke proze.

## Reference
## Vanjski linkovi
*DOKweb: *My Aunty Timrava* (dokumentarni film)
*Timrava veb-sajt  

Kategorija:Slovački pisci
Kategorija:Slovački feministi
Kategorija:Rođeni 1867.
Kategorija:Umrli 1951.
RPS4X

**X-izoforma 40S ribosomskog proteina S4** je protein koji je kod ljudi kodiran genom **RPS4X**.

Ribosomi, organele koje [kataliziraju sintezu proteina sastoje se od male 40S podjedinice i velike  60S podjedinice. Zajedno, ove podjedinice sastoje se od četiri tipa molekula RNK i približno 80 strukturno različitih proteina. Ovaj gen kodira ribosomski protein S4, komponentu 40S podjedinice. Ribosomski protein S4 jedini je ribosomski protein za koji je poznato da ga kodira više od jednog gena: ovaj gen i onaj za ribosomski protein S4, Y-vezani (RPS4Y). Dvije izoforme koje kodiraju ovi geni nisu identične, ali su funkcijski ekvivalenti. Ribosomski protein S4 pripada porodici ribosomskih proteina S4E. Ovaj gen nije podložan X-inaktivaciji. Sugerira se da haploinsuficijencija gena ribosomskog proteina S4 ima ulogu u pojavi Turnerovog sindroma; međutim, ova  hipoteza pokazala se kao kontroverzna. Kao što je uobičajreno za gene koji kodiraju ribosomske proteine, postoji više obrađenih pseudogena ovog gena raspršenih širom  genoma.

## Reference
## Dopunska literatura
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Vanjski linkovi
Kategorija:Geni na hromosomu X
Wuzetka

mini|Wuzetka
**Wuzetka** (izgovara se vuzetka) vrsta je čokoladnog kolača porijeklom iz Varšave, Poljska. Sastoji se od kakao biskvita, džema, šlaga i čokoladnog preljeva.

Ime je vjerovatno dobila po glavnoj ulici W-Z (, u prevodu *Ruta Istok-Zapad*) gdje je slastičarna prvi put krenula prodavati kolač kasnih 1940-ih. Tradicionalno servirana je samo u kafićima i restoranima u Varšavi, ubrzo je postala raširena poslastica koja se često priprema u domaćinstvima širom Poljske.

## Historija 
Poslastica je vjerovatno nastala poslije Drugog svjetskog rata, krajem 1940-ih u jednoj novootvorenoj slastičarni u obnovljenoj Varšavi. Tačno porijeklo je nepoznato. Jedino s čime se historičari i izvori slažu da je dobila ime po W-Z ulici gdje se slastičarna nalazila. Slastičarna se nalazila blizu kina Muranów, gdje je kolač 1949. osmišljen, a ime je dobio 1953.

## Reference 
Kategorija:Poljska kuhinja
Kategorija:Slatka jela
Kategorija:Čokoladni deserti
Araz Naxçivan

**Araz Naxçıvan** jest futsalski klub iz Nahičevana u Azerbejdžanu. Pobjednik je Premijer lige Azerbejdžana deset puta zaredom od 2004. do 2014.

Jedan je od najboljih evropskih futsalskih klubova, osvojivši dva puta treće mjesto na UEFA Futsal Champions League.

## Historija 
Klub je osnovan 2004. zamijenivši bivši fudbalski klub u Premijer ligi Azerbejdžana i otada je dominantan u futsalu u Azerbejdžanu.

Na UEFA Futsal Cupu debitirao je 2005/2006, osvojivši četiri boda. Na utakmici za treće mjesto pobijedli su Luparense F.C. u jedanaestercima rezultatom 5–4 (u 120. minuti rezultat je bio 2–2).

Na polufinaloj utakmici UEFA Futsal Cupa 2013/2014, Araz-Naxçıvan je igrao 4–4 protiv FC Barcelona Futsal, te potom izgubio 4–2 na jedanaestercima. Na utakmici za treće mjesto pobijedio je kazahstanski klub MFK Kairat Almati 6–4.

## Uspjesi 
### Nacionalni 
Izbor:
* **Premijer liga** (**15**): 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020.
* **Futsal Cup** (**14**): 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2016, 2017, 2018, 2019.

### Međunarodni 
* **UEFA Futsal Cup**:
** **3. mjesto** (**2**): 2010, 2014.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil kluba na sajtu uefa.com

Kategorija:Futsalski klubovi u Azerbejdžanu
Tromostovje

**Tromostovje** (u starijim izvorima *Tromostje*) set je tri mosta preko rijeke Ljubljanice. Povezuje Ljubljanski stari, srednjovjekovni grad na jednoj obali i modernu Ljubljanu na drugoj obali.

## Dizajn 
Srednji most je dijelom izgrađen od gliničkog krečnjaka. Ostali dijelovi su izgrađeni od betona, a 642 balustrada je također izgrađeno od betona. Platforma je prekrivena granitnim kockama postavljenim 2010. godine. Prethodno je bila prekrivena asfaltom.

## Historija 
Na mjestu današnjih mostova se spominje drveni most iz 1280. godine. Prvo se zvao Stari most, a kasnije Spodnji most (Donji most). Nosio je i ime Špitalski most po obližnjom sirotištu, koje je osnovano početkom 14. stoljeća. Izgrađeno je iznova 1657. godine nakon požara.

Godine 1842. Donji most zamijenjen je novim mostom koji je dizajnirao Giovanni Picco, koji je most nazvao *Frančev most* (Franjov most) u čast nadvojvode Franje Karla Austrijskog. Postao je poznat i kao *Frančiškanski most* (Franjevački most). Ovaj most, otvoren 25. septembra 1842. godine, imao je dva luka i metalnu ogradu. Osnove mosta sačuvane su do danas, o čemu svjedoči i upisana posveta nadvojvodi nad srednjem stubu na latinskom koja glasi: "*ARCHIDVCI. FRANCISCO. CAROLO. MDCCCXLII. CIVITAS.*", što znači "Nadvojvodi Franji Karlu 1842. pored grada".

Kako bi se spriječilo da kameni most iz 1842. bude uzak, arhitekt Jože Plečnik je 1929. godine projektirao proširenje mosta sa još dva dodatna pješačka mosta pod blagim nagibom sa svake strane. Prijedlog je, sa svojim studentom Cirliom Tavčarom koji je nacrtao planove, objavio iste godine u časopisu Ljubljanski Zvon. Izgradnja je započela 1931. i trajala do proljeća 1932. Mostovi su otvoreni za saobraćaj u aprilu 1932. Tako je nastao set od tri mosta u širini oko 20 metara, koji se danas zove Tromostovje.

Mostovi su renovirani 1992. godine. Sva tri mosta su dio pješačke zone od 2007. godine.

## Reference 
Kategorija:Mostovi u Sloveniji
Kategorija:Mostovi u Ljubljani
Kategorija:Mostovi na Ljubljanici
Kategorija:Ljubljana
Kategorija:Djela Jože Plečnika
Blažuj

**Blažuj** se može odnositi na:

* Blažuj (Ilidža), naselje u općini Ilidža, Kanton Sarajevo, Bosna i Hercegovina
* Blažuj (Tomislavgrad), naselje u općini Tomislavgrad
AD16

**Protein Alzheimerove bolesti 16** je protein koji je kod ljudi kodiran genom  **AD16**.
U studiji o genomskim asocijacijama na 844 pacijenta s kasnom pojavom Alzheimerove bolesti i 1.255 kontrola, Carrasquillo et al. (2009) pronašli su vezu između AD i rs5984894 u genu PCDH11X (300246) na hromosomu X, pozicija q21.3. Nalazi su ponovljeni u četiri dodatne serije koje su obuhvatale 1.547 slučajeva i 1.209 kontrola. Odnosi šansi za pogođenost bili su 1,75 za ženske homozigote i 1,26 za ženske heterozigote, u odnosu na ženske nositelje. Omjer izgleda je bio 1,18 (za muške hemizigote u odnosu na muške nositelje gena. Zaključili su da je rs5984894 snažno povezan sa Alzheimerovom bolešću kasnog početka kod osoba evropskog porijekla iz Sjedinjenih Država.

## Reference 
Kategorija:Geni na hromosomu X
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Proteomika
Navagrudska tvrđava

mini|Ostaci Navagrudske tvrđave (2004)
**Navagrudska tvrđava** (; ) jest tvrđava u ruiniranom stanju iz 13. stoljeća u zapadnom dijelu Bjelorusije.

Građena je od sredine 13. do početka 16. stoljeća na obroncima Zamkavske gore, na području današnjeg grada Navagrudka u Grodnjenskoj oblasti. Građena je kao glavni odbrambeni bedem srednjovjekovnog grada Navagrudka koji se u pisanim izvorima pominje još početkom 11. stoljeća. Smatra se jednim od najvećih utvrđenja tog tipa na području Bjelorusije. U vrijeme postojanja imala je sedam kula i nalazila se na uzvišenju iznad grada s kojeg se pružao čist pogled na okolinu.

Prema nekim historijskim izvorima u Navagrudku je krunisan prvi veliki knjaz Litvanije Mindaugas, koji je svojom zemljom vladao upravo iz ovog grada.

Godine 1314. upravo tu je knjaz David Grodnjenski porazio vojsku njemačkih tevtonskih vitezova. U tvrđavi se 1422. vjenčao tada 73-godišnji poljski kralj Vladislav II Jagelo sa 16-godišnjom Sofijom Goljšanskom (njegova četvrta i posljednja supruga), rodonačelnicom dinastije Jagelonaca.

Tokom 16. stoljeća tvrđavu su u nekoliko navrata neuspješno opsjedali krimski Tatari. Zamak je djelimično porušen tokom rusko-poljskih ratova od 1654. do 1667, da bi ga na posljetku srušili Šveđani tokom Velikog sjevernog rata (1700–1721).

Obimnija rekonstrukcija započela je 2011. i planirano je da tokom pet narednih godina zamak bude u potpunosti obnovljen.

Tvrđava se nalazi na spisku kulturno-historijskih spomenika od izuzetnog značaja za Republiku Bjelorusiju (pod šifrom 411Г000404).

## Galerija 

Datoteka:Рэшткі замка ў Наваградку.jpg
Datoteka:Рэшткi Замка (Наваградчына).jpg
Datoteka:Navahrudak.JPG

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Tvrđave u Bjelorusiji
Kategorija:Historija Bjelorusije
Kategorija:Historija Litvanije
Kategorija:Historija Poljske
AIC

**Protein Aicardijevog sinroma**  je protein koji je kod ljudi kodiran genom  **AIC**, na X hromosomu. 

Sindrom karakterizira trijada kalozne ageneze, sa infantilnim grčevima i horioretinskim lakunama ('rupe'). Kod novorođenčeta, grčevi fleksije predstavljaju uobičajeni način kliničke prezentacije. Nakon Aicardijevog opisa (1969) , Dennis i Bower (1972) opisali su pacijenticu koja je, osim infantilnih grčeva, mentalne subnormalnosti, specifične horioretinopatije i 'podijeljenog mozga', imala dokaze o heterotopiji mozga pneumoencefalogramom, vertebralnim anomalijama i karakterističnim EEG promjenama.
Molina i dr. (1989) izvijestili su o poremećaju kod dvije sestre, što je prvo opažanje zahvaćenih blizanaca. Roditelji su bili zdravi. Germinalni mozaicizam je moguće objašnjenje.

McPherson i Jones (1990) su kod Aicardi sindroma primijetili rascjep usne i nepca i pozvali se na 2 slična ranije prijavljena slučaja. 
U dojenčadi sa Aicardi sindromom, pronađene  su povezani lipomi vlasišta i kavernozni hemangiom noge koji je postao maligan sa 11 mjeseci, a udaljene metastaze iz metastatskog angiosarkoma uzrokovale su smrt u dobi od 19 mjeseci.

Trifiletti i sur. (1995) izvijestili su o petogodišnjoj djevojčici s papiloma horoidnog pleksusa i višestrukim hiperplastičnim polipovima želuca i pozvali se na prethodne slučajeve Aicardijevih sindroma, povezanih s tumorima mozga, posebno papiloma horoidnog pleksusa.

## Reference
Kategorija:Geni na hromosomu X
APOO

**Apolipoprotein O**, znan i kao **protein FAM121B** je protein koji je kod ljudi kodiran  genom *APOO*.  APOO je član porodice  apolipoproteina.

Ljudski apolipoprotein O je 198-aminokiselinski protein, koji sadrži 23 aminokiseline dug0g signalnog peptida. Apoprotein se izlučuje pomoću mikrosomskog trigliceridnog mehanizma, ovisnog o proteinu (MTTP), vjerovatno kao VLDL-vezani protein, koji se potom prenosi u HDL. Apolipoprotein O je prvi hondroitin-sulfatni lanac koji sadrži apolipoprotein.

Apolipoproteini se vežu za lipide. Članovi ove porodice promoviraju otpuštabje holesterola iz ćelijskih  makrofaga. Prisutni su u različitim lipoproteinskim kompleksima, uključujući HDL, LDL i VLDL.

## Reference
## Vanjski linkovi
* 

## Dopunska literatura
*

Kategorija:Proteinske porodice
Kategorija:Geni na hromosomu X
Kordopulova kuća

desno|mini|Kordopulova kuća
desno|mini|Kordopulova kuća zimi
**Kordopulova kuća** () jest velika kuća iz doba Bugarskog nacionalnog preporoda, u jugozapadnoj Bugarskoj, u gradu Melnik. Sagrađena je 1754. posebno za proizvodnju vina, a kupio ju je grčki trgovac Manolis Kordopulos. Kuća, možda najveća takve vrste i tog razdoblja, nalazi se u istočnom dijelu grada i sastoji se od prizemlja u kome se nalaze vinski podrum, poluprizemlja za ekonomske potrebe i dva sprata koji je namijenjena stanovanju i gostima.

## Izgled 
Dok je donji red od 12 prozora tipično bugarski po stilu, gornji je spoj venecijanske i osmanlijske arhitekture i napravljen je od venecijanskog stakla, što kuću čini jedinstvenom u Bugarskoj.

Dva od četiri sprata Kordopulove kuće napravljena su od kamena. Sedam unutrašnjih stepeništa spajaju spratove i potkrovlja, a drveni podovi prekriveni su raznolikim prostirkama.

Karakteristični vinski podrum ukopan je u stijenu da bi se formirali tuneli. U podrumu se može čuvati 300 tona vina, a u najveće bure može stati 12,5 tona. Hodnici su na nekim mjestima relativno uski i niski, a podrum ima ventilacijski sistem i posebne kanale. Podrum je poput prirodnog frižidera, s temperaturom od 7 do 9°C.

Dnevna soba je oko 90 m2, ima dva reda prozora, po 12 u broju. Strop je bogato ukrašen, u sredini je prikazano sunce, a 12 geometrijskih figura na kraju označava 12 apostola i 12 mjeseci u godini.

Srednja soba, manja, koristila se za manji broj gostiju, uz šoljicu kafe. Muzičari su nastupali u njoj, te je i dio Bečke filharmonije svirao u njoj mnogo puta. Ovdje su održane i male zabave.

U spavaćoj sobi virtaji su u nekoliko stilova, plafon ima bugarske, grčke, turske i orijentalne motive. Kamin je u obliku minareta na kojem se nalazi pravoslavni krst, što ukazuje da su etničke grupe koje su tada naseljavale tu oblast dobro koegzistirale.

U trpezariji se nalazi ormar koji je nekada služio i kao tajno skrovište. Međutim, obično je vlasnik iza tog ormara postavljao svog čovjeka od povjerenja čiji je zadatak bio da prisluškuje poslovne razgovore i procjenjuje je li posao dobar ili ne. Ako bi se pokazalo da je posao prihvatljiv, trgovci bi prešli u dnevni boravak i potpisali dokumente. Na tom spratu je i sauna koja je danas sačuvana u autentičnom obliku.

Stepenice vode do ljetne terase na kojoj je prikazana karta Bugarske u razdoblju preporoda. U sredini je sunčani sat od kamena. Na jednom kraju karte posađeno je drvo, koje označava mjesto na karti na kojoj se nalazi Melnik.

## Galerija 

Datoteka:House of Kordopoulos Melnik 2.JPG
Datoteka:House of Kordopoulos Melnik 3.JPG
Datoteka:House of Kordopoulos Melnik 4.JPG
Datoteka:House of Kordopoulos Melnik 5.JPG
Datoteka:House of Kordopoulos Melnik 6.JPG
Datoteka:The Kordopulov House 037.jpg
Datoteka:The Kordopulov House 036.jpg
Datoteka:Kordopulovhuis - Melnik (4760055736).jpg

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt

Kategorija:Građevine u Bugarskoj
Kategorija:Muzeji u Bugarskoj
BEX1

**Protein BEX1**, znan i kao  **moždano-eksprimirani X-vezani protein 1**  je protein koji je kod čovjeka kodiran genom **BEX1**.

;Nukleotidna sekvenca (378 nt):
ATGGAGTCCAAAGAGAAACGAGCAGTAAACAGTCTCAGCATGGAAAATGCCAACCAAGAAAATGAAGAAAAGGAGCAAGTTGCTAATAAAGGGGAGCCCTTGGCCCTCCCTTTGGATGCTGGTGAATACTGTGTGCCTAGAGGAAATCGTAGGCGGTTCCGCGTTAGGCAGCCCATCCTGCAGTATAGAT
GGGATATGATGCATAGGCTTGGAGAACCACAGGCAAGGATGAGAGAAGAGAATA TGGAAAGGATTGGGGAGGAGGTGAGACAGCTGATGGAAAAGCTGAGGGAAAAGCAGTTGAGTCATAGTCTGCGGGCAGTCAGCACTGACCCCCCTCACCATGACCATCATGA TGAGTTTTGCCTTATGCCCTGA
;Translacija (125 aa):
MESKEKRAVNSLSMENANQENEEKEQVANKGEPLALPLDAGEYCVPRGNRRRFRVRQPILQYRWDMMHRLGEPQARMREENMERIGEEVRQLMEKLREKQLSHSLRAVSTDPPHHDHHDEFCLMP

## Reference
## Dopunska literatura
*
*
*
*
*

Kategorija:Geni na hromosomu X
ARMCX6

**Armadilo ponavljanje-sadržavjući  X- 6-vezani protein**   kod čovjeka kodiran je genom **ARMCX6**, koji se nalazi na  X-hromosomu.

Jedan je od šest armadilo ponavljanja –sadržavajući  X-vezani  proteinea: ARMCX1, ARMCX2, ARMCX3, ARMCX4, ARMCX5 i ARMCX6 (ovaj protein)).

Funkcija ovog proteina još uvijek nije poznata.

## Proteinska sekvenca
```
1 MGRAREVGWM AAGLMIGAGA CYCVYKLTIG RDDSEKLEEE 
    41 GEEEWDDDQE LDEEEPDIWF DFETMARPWT EDGDWTEPGA 
    81 PGGTEDRPSG GGKANRAHPI KQRPFPYEHK NTWSAQNCKN 
   121 GSCVLDLSKC LFIQGKLLFA EPKDAGFPFS QDINSHLASL 
   161 SMARNTSPTP DPTVREALCA PDNLNASIES QGQIKMYINE 
   201 VCRETVSRCC NSFLQQAGLN LLISMTVINN MLAKSASDLK 
   241 FPLISEGSGC AKVQVLKPLM GLSEKPVLAG ELVGAQMLFS 
   301 FMSLFIRNGN REILLETPAP
```

## Homologija
ARMCX6 je konzerviran kod mnogih eukariotskih organizam.

## Ortolozi
### Sekundarna struktura 
Predviđa se da je sekundarna struktura ARMCX6 slična cijanazi. Poređenje dvije sekvence prikazano je ispod.

```
10        20        30        40
                ....*....|....*....|....*....|....*....|....*..
ARMCX6      231 MLAKSASDLKFPLISEGSGCAKVQVLKPLMGLSEKPVLAGELVGAQM 277
1DW9_A       19 LLSKAKKDLSFAEIADGTGLAEAFVTAALLGQQALPADAARLVGAKL 65
                 + +   ++ +  +  + + +   +   + +    +  +  ++++
```

## Ekspresija 
Podaci o mikromreži pokazuju da je ARMCX6 izrazito izražen u najranijim fazama spermatogeneze kod miševa.

## Reference 
## Vanjski linkovi
* 

## Dopunska literatura
*
*
*
*
*

Kategorija:Geni na hromosomu X
Kategorija:Armadillo-ponavljanje-sadržavajući proteini
Sfinga (Rumunija)

thumb|Sfingana Bucegi
thumb|Velika Sfinga na Bucegi

**Sfinga** () jeste prirodna formacija stijena u Parku prirode Bucegi koji se nalazi na rumunskim planinama Bucegi. Nalazi se na nadmorskoj visini od 2216&nbsp;m u okviru Babele kompleksa formacija stijena.

Prva fotografija *Velike Sfinge na Bucegi* snimljena je vjerovatno oko 1900. godine. Ta fotografija je snimljena s prednje, a ne s bočne strane, kako se inače pojavljuje na modernim fotografijama. Nadimak koji se odnosi na Veliku Sfingu u Gizi stekla je tek 1936. godine. Slika sfinge se pojavljuje kada se stijena koja je visoka 8&nbsp;m i široka 12&nbsp;m posmatra iz određenog ugla. Megalit ima svoje najjasnije obrise 21. novembra, u vrijeme zalaska sunca.

## U rumunskom filmu
Sfinga se pojavila u filmu *Dačani* iz 1967. godine, u kojem je predstavljena kao mjesto žrtvovanja bogu Zalmoxisu. Također igra značajnu ulogu u filmu *Burebista* iz 1980. godine, u kojem se poistovjećuje s istoimenim dačkim kraljem i vječnošću rumunskog identiteta.

## Također pogledajte 
* Pareidolia 
* Sedam čuda prirode Rumunije

## Reference 
Kategorija:Formacije stijena u Evropi
Kategorija:Turističke atrakcije u Rumuniji
Kategorija:Turizam u Rumuniji
Kategorija:Planine u Rumuniji
Zagrebačka džamija

**Zagrebačka džamija** je smještena u gradu Zagrebu, najveća je džamija u Hrvatskoj. U okviru džamije djeluju islamska srednja škola "Dr. Ahmed Smajlović" i kulturni centar. Izgradnja je započela 1981. godine, a završila 1987. godine.

Sultan bin Muhammad Al-Qasimi, emir emirata Sharjah, donirao je US $ 2,5&nbsp;miliona za izgradnju džamije. Godine 1983. posjetio je Islamsku zajednicu u Zagrebu.

## Također pogledajte 
* Islam u Hrvatskoj
* Džamija u Gunji

## Reference 
## Bibliografija 
* 
* 

Kategorija:Džamije u Hrvatskoj
Vindija

**Vindija** je hrvatska prehrambena kompanija sa sjedištem u Varaždinu. Vindija je uglavnom poznata po svojim mliječnim proizvodima i pićima.

## Historija 
Vindija je osnovana 1959. godine kada je gradu Varaždinu bila potrebna mljekara za opskrbu grada svježim mlijekom. Preduzeće je zapošljavalo samo oko 15 ljudi.

Godine 1965. mljekara je integrirana u veću kompaniju zvanu ZPPK Kalnik. Istovremeno, Dragutin Drk postao je direktor i ostaje na mjestu i danas (2014). Ime Vindija počelo se upotrebljavati 1970. godine po obližnjoj pećini Vindija kod Ivanca, poznatom arheološkom nalazištu, jer se pretpostavljalo da je pećina korištena kao prirodno okruženje za zrenje sireva.

Početkom 1970. godine Kalnikova klaonica i pogoni za proizvodnju mesa postali su dio zasebne kompanije koja se zvala PPK Koka Varaždin, dok je ostatak fabrike postao dio klastera s fabrikom Zagrebačka mljekara iz Zagreba. Godine 1972. nova fabrika formalno je preimenovana u OOUR Zagrebačka mljekara. Godine 1979. varaždinska mljekara ponovno je obnovljena pod imenom RO Vindija.

Godine 1983. kompanija je počela proizvoditi puding, fermentirane proizvode i deserte. Fabrika je 1990. ušla u veliku investiciju koja je rezultirala time da je postala glavna hrvatska fabrika, a u to vrijeme i jedna od najmodernijih u Evropi. Vindija je 1992. godine dobila titulu najbolje kompanije u Hrvatskoj. 

Kampus Vindija prostire se na ukupno 22.000 metara kvadratnih i nalazi se unutar grada, tako da se mora pridržavati visokih ekoloških standarda i standarda čistoće.

Njeni najpoznatiji brendovi uključuju mliječne proizvode "Z bregov" i sokove "Vindi" i druga pića.

## Također pogledajte 
* Hrvatska
* Varaždin

## Reference 
## Izvori 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Varaždin
Kategorija:Hrvatske kompanije
Zvečevo

**Zvečevo** je hrvatska prehrambena kompanija sa sjedištem u Požegi.

Osnovana je 20. oktobra 1921. godine kao fabrika *Stock Cognac Medicinal* u Požegi, proizvodeći jaka alkoholna pića. Godine 1936. kompanija je također započela proizvodnju proizvoda od čokolade i bombona. Fabrika čokolade iznajmljena je Nestléu od 1936. do 1946. godine. Godine 1951. fabrika mijenja ime u **Zvečevo d.d.** **Požega**. U 60-tim godinama svi napori bili su usmjereni na proizvodnju kakao proizvoda, jakih alkoholnih pića i mlijeka u prahu, jer je napuštena neprofitabilna i zastarjela proizvodnja voćnih sokova i brašna. Saradnja s Nestléom uspostavljena je 1970. godine i trajala je do 1995. godine.
Trip_to_Croatia-Day_5-Zadar-Chocolat_Croate_Zvecevo_(2240455051).jpg||
Mond_kokos_(8553107629).jpg||
Mond_kokos_split_(8553107609)_(2).jpg||
Super_Sandwich_split_(8265459999).jpg||
Super_Sandwich_(8266528360).jpg||

## Vanjski linkovi 
* 
* Čokoladni omoti iz 1980-ih

Kategorija:Kompanije u Hrvatskoj
Kategorija:Kompanije osnovane 1921.
Kategorija:Industrija u Hrvatskoj
Dinara Alimbekava

**Dinara Talgatauna Alimbekava** (; rođena 5. januara 1996) bjeloruska je biatlonka i olimpijska prvakinja u štafeti 4×6&nbsp;km na Zimskim olimpijskim igrama 2018.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Alimbekava je nastupila dva puta na Zimskim olimpijskim igrama i to u južnokorejskom Pjongčangu 2018, osvojila je zlatnu medalju u štafeti sa Nadzejom Skardzino, Irinom Krjuko i Darjom Domračevom.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na tri Svjetska prvenstava od SP 2019. do SP 201. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je trinaesto mjesto na  SP 2019. u utrci na 7,5&nbsp;km kada je bez promašaja i 45&nbsp;s zaostatka iza pobjednice Anastasiye Kuzmine. U štafeti joj je najbolji rezultat bilo četvrto mjesto na SP 2021. u štafeti sa Irinom Krjuko, Hanom Solom i Elenom Krušinkinom.

### Svjetski kup 
#### Ukupni plasman 
## Napomene 
## Reference
## Vanjski linkovi
* 

Kategorija:Rođeni 1996.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Abaj
Kategorija:Bjeloruski biatlonci
Kategorija:Bjeloruski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Aktivni biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Kategorija:Osvajači zlatne medalje na Olimpijskim igrama (Bjelorusija)
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
BEX4

**Moždano eksprimirajući X-vezani protein  4**  je  protein  koji je kod ljudi kodiran genom **BEX4**.

Ovaj gen je član porodice u mozgu eksprimirajućih  X-vezanih proteina. Proteini kodirani od nekih drugih članova ove porodice djeluju kao faktori transkripcijske elongacije, koji omogućavaju RNK-polimerazi II  da izbjegne pauzu tokom produživanja. Identificirano je više alternativno prerađenih  varijanti, koje kodiraju isti protein.

Utvrđeno je da ovaj gen ima interakcije sa proteinom **MPPED2**.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.genecards.org/cgi-bin/carddisp.pl?gene=BEX4
* https://www.proteinatlas.org/ENSG00000102409-BEX4
* https://maayanlab.cloud/Harmonizome/gene/BEX4https://www.ensembl.org/id/ENSG00000102409
* https://www.uniprot.org/uniprotkb/Q9NWD9/entry

Kategorija:Geni na hromosomu X
Mario Zovko

**Mario Zovko** (rođen 24. marta 1983. u Mostaru) je bosanskohercegovački muzičar, pjevač, kompozitor i književnik.

## Muzička karijera 
Mario Zovko je bas - bariton koji je svojim jedinstvenim glasom osvajao najveće scene u Evropi. Osim brojnih solističkih nastupa u evropskim metropolama, najveći uspjeh doživio je nakon objavljivanja autorske svečane pjesme *Ode to Manchester United*. Mario Zovko veliki je simpatizer te nogometne institucije, te nakon objavljivanja pjesme ljubav postaje obostrana. Primljen je u klub kao počasni član. Pomenuta pjesma postala je himnom nogometnog kluba Manchester United te je svečano predstavljena na stadionuOld Trafford (03. novembra 2015.), kao himna večeri u nogometnoj Ligi prvaka. U maju 2019. bio je počasni gost na Old Traffordu gdje je svečano dočekan kod Uprave nogometnog kluba Manchester United.

2020. sklopio je saradnju sa bosanskohercegovačkom rock grupom Mustang, s kojom je dogovorio snimanje albuma.

Regiju je oduševio na hrvatskom show-u **Supertalent**, produkcija **Nova TV**, gdje je svojim vokalnim imitacijama ušao u finale spomenutog show-a.

Zahvaljujući inostranim uspjesima, bio je nominovan za Osobu godine Bosne i Hercegovine, u kategoriji *Uspjeh godine*, te je tri puta bio proglašavan Osobom dana, takođe na državnoj razini, 2012, 2015. i 2019. godine.

## Književna karijera 
Osim muzikom, Zovko se bavi i književnošću, te je autor književnog romana "Bog i ja: 1 na 1".

## Diskografija 
### Solo albumi 
**Ave Maria Sacred Arias* (2014.)

### Albumi s grupom Mustang 
* *Unchain the Force*

## Nagrade i priznanja 
* 2012. Osoba dana u Bosni i Hercegovini
* 2015. Osoba dana u Bosni i Hercegovini
* 2019. Osoba dana u Bosni i Hercegovini
*2015. Nominacija za Osobu godine u Bosni i Hercegovini
* Počasni član Manchester United F.C.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Bosanskohercegovački pjevači
*
Kategorija:Biografije, Mostar
Kategorija:Rođeni 1983.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Crkva svetog Nikole u Prahuljama kod Nina

[mini||Crkva [Sveti Nikola|svetog Nikole u Prahuljama iz 11. stoljeća]]
mini|Fotografija crkve bez kruništa
**Crkva svetog Nikole** jest predromanička crkva izgrađena krajem 11. stoljeća. Nalazi se na polju Prahulje između Nina i Zatona.

Sazidana je malim uslojenim kamenjem na zemljanom humku koji se uzdiže iznad polja. Tlocrt je čisti trolist, svodovi oblikuju četverolist a pravougaoni ulazni krak je presvođen kalotom. Dugačka je 5,90m, široka 5,70m, visoka 6m (unutrašnje mjere), dok su zidovi debljine 50cm.

U crkvi se od davnina održava misa na dan svetog Nikole (6. decembar) za zaštitu pomoraca i putnika, a u novije vrijeme održava se misa na spomendan svetog Marka s blagoslovom polja.

Ova crkva je jedini sačuvani primjerak ranoromaničke arhitekture takvog oblika u Dalmaciji, a datira se u kraj 11. ili početak 12. stoljeća.

## Reference 
Kategorija:Nin
Kategorija:Rimokatoličke crkve u Hrvatskoj
ARNES

**Akademska i istraživačka mreža Slovenije** () jest javni institut u Sloveniji osnovan u maju 1992. godine. Njegov glavni zadatak je razvoj, rad i upravljanje komunikacijskim i informacijskim mrežama za obrazovanje i istraživanje. ARNES također upravlja slovenskom razmjenom interneta i domenom .si. Članove upravnog odbora imenuje Vlada Republike Slovenije. Od osnivanja dalje direktor je Marko Bonač. Godine 2014, ARNES je primio medalju za zasluge u razvoju i uvođenju novih informacijsko-komunikacijskih tehnologija u Sloveniji.

Također dio ARNESA, SI-CERT je slovenski tim za hitne računalne intervencije. Osnovan je 1994. godine, a vodio ga je Gorazd Božič. SI-CERT je bio uključen u uklanjanju snimaka tajne sjednice Vlade Slovenije objavljenih u decembru 2011. na YouTubeu. Snimke je uklonio YouTube zbog autorskih prava nakon što je SI-CERT zaprijetio tužbom.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* ARNES

Kategorija:Internet u Sloveniji
Kategorija:Obrazovanje u Sloveniji
Kategorija:Organizacije osnovane 1992.
Manastir apostola Andreja

mini|Manastir apostola Andreja
**Manastir apostola Andreja** jest pravoslavni manastir na poluostrvu Karpas na sjeveroistoku Kipra. Nalazi se na UNESCO-ovom spisku Svjetske baštine.

## Historija 
Manastir je jedan od drevnih svetinja Kiparske pravoslavne crkve. Prema predanju pravoslavne crkve apostol Andrej posjetio je ovo mjesto u 1. stoljeću. Nakon što se pomolio iz kamena je potekao izvor zdrave vode, koji i danas postoji.

Dobro utvrđeni manastir svetog Andreja prvi put se spominje 1191. u hronici *Djela Henrika II i jela kralja Rikarda lavljeg srca* Rogera Howdena.

Stara manastirska crkva podignuta je u 15. stoljeću, a veliki saborni hram u 19. Nakon turske invazije na Kipar 1974, manastir nije remontiran, a zdanja su ruinirana.

Od prvobitne crkve gotovo ništa nije ostalo. Stari hram je 3,5 metara ispod novog oltara. Osnova hrama je četvorougao, a vrata, koja se nalaze na južnoj strani, isklesana su od kamena u obliku svoda. Hram ima svodove, utvrđene u šest zona. Postoji veliki ikonostas, koji je isklesan u drvetu i pozlaćen. Prijestolje i propovjedaonica glavnog hrama također su isklesani u drvetu. U manastiru se čuva nekoliko starih ikona iz 19. stoljeća i drugih svetinja iz tog razdoblja.

Godine 2013. Kiparska pravoslavna crkva i program za razvoj Ujedinjenih nacija potpisali su ugovor o obnovi manastira.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Kiparska pravoslavna crkva
Kategorija:Svjetska baština na Kipru
Kategorija:Pravoslavni manastiri
Ivan Musić

mini|Ivan Musić (oko 1875). Nosi uniformu, sablju i pištolj, koji je dobio na poklon od crnogorskog princa Nikole.
**Ivan Musić** (24. decembar 1848, Šiljevište, Klobuk kod Ljubuškog – Beograd, 1888) bio je katolički svećenik iz franjevačkog reda i vođa hercegovačkog ustanka protiv osmanske vlasti (1875–1878).

## Biografija 
Rođen je na Badnji dan u porodici Stipana i Ive Musić (*djevojačko* Kraljević). Otac Stipan bavio se poljoprivredom.

Dana 27. decembra krstio ga je stric po majci, kasnije biskup Mostarsko-duvanjske biskupije, fra Anđeo Kraljević. Kao franjevački novak školovao se u franjevačkoj gimnaziji u Širokom Brijegu. Ubrzo je stupio u franjevačku provinciju, Bosnu Srebrenu, te položio svečane redovničke zavjete uzevši 31. januara 1863. redovničko ime Šimun. Tokom afere 1869. godine morao je pobjeći iz zemlje. Nakon intervencije francuskog konzula Moreaua i dogovora s Osman-pašom, on i njegov kolega, student Petar Božić, koji su bili uključeni u zavjeru, dobili su stipendiju za studij medicine u Istanbulu. U Istanbulu se nije dugo zadržao, te je studij teologije nastavio u Mađarskoj, u gradu Ostrogonu. Po završetku studija, započinje pastoralnu služnu 1873. godine u Ravnom, u istočnoj Hercegovini, kao dijecezanski svećenik. Tamo je uspio mobilizirati stanovništvo i pomoći u vojnoj organizaciji istog.

Kada je 1875. saznao za oružani ustanak u Nevesinju, samostalno je započeo organizovanje jedinica. U nekoliko dana okupio je grupu boraca iz katoličkog stanovništva svoje župe pod svojim zapovjedništvom. Ponekad su mu se pridruživali i pobunjeni katolici iz drugih područja. Musić je imao važnu ulogu tokom ustanka kroz operacije na liniji Klobuk - Bileća - Gacko - Foča. Musić i njegovi ljudi istakli su se i na području Stoca. Ugovori koje je potpisao nose potpis don *Ivan Musić, Vojvoda donje Hercegovine*.

Nakon invazije austrougarskih trupa, Musić je vremenom počeo gubiti ugled. Od njega su tražili da se vrati svećeničkoj službi, što je odbio preselivši se u Crnu Goru. Iz Podgorice se ubrzo seli u Beograd, gdje je radio kao tumač i policijski komesar, te kao radnik u pošti. Od bolesti je umro u 40. godini.

Po Musiću su nazvane ulice u Mostaru i Ljubuškom, te trg u Ravnom. Općina Stolac postavila je bistu Musića u centru grada 1998. povodom 120. godišnjice ustanka protiv osmanske vlasti. Spomenik je u par navrata bio meta vandalizma.

U Ljubuškom postoji udruga koja nosi naziv Vojvoda don Ivan Musić.

## Porodica 
Musić se oženio Cvijom Vukasović, iz Stoca. Njihova starija kćerka umrla je u djetinjstvu. Mlađa kći Delfa rođena je 6. marta 1881. godine u Podgorici. Kasnije se udala za srpskog diplomata i književnika Ivana Ivanića (1867–1935). Delfa Ivanić bila je srpska autorica i prevoditeljica. Umrla je 14. augusta 1972. u Beogradu.

## Reference 
Kategorija:Biografije, Ljubuški
Kategorija:Rođeni 1848.
Kategorija:Umrli 1888.
CCDC22

**Upredeni domen-sadržavajući protein 22**  je  protein  koji je kod ljudi kodiran genom **CCDC22**.

## Funkcija 
Ovaj gen kodira protein koji sadrži domena upredene zavojnice. Kodirani protein funkcionira u regulaciji NF-kB (pojačivač jedarnog faktora kappa-lahkog lanca aktiviranih B ćelija), interakcijom sa COMMDima (proteini koji sadrže domen Murr1 metabolizma bakra). Dokazano je da mišji ortološki protein veže, koji sadrži kalcij-ovisne kopine, membranski vezane proteine, koji mogu funkcionirati u kalcijskoj signalizaciji. U ljudi je ovaj gen identificiran kao novi kandidat za sindromsku X-vezanu intelektualnu invalidnost.

## Klinički značaj 
Mutacije u CCDC22 povezane su sa Ritscher-Schinzelovim sindromom.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Geni na hromosomu X
CCDC120

**Protein 120 domena upredene zavojnice** (CCDC120), znan i kao **JM11 protein**,  je protein koji je kod ljudi kodiran istoimenim genom **CCDC120**. Funkcija CCDC120 nije formalno identificirana, ali strukturne komponente, konzerviranost i interakcije mogu se izračunračunarski procijenitiati.

## Gen 
Kod čovjeka, gen CCDC120 nalazi se na hromosomu X, na poziciji Xp11.23. Postoji šest različitih varijanti transkripta CCDC120 proizvedenih alternativnim splajingom.

### Obilježja 
Transkript iRNK CCDC120 sadrži ponavljanje od 120 bp blizu 3' kraja.

## Homologija 
### Paralozi
CCDC120 has 3 identifiable paralogs in humans, FERM domen-sadržavajući 4A, FERM domomen-sadržavajući 4B i C1orf106.

### Ortolozi
Ortološki prostor CCDC120 može se pratiti do riba poput *Danio rerio*, *Oryzias latipes* i *Dicentrarchus labrax*.

## Protein 
Protein CCDC120   ima četiri različite izoforme, u rasponu od 618 do 696 aminokiselina.   Isoform 1 is the longest isoform and is encoded by transcript 1 of the CCDC120 gene.

### Interakcije 
Eksperimentalno je  pokazalano da postoje interakcije  CCDC120 s vezujućim proteinom 1C Usherovog sindoma,  CYTH2 MDFI, centrosomnim proteinom od 170kDa,  pseudogenom 1 i keratinom 15]]. Ostale interakcije identificirane su koekspresijom i datiranjem podataka i mogu se vidjeti na slici.
thumb|Interakcije proteina  CCDC120 sa eksperimentalnim dokazima naznačenim ružičasto, koekspresijom (tamnozeleno) i miniranjem (svijetlozeleno). Slika je generirana aplikacijom STRING 9.05  (http://string-db.org/)

### Posttranslacijske modifikacije 
Algoritmi sugeriraju brojna mjesta osforilacije serina, kao i nekoliko mjesta fosforilacije treonina i tirozina.  Mnogo od ovih lokacija konzervirano je kod *Gorilla gorilla gorilla *, * Mus musculus * i * Danio rerio *.  Identificirano  je i  jedno mjesto N-glikozilacije.

### Struktura 
Predviđa se da proteinska struktura CCDC120 sadrži, kao što i samo ime govori, 65 aminokiselinskih zavojnica na položaju 109-173. Višestruki algoritmi identificiraju tri različita mjesta na kojima se alfa-heliksi mogu stvoriti strukture koje su konzervirana e u gorila i *Danio rerio*. Algoritmi se ne slažu ni na jednom mjestu za strukturu beta-lista.

## Ekspresija 
### Promotor 
Prema algoritmima, CCDC120  ima promotor dužine  601bp, koji sadrži niz mogućih mjesta faktora transkripcije,  kao što je prikazano na slici.

## Reference u naučnoj literaturi 
Utvrđeno je da je CCDC120 reguliran pod impulsnim elektromagnetskih polja u ljudskim osteoblastolikim ćelijama. CCDC120 ima 7-baznu deleciju kod metastaznog olfaktornog  neuroblastoma. CCDC120 je smanjeno reguliran nakon hipoksično-ishemijske ozljede mozga novorođenih pacova.

## Reference 
Kategorija:Ljudski proteini
Kategorija:Geni na hromosomu X