Shane (film)

***Shane*** je američki vestern snimljen u Technicoloru 1953. u kojem glavne uloge tumače Alan Ladd, Jean Arthur i Van Heflin. Film je distribuirao Paramount Pictures, i poznat je po snimcima pejzaža, montaži, glumi kao znatnom doprinosu žanru. Film je producirao i režirao George Stevens po scenariju A. B. Guthrieja Jr., prema istoimenom romanu iz 1949. autora Jacka Schaefera. Oscarom nagrađenu fotografiju radio je Loyal Griggs.

*Shane* je bio posljednji dugometražni i jedini film u boji u Arthurinoj karijeri. U filmu se pojavljuju i Brandon deWilde, Jack Palance, Emile Meyer, Elisha Cook Jr. i Ben Johnson u sporednim ulogama. Bio je to prvi film koji je projektovan u "ravnom", širokom ekranu, formatu koji je Paramount izumio kako bi publici ponudio širu panoramu nego što bi to mogla da pruži televizija.

Iako nikada nije eksplicitno navedeno, osnovni elementi radnje filma inspirirani su arhetipskim sukobom stočara Wyominga iz 1892. poznat kao Rat u okrugu Johnson, koji je također poslužio kao pozadina za filmove *Čovjek iz Virginije* i *Vrata raja*. Prirodno okruženje bile su visoke ravnice u blizini Jacksona u Wyomingu, a mnogi snimci prikazuju Grand Teton planinski masiv koji se nazire u daljini. Izmišljeni grad i Starettovo imanje izgrađeni su za film u blizini Kellya, u Jackson Hole dolini, i srušeni su nakon što je snimanje završeno. Jedna starinska građevina koja se nakratko pojavila u filmu, koliba Erniea Wrighta (koja se sada popularno od strane lokalnog stanovništva naziva "Shaneova koliba") još uvijek postoji, ali stalno propada zbog svoje klasifikacije kao "ruševina" od strane Službe nacionalnog parka.

Ladd nije volio oružje i bilo mu je neugodno držati oružje u rukama; Shaneova demonstracija pucanja za Joeya zahtijevala je 116 pokušaja snimanja. Pažljivom analizom Shaneove demonstracije umijeća u rukovanju oružjem Joeyu pokazuje kako Alan Ladd puca zatvorenih očiju. Kasnije, u obračunu u salunu, Laddov pištolj je uperen daleko od čovjeka kojeg je upucao, posebno u završnoj sceni – gdje on ubija Rykerovog brata. Palance je bio nervozan oko konja, i imao je velikih poteškoća s jahanjem i sjahavanjem. Nakon mnogo pokušaja, konačno je izveo besprijekorno sjahavanje, koje je Stevens tada koristio za sva sjahavanja Wilsonovog lika i – koristeći snimak u obrnutom smjeru – također njegovo uzjahivanje. Palance je izgledao toliko nespretno na konju da je Stevens bio primoran zamijeniti Wilsonovo uvodno ujahavanje u grad gdje jaše konja u galopu sa Palanceom koji je jahao hodom. Stevens je kasnije primijetio da je promjena zapravo učinila Wilsonovu ulazak u grad dramatičniji i prijeteći.

Posljednja scena, u kojoj ranjeni Shane objašnjava izbezumljenom Joeyu zašto mora da ode ("Nema života gdje ima ubijanja"), bila je dirljiva za cijelu glumačku ekipu, osim Brandona deWildea. "Svaki put kada bi Ladd izgovorio svoje retke oproštaja, deWilde bi razrogačio oči i isplazio jezik, što je Ladda nasmijavalo. Na kraju, Ladd je pozvao dječakovog oca: "Neka dijete stane ili ću ga lupati po glavi." DeWilde je na kraju prestao sa šalama."

### Snimanje 
right|thumb|200px|
Režiser George Stevens je prvobitno želio Montgomery Clifta i Williama Holdena za uloge Shanea i Starretta; kada se pokazalo da su oba bila nedostupna, Stevens je zamolio izvršnog direktora Paramounta Y. Frank Freemana za listu dostupnih glumaca sa tekućim ugovorima; u roku od tri minuta odabrao je Alana Ladda, Van Heflina i Jean Arthur. *Shane* je bila prva filmska uloga Jean Arthur u pet godina, a njena posljednja, kada je imala 50 godina, iako se kasnije pojavila u pozorištu i kratkotrajnoj televizijskoj seriji. Prihvatila je ulogu na zahtjev Stevensa, koji ju je režirao u filmovima *Razgovor o gradu* (1942.) sa Caryem Grantom i Ronaldom Colmanom, i *Što više, to bolje* (1943) za koje je dobila svoju jedinu nominaciju za Oscara.

Na pitanje da li je uživao u filmu, autor *Shanea*, Jack Schaefer, je odgovorio: "Da, jesam, sve osim onog kepeca", misleći na Ladda i njegovu visinu od 168&nbsp;cm. Godine 1989. Schaefer je rekao Oberlin alumni magazinu da bi njegov lik "Shane" trebao biti "mračna, ubitačna osoba" za koju se nadao da će je glumiti George Raft.

### Tenhički detalji 
Iako je film snimljen korištenjem standardnog 1.37:1 omjera, Paramount je odabrao "Shanea" da predstavi njihov novi sistem širokog ekrana jer je bio sastavljen uglavnom od dugih i srednjih snimaka, ali samo onih koji su bili pogodni za izrezivanje slika. Koristeći novoizrezanu ploču otvora blende u filmskom projektoru i širokokutni objektiv, film je bio prikazivan na mjestima prvih premijera u omjeru od 1.66:1. Za prvu premijeru, studio je u Radio City Music Hallu zamijenio ekran veličine 34 x 25 stopa ekranom dimenzija 50 stopa širine i 30 stopa visine.Paramount je sve svoje naredne filmove proizvodio u tom omjeru sve do 1954. kada su prešli na 1.85:1.

Stevens je želio da demonstrira publici "užase nasilja". Da bi naglasio strašnu snagu pucnja, stvorio je zvučni efekat nalik topu ispaljivanjem oružja velikog kalibra u kantu za smeće. Osim toga, imao je dvije glavne žrtve pucnjave: Palancea i Elishu Cooka, opremljene skrivenim žicama koje su ih snažno trzale unazad kada su bili upucani. Ove inovacije, prema historičaru filma Jay Hyamsu, označile su početak grafičkog nasilja u vestern filmovima. On citira Sam Peckinpaha: "Kada je Jack Palance upucao Elishu Cooka u "Shaneu", stvari su počele da se mijenjaju."

## Kritike 
Na sajtu Rotten Tomatoes *Shane* ima 97% odobravanja od kritičara, na osnovu 33 recenzije.
*Shane* je premijerno prikazan u New Yorku u Radio City Music Hallu 23. aprila 1953. i zaradio je 114.000 dolara za četiri sedmice prikazivanja. Sveukupno, film je zaradio približno devet miliona dolara u Sjedinjenim Državama i Kanadi. Bosley Crowther nazvao je film "bogatim i dramatičnim mobilnim slikanjem američke divljine". Zatim je nastavio:

*Shane* sadrži nešto više od ljepote i veličanstvenosti planina i ravnica, natopljenih blistavim vesternovskim suncem i nasilnim, bujičnim, mračnim kišama. Sadrži ogromno razumijevanje gorčine i strasti svađa koje su postojale između novih doseljenika i stočara na pašnjacima. Sadrži uznemirujuće otkriće divljaštva koje je vladalo u srcima starih revolveraša, koji su jednostavno bili legalne ubice prema zakonu divljeg zapada. I također sadrži vrlo divno razumijevanje duha malog dječaka usred svih tenzija, uzbuđenja i avantura jednog doma u divljini.
Crowther je nazvao "koncept i prisustvo" Joeyja, malog dječaka kojeg glumi Brandon deWilde, "ključem za omogućavanje osvježavajućeg gledišta na temu koja nije baš nova. Jer su upravo iskreni entuzijazam i naivne reakcije ovog dječaka ono što čini suprotnost sve katastrofalne drame u scenariju A. B. Guthrieja Juniora."

Woody Allen nazvao je *Shanea* "remek-djelom Georgea Stevensa", na svojoj listi velikih američkih filmova iz 2001. zajedno sa *Blagom Sierra Madre*, *Usijanjem*, *Dvostrukom obmanom*, *Potkazivačem*, i *Brdom*. *Shane*, napisao je, "sjajan je film i može se nositi sa svakim filmom, bez obzira na to je li vestern ili nije."

## Utjecaji 
TV serija iz 1966. *Shane* sa Davidom Carradineom u glavnoj ulozi bila je direktno zasnovana na filmu. Japanski film iz 1980. *Daleki krik proljeća* ima sličnu radnju. Godine 1981. britanska pjevačica Kim Wilde je snimila pjesmu "Shane" kao B stranu svog singla "Chequered Love". Tekstovi, koji su napisali njen brat Ricky i otac Marty, bave se utiscima na film. Pjesma Rogera Watersa iz 1984. "The Pros and Cons of Hitch Hiking", uključuje tekst "Da li se sjećaš Shanea?" a snimak sadrži pomiješani zvuk iz filma. Postpokaliptični film iz 1987. godine, *Čelična zora*, blisko prati radnju *Shanea*, prema ocjenama Waltera Goodmana iz *The New York Timesa.* Na svom albumu *Arizona Bay* iz 1997. godine, Bill Hicks parodira ulogu Jacka Palancea u Shaneu sa numerom broj 8, "Bullies of the World", poredeći zemlje koje proizvode oružje s Jackom Wilsonom koji se ruga farmeru da "podigne pištolj". U akcionom trileru iz 1998. *Pregovarač*, dva glavna lika razgovaraju o filmovima vestern žanra, posebno o *Shaneu*. svađajući se oko kraja filma; Chris Sabian kaže da je Shane umro, a Danny Roman kaže da je "klonuo jer je upucan. Klonuo ne znači biti mrtav." U Hallmark seriji iz 2013. godine *Potpisano, zapečaćeno, dostavljeno* pominje se "Shane, vrati se". Film o superherojima iz 2017. *Logan* našao je značajnu tematsku inspiraciju u *Shaneu*, i formalno je priznat uticaj nizom specifičnih referenci na dijaloge i scenske isječke. Shaneove oproštajne riječi Joeyju recituju se, doslovno, u završnoj sceni.

## Nagrade i nominacije 
;Oscari - osvojene nagrade
* **Oscar za najbolju fotografiju**
;Oscari - nominacije
* Oscar za najbolju sporednu mušku ulogu Brandon deWilde
* Oscar za najbolju sporednu mušku ulogu Jack Palance
* Oscar za najbolju režiju George Stevens
* Oscar za najbolji film George Stevens
* Oscar za najbolji originalni scenarij A. B. Guthrie Jr.

;BAFTA - nominacije
* Najbolji film
* Najbolji strani glumac (Van Heflin)

;Udruženje američkih filmskih režisera 
* Nagrada za najbolju režiju (George Stevens)

;Nagrade "Laurel"
* Nagrada "Zlatni Laurel" za najbolju glumu (Jack Palance)
* Nominacija za "Zlatni Laurel" za najboljeg dramskog glumca (Alan Ladd)
* Nominacija za "Zlatni Laurel" za najboljeg dramskog glumca (Van Heflin)

;Nagrade Udruženja filmskih kritičara New Yorka
* Nominacija za najboljeg režisera (George Stevens)

## Zanimljivosti 
* Van Heflin i Alan Ladd postali su veliki prijatelji tokom snimanja filma. U kasnijim godinama, Heflinova supruga je rekla da je samo u rijetkim trenucima vidjela svog muža da plače, a to je bilo kada je saznao za Laddovu preranu smrt.
* Pažljivo se vodilo računa o svim nivoima produkcije. Svi fizički rekviziti bili su vjerni tom periodu, zgrade su bile građene prema specifikacijama tog vremena, a odjeća je bila potpuno autentična. Režiser George Stevens je čak dao nabaviti donekle mršavu stoku uvezenu iz drugih područja, jer su lokalna stada izgledala previše uhranjena i zdrava.
* "Shane" je prvobitno bio planiran za 28 dana snimanja u Jackson Holeu, Wyoming, i 20 dana u studiju s budžetom od 1.9 miliona dolara. Snimanje je završeno nakon 75 dana snimanja po cijeni od preko 3. miliona dolara.
* Roman Jacka Schaefera doživio je ogroman uspjeh kada je prvi put objavljen 1949. godine, a Paramount je brzo preuzeo prava na film.
* Film je prikazan u roku od godinu dana nakon drugog značajnog vesterna, Tačno u podne (1952). Zapravo je snimljen prije filma Gary Coopera, ali je proveo nekoliko mjeseci u montažnim sobama.
* Režiseru Georgeu Stevensu se nije sviđao način na koji je kompozitor Victor Young komponirao muziku za salonski obračun, pa je zamijenio s muzikom koju je Franz Waxman koristio u filmu Konopac od pijeska (1949).
* Muzika koja se može čuti kada Shane uđe u salun na finalni obračun s Rykerom i Wilsonom je potpuno ista muzika koja se mogla čuti u filmu Stakleni ključ (1942), gdje također glumi Alan Ladd. Muzika i ritmički udarci bubnja javljaju se tokom dvije različite scene, jedne na početku filma kada se Ladd suočava s nekoliko zlikovaca, a zatim kasnije u filmu, ponovo tokom sukoba s njima.
* Ovo je bio jedan od prvih filmova koji je pokušao da rekonstruira autentičan zvuk pucnjave. Warren Beatty je naveo ovaj aspekt kao inspiraciju tokom snimanja filma Bonnie i Clyde (1967).
* Kada je Jack Palance umro 2006. godine, bio je posljednji živući član glumačke ekipe.
* U sceni kada Shane prvi put ulazi u salun, on na Chrisovo pitanje odgovara sa "ti govoriš meni?" na šta dobija odgovor od Chrisa: "Ne vidim da iko drugi stoji tamo" - utjecaj je na dijalog koji je koristio Robert De Niro u filmu Taksist (1976).
* Prema Van Heflinu u članku iz 1953. u Los Angeles Daily News-u, sekvenca borbe u salunu je pažljivo uvježbana u teretani tokom sedmice dana, gdje je sve bilo savršeno tempirano. Međutim, kada je scena zapravo snimljena u studiju, Heflin se sagnuo u pogrešno vrijeme i kaskader ga je udario u usta. Heflin se naljutio i uzvratio mu udarac, a zatim udario i drugog kaskadera i nokautirao ga. Režiser George Stevens je nastavio sa snimanjem, ali je ubrzo povikao da se prekine snimanje. Heflin je hitno prevezen u studijsku bolnicu i dobio je osam šavova na donjoj usni. U jednom krupnom planu u sceni, Heflin je rekao da mu je krv na bradi prava.
* Nekoliko likova koji se pojavljuju u originalnom romanu Jacka Schaefera promijenili su imena kako bi se pojavili u ovoj filmskoj adaptaciji. Najuočljivije je da je Robert "Bob" Macpherson Starrett postao Joey Starrett, Luke Fletcher je postao Rufus Ryker (čiji su rođaci u romanu nazvani samo po imenu, a možda i nisu bili u srodstvu), a Stark Wilson je postao Jack Wilson.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 
* 
* 
* *Shane* na *Filmsite.org*

Kategorija:Filmovi iz 1953.
Kategorija:Američki filmovi
Kategorija:Američki vesterni
Kategorija:Antivesterni
Kategorija:Filmovi na engleskom jeziku
Kategorija:Filmovi zasnovani na romanu
Kategorija:Filmovi u režiji Georgea Stevensa
Kategorija:Filmovi koji su dobili Oscar za najbolju fotografiju
Kategorija:Filmovi s radnjom u Wyomingu
Kategorija:Filmovi snimljeni u Wyomingu
Kategorija:Filmovi s muzikom Victora Younga
Kategorija:Filmovi Paramount Picturesa
Kategorija:Filmovi u Nacionalnom filmskom registru Sjedinjenih Američkih Država
Kategorija:BAFTA za najbolji film