open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Spisak imenovanih asteroida, ʻ

* 388282 ʻAkepa, asteroid glavnog asteroidnog pojasa.
* 378002 ʻAkialoa
* 7613 ʻAkikiki, također poznat kao (7613) 1996 DK ʻAkikiki
* 361267 ʻIʻiwi
* 374710 ʻOʻo

## Reference 
## Vanjski linkovi 
ʻ
PlayStation Portable

PlayStation Portable[a] (PSP) je ručna igraća konzola koju je razvila i prodala Sony Computer Entertainment. Prvi put je objavljen u Japanu 12. decembra 2004., u Sjevernoj Americi 24. marta 2005. iu PAL regijama 1. septembra 2005. i prva je ručna verzija u PlayStation liniji konzola. Kao konzola sedme generacije, PSP se takmičio sa Nintendo DS.

Razvoj PSP-a najavljen je tokom E3 2003, a konzola je predstavljena na konferenciji za novinare kompanije Sony 11. maja 2004. Sistem je bio najmoćnija prenosiva konzola kada je predstavljen, a bio je i prvi pravi konkurent Nintendo ručnim konzolama nakon mnogi izazivači kao što je Nokiin N-Gage su propali. Napredne grafičke mogućnosti PSP-a učinile su ga popularnim mobilnim uređajem za zabavu, koji se mogao povezati na PlayStation 2 i PlayStation 3, bilo koji računar sa USB interfejsom, drugim PSP sistemima i Internetom. PSP je također imao široku lepezu multimedijalnih funkcija kao što su video reprodukcija, audio reprodukcija, a smatran je i prijenosnim media playerom.[6][7] PSP je jedina ručna konzola koja koristi format optičkog diska—u ovom slučaju, Universal Media Disc (UMD)—kao svoj primarni medij za skladištenje; i igre i filmovi su objavljeni u tom formatu.

PSP je pozitivno primljen od strane kritičara i prodat je u preko 80 miliona jedinica tokom svog desetogodišnjeg životnog veka. Objavljeno je nekoliko modela konzole, prije nego što je PSP liniju naslijedio PlayStation Vita, objavljen u Japanu 2011. i širom svijeta godinu dana kasnije. Vita ima kompatibilnost unatrag sa PSP igrama koje su objavljene na PlayStation Network preko PlayStation Store-a, što je postalo glavni način kupovine PSP igara nakon što je Sony ugasio pristup trgovini sa PSP-a 2. jula 2021. Isporuke hardvera PSP je okončan širom svijeta 2014.; proizvodnja UMD-a je okončana kada je posljednja japanska tvornica koja ih proizvodi zatvorena krajem 2016.

Kategorija:PlayStation Portable
Kategorija:Proizvodi predstavljeni 2004
Kategorija:Proizvodi i usluge obustavljeni 2018
Kategorija:Ukinute ručne igraće konzole
Szymon Marciniak

**Szymon Marciniak** (izgovor: [ˈʂɨmɔn marˈt͡ɕiɲak]) poljski je nogometni sudija. Smatra se jednim od najcjenjenijih sudija. IFFHS ga je izabrao za najboljeg svjetskog sudiju u 2022. i 2023.

## Rana karijera 
Prvi sport kojim se bavio u mladosti bio je biciklizam. Njega je zamijenio nogometom s 15 godina. Sudijsku karijeru počeo je s 21 godinom. U početku je suđenje kombinirao s igranjem amaterskog nogometa. Godine 2006. profesionalno se prebacio na suđenje.

Prvu utakmicu u najjačoj poljskoj ligi sudio je 2009. na stadionu GKS Bełchatówa. Otad je sudio više od 200 utakmica u Ekstraklasi, a bio je i glavni sudija finala Poljskog kupa 2016. i Poljskog superkupa 2017.

## Međunarodna karijera 
FIFA-in sudija postao je 2011. Iste godine debitirao je i u Evropskoj ligi u kvalifikacijskoj utakmici između Aalesunda i Ferencvárosa. Godine 2012. sudio je svoju prvu utakmicu u Ligi prvaka između Ventspilsa i Moldea. Sudio je u kvalifikacijama za Svjetsko prvenstvo 2014, počevši od utakmice u grupi F između Portugala i Azerbejdžana.

Dana 30. juna 2015. bio je glavni sudija u finalu Evropskog prvenstva U-21.

Učestvovao je na Evropskom prvenstvu 2016. i sudio tri utakmice: Španija – Češka i Island – Austrija u grupnoj fazi turnira te Njemačka – Slovačka u nokaut-fazi.

FIFA je 29. marta 2018. objavila da će on suditi neke utakmice na Svjetskom prvenstvu te godine zajedno s Pawełom Sokolnickim i Tomaszom Listkiewiczem kao pomoćnicima. Sudio je dvije utakmice grupne faze: Argentina – Island i Njemačka – Švedska. Također je izabran za glavnog sudiju UEFA Superkupa 2018. između Real Madrida i Atlético Madrida.

Dana 19. maja 2022. izabran je da sudi na Svjetskom prvenstvu 2022, a 15. decembra objavljeno je da će suditi i njegovo finale između Argentine i Francuske, postavši tako prvi poljski sudija koji je to učinio. Njegovo suđenje u finalu dobilo je pohvale mnogih komentatora, ali i kolega, kao što su Pierluigi Collina, Howard Webb, Keith Hackett, Lutz Wagner i Thorsten Kinhöfer.

Dana 17. maja 2023. sudio je revanš-utakmicu polufinala Lige prvaka između Manchester Cityja i Real Madrida (4:0). Pet dana kasnije odobreno mu je da sudi finale Kiparskog kupa između AEL Limassola i Omonije 24. maja, a dodijeljeno mu je i finale Lige prvaka između Manchester Cityja i Intera 10. juna.

## Lični život 
Sa suprugom Magdalenom ima dvoje djece: sina Bartosza (2003) i kćerku Nataliju (2012). Amaterski trenira tajlandski boks.

Godine 2021. dijagnosticirana mu je tahikardija nakon što se oporavio od COVID-a 19, što ga je spriječilo da sudi utakmice na Evropskom prvenstvu 2020.

## Važnija takmičenja 
## Ostale utakmice 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *transfermarkt.de* 
* Profil na *mondefootball.fr* 

Kategorija:Rođeni 1981.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Płock
Kategorija:Poljske nogometne sudije
Kategorija:Sudije u UEFA Ligi prvaka
Kategorija:Sudije u UEFA Evropskoj ligi
Romi muslimani

[mini| Romi muslimani u [Bosna (regija)|Bosni (oko 1900.)]]
**Muslimanski Romi** su Romi koji su prihvatili sunitski islam iz hanefijskog mezheba u vrijeme Osmanskog Carstva. Neki od njih su derviši sufije, a najveći tarikat Džerahije nalazi se u najvećem muslimanskom romskom naselju u Evropi u Šuto Orizari, lokalno zvanom Šutka u Sjevernoj Makedoniji, te koriste Kur'an preveden na balkanski romski jezik.

Muslimani Romi praktikuju obrezivanje sa velikom pompom i veseljem, dječaci se uglavnom obrezuju u dobi od pet godina, jer je broj 5 (panč) sveti simbol u romskom narodu. Običaj je da se obrezana kožica zakopa. Romi su obično usvajali preovlađujuću religiju zemlje domaćina. Islam među Romima je historijski povezan sa životom Roma unutar Osmanskog Carstva. U skladu s tim, značajne muslimanske romske populacije koje odgovaraju ili premašuju broj kršćana nalaze se u Turskoj (većina živi u Istočnoj Trakiji), Bosni i Hercegovini (80%), Albaniji, Crnoj Gori (50-60%), Kosovu, Republici Severnoj Makedoniji (55-70%), Bugarskoj. Prema procjenama sredinom devedesetih godina prošlog vijeka, muslimanski Romi u Sjevernoj Trakiji činili su oko 60% Roma u Bugarskoj. . Mala grupa Roma muslimana postoji i u Dobruja regionu Rumunije, koja se sastoji od 10% romske populacije u zemlji, u Hrvatskoj (45% romske populacije  ), Južnoj Rusiji, Grčkoj (mali dio Roma muslimana koncentrisanih u Zapadnoj Trakiji), Srbiji (35-50) %) i Krimu. Neki govore balkanskim romskim jezikom, ali većina govori samo jezik stanovnika zemlje.
Kultura Roma muslimana zasniva se na kulturi Osmanskog Carstva.

Nakon raspada Osmanskog Carstva u onim dijelovima gdje islam više nije bio dominantna religija, muslimanski Romi su se našli pod dvostrukom diskriminacijom, kako zbog anticiganizma tako i zbog islamofobije.

Muslimani Romi širom južne Evrope nazivaju se neromima, a hrišćani Romi kao *Horahan Roma* (također napisani kao *horahane*, *horaxan*, *harokane*, *horaksai* i td.), te ih kolokvijalno zovu turski Romi ili turski Cigani u zemljama domaćinima. Oni vjeruju da su potomci Vaishya (trgovaca) iz raznih mjesta primorske Indije, koji su zbog indo-rimskih odnosa došli u Egipat (Rimska provincija), pripadnici su indo-grčkih religija gdje je Doktrina bila Romaka Siddanta. Vremenom su postali rimski građani i dobili ime po Rimskom Carstvu. Pod osmanskom vlašću, kršćanski i muslimanski Romi su živjeli razdvojeno. Romima muslimanima bilo je zabranjeno da se udaju za Rome hrišćane. Muslimani Romi su služili u vojsci Osmanskog Carstva, posebno u Osmanskom vojnom orkestaru.

## Povezano 
* Koja vrsta
* Romi u Turskoj
* Aškalije i balkanski Egipćani
* Romi muslimani na Balkanu  Elena Marushiakova i Veselin Popov
* Dijalekt Xorakane Roma , 
* Roma Leonardo Piasere

## Reference 
Kategorija:Muslimani po nacionalnosti
Kategorija:Romi
Kategorija:Romi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Muslimanske zajednice Evrope
Sviraj mi, sviraj / Sve što kaže mama

**"Sviraj mi, sviraj / Sve što kaže mama"** četvrta je singl-ploča sarajevske pop-rok grupe Ambasadori. Objavila ga je izdavačka kuća PGP Radio Kruševac 1973. Muziku i tekst za naslovnu pjesmu "Sviraj mi sviraj" napisao je Kemal Monteno, a aranžman saksofonist Ambasadora Andrej Stefanović. Prva javna izvedba bila je iste godine na Skopje festu, a posebno u tu svrhu snimljena je verzija na makedonskom jeziku (pogledati muzički primjer). Na B-strani je pjesma "Sve što kaže mama", za koju je tekst, muziku i aranžman napisao basist Ambasadora Ivan Vinković. Predstavlja jednu od pjesama iz ranog perioda Ambasadora s najizraženijim utjecajem *funk* muzike, koju je u to vrijeme na Zapadu popularisao američki pjevač James Brown. Obje pjesme komponirane su u poletnom ritmu, a posebno su se istakli puhači Krešimir Vlašić na trubi i saksofonist Andrej Stefanović, kao i pjevačica Ismeta Dervoz, uz kvalitetnu muzičku pratnju ostalih članova grupe. Ovim izdanjem Ambasadori su potvrdili pjevački i izvođački kvalitet, koji će ih ubrzo svrstati (zajedno s Indexima) u sam vrh tadašnje rane sarajevske pop-rok scene s početka 1970-ih. Fotografiju i dizajn omota singl ploče uradio je Dragan S. Stefanović.

## Muzički primjeri 
* "Sviraj mi, sviraj"
* "Sviri mi, sviri" verzija na makedonskom jeziku
* "Sve što kaže mama"

## Reference 
Kategorija:Singlovi Ambasadora
Kategorija:Singlovi iz 1973.
Kategorija:Singlovi u izdanju PGP Radio Kruševac
Armensko pismo i njegovi kulturni izrazi

**Armensko pismo** od svog izuma, nije služilo samo svojoj primarnoj funkciji, stvaranja pisanog naslijeđa u vidu armenskih književnih djela. Armeni su pismo koristili i kao brojeve, u kriptografiji, zagonetkama, u brojnim  rukotvorinama i sl. Pismo se također odlikuje širokim rasponom ornamentalnih pisama, općenito klasificiranih po svojim oblicima: čvorovi, ptice, životinje, ljudi i mitska ili imaginarna bića. Time je armenska slovna umjetnost putem ukrašavanja slova i njene različite upotrebe, kroz vijekove postala i dio ukupne armenske kulture.

Prema predanju, armensko pismo je stvorio sveti Mesrop Maštoc oko 403-406. godine n.e. Nejasno je da li je pismo bilo novi razvoj ili su Jermeni ranije koristili neko drugo svoje pismo, o čemu nema pisanih dokaza. Dok su bili dio SSSR-a, Armenci su 1922.-1924. izvršili dvije pravopisne reforme, koje su  važeće u savremenoj Armeniji. Promjene nisu prihvaćene u dijaspori u Sjedinjenim Američkim Državama i Evropi i kod armenske manjine u Iranu.

Armensko pismo ima 39 znakova i, za razliku od semitskih pisama koja se koriste u susjednim državama na istoku i jugu Kavkaza, ima potpunu notaciju samoglasnika. Kako se ova slova nikada ne umnožavaju, armensko pismo je instrument velike fonetske preciznosti. Uzima 22 grčka zvuka kojima pripisuje vlastite znakove i dodaje 14 znakova namijenjenih zapažanju zvukova stranih grčkom. Armensko pismo, kao i grčko s kojim je djelomično povezano, koristi i velika i mala slova.

## Nematerijalna kulturna baština 
Armensko pismo i njegovi kulturni izrazi nalazi se na UNESCO-voj Reprezentativnu listu nematerijalnog kulturnog nasleđa čovječanstva kao element nematerijalnog kulturnog nasleđa u Armrniji. Odluku o upisu donio je Međuvladin komitet za očuvanje nematerijalnog kulturnog nasleđa na zasjedanju koje je održano 2019. god.

## Reference 
Kategorija:Nematerijalna kulturna baština u Armeniji
Makemake

**Makemake**  (oznaka manje planete **136472 Makemake**) je patuljasta planeta i &ndash; ovisno o tome kako su definisani &ndash; drugi po veličini objekt Kuiperovog pojasa u klasičnoj populaciji, sa prečnikom približno 60% od Plutona.  Ima jedan poznati satelit.  Njegova izuzetno niska prosječna temperatura, oko -230&nbsp;°C  znači da je njegova površina prekrivena metanom, etanom i eventualno azotnim ledom.

Makemake je otkriven 31. marta 2005. godine od strane tima predvođenog Michaelom E. Brownom, a objavljen je 29. jula 2005. godine. Prvobitno je bila poznata kao '''''', a kasnije je dobila broj male planete 136472. U julu 2008. godine dobila je ime po Makemakeu, božanstvu tvorcu u Rapa Nui mitologiji Uskršnjeg ostrva, sa očekivanjem Međunarodne astronomske unije (IAU) da će se pokazati kao patuljasta planeta.    
[mini| Makemakeova orbita izvan Neptuna je slična [Haumea|Haumeinoj. Pozicije su od 01.01.2018.]]
[lijevo|mini| Makemake ([prividna magnituda 16,9) sa galaksijom na rubu IC 3587]]

## Bilješke 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Patuljaste planete
Kategorija:Astronomski objekti otkriveni 2005.
Slobodan Vujović

**Slobodan Vujović** (Fojnica, 9. 9. 1948. - Vrbnik, 12. 7. 2019.) bio je bosanskohercegovački muzički izdavač, gitarist, kompozitor i tekstopisac. Poznat je kao vođa i jedan od osnivača bivše sarajevske pop, rok grupe Ambasadori s kojom je nastupao od 1968-1989. Komponirao je većinu pjesama ovog sastava, s kojim je u više navrata nastupao na festivalima Vaš šlager sezone, Opatijskom festivalu i Splitskom festivalu. Najveći uspjeh s Ambasadorima postigao je nastupima na festivalu Vaš šlager sezone 1975. sa pjesmom "Zemljo moja", te na festivalu u Opatiji kao i na takmičenju za Evroviziju 1976. u Den Haagu sa pjesmom "Ne mogu skriti svoju bol" Godine 1973. bio je suosnivač muzičke izdavačke kuće Diskoton, a od 1981. i njen glavni urednik. Upravo zahvaljujući mjestu glavnog urednika Diskotona, sarađivao je s brojnim pjevačima i muzičkim sastavima kako u Bosni i Hercegovini tako i u bivšoj Jugoslaviji. Nakon penzionisanja, godine 1994. preselio se u Hrvatsku u mjesto Vrbnik, gdje je živio do svoje smrti 12. 7. 2019. Kroz svoje dugogodišnje muzičko djelovanje dao je doprinos razvoju sarajevske škole pop roka.

## Diskografija s grupom Ambasadori 
### Singl ploče 
* Plačem za tvojim usnama / Zapjevaj, (RTV Sarajevo, Beograd Disk), (1971) 
* Posljednja serenada / Idila jednog mačka / Hej, vi, (Jugoton), (1972)
* Srce te želi / Kao rijeka, (Radio Kruševac), (1973)
* Sviraj mi, sviraj / Sve što kaže mama, (PGP Radio Kruševac), (1973)
* Negdje na nekom moru / Lijepe riječi, (Diskoton), (1974)
* Susret / Znam, (Diskoton), (1974)
* Zemljo moja / Budi s njom, (Diskoton), (1975)
* Pustite da sanjam / Jedan stih, (Diskoton), (1975)
* Usne imam da ga ljubim / Prazan je moj dom, (Diskoton), (1976)
* Wait For Me (I'll Soon Be There), (EMI), (1976)
* Noćas mi se pjesma piše / Ne mogu skriti svoju bol, (Diskoton), (1976)
* Dođi u pet do pet / Jer želim sada sve da znam, (Vaš šlager sezone 1977, Diskoton)
* Odrpanče / Voljela bih, (Diskoton), (1977)
* Zaboravimo sve / Kad te jednom nađem, (Diskoton), (1977)
* Otkriću ti jednu važnu stvar / Ne budi me noću kad sanjam, (Diskoton), (1978)
* Tri bijela kruga / Mala luka, (Diskoton), (1978)
* Imam jedan strašan plan / Snivaj, snivaj, (Diskoton), (1978)
* Neka sve ide do vraga / Pokušaj bar malo, (Diskoton), (1979)
* Baš bi bilo dobro / Ne traži me, (Diskoton), (1979)
* Ne mogu nam ništa! / Partizan, (Diskoton), (1980)
* Vidimo se sutra / Nikad, nikad ti nećeš znati, (Diskoton), (1981) 

### Albumi 
* Ambasadori, (Diskoton) (1975)
* Dao sam ti sve što se moglo dati, (Diskoton 1980.).

### Kompilacije 
* 7276, (Diskoton), (1977)
* Ambasadori, (Diskoton), (1978)

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1948.
Kategorija:Umrli 2019.
Kategorija:Biografije, Fojnica
Kategorija:Bosanskohercegovački gitaristi
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Jugoslavenski gitaristi
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Jugoslavenski predstavnici na Euroviziji
Kategorija:Predstavnici na Eurosongu 1976.
Roberto Rosetti

**Roberto Rosetti** nekadašnji je italijanski nogometni sudija. Rođen je u Torinu. Osim maternjeg, govori engleski i francuski jezik. Počeo je suditi 1983, a prvu utakmicu u Seriji A vodio je 1996. FIFA-inu značku dobio je 2002. Osim sudijskih dužnosti, radi i kao direktor bolnice.

Ubraja se među najbolje sudije svih vremena na spisku koji održava Međunarodna federacija za nogometnu historiju i statistike (IFFHS). Povukao se nakon Svjetskog prvenstva 2010. kako bi preuzeo poziciju u Nogometnom savezu Italije kao glavni sudija za Seriju B.

Luciano Moggi, tadašnji generalni direktor Juventusa, opisao je Rosettija i njegovog kolegu Pierluigija Collinu kao previše "objektivne" u presretnutom telefonskom razgovoru. Moggi je također tvrdio da Rosetti i Collina trebaju biti "kažnjeni" za odluke protiv Juventusa u tom istom razgovoru.

## Karijera 
Bio je jedan od mnogih sudija koje su sudile u Ligi prvaka 2007/08. Sudio je polufinale između Chelseaja i Liverpoola na Stamford Bridgeu.

Izabran je za sudiju na Evropskom prvenstvu 2008. u Švicarskoj i Austriji. Na turniru je sudio:
* uvodnu utakmicu u grupi A između Švicarske i Češke;
* utakmicu u grupi D između Grčke i Rusije;
* četvrtfinale između Hrvatske i Turske;
* finale između Njemačke i Španije.

Bio je jedan od mnogih sudija koje su sudile u Ligi prvaka 2008/09.

### SP 2010. 
Unaprijed je izabran za sudiju na Svjetskom prvenstvu 2010. Njegova prva utakmica na turniru bio je remi 1:1 između Gane i Australije. Isključio je Australca Harryja Kewella zbog igranja rukom na gol-liniji, dosudivši jedanaesterac za Ganu. Sljedeća utakmica bila mu je Argentina – Meksiko u osmini finala, koju je Argentina dobila s 3-1; utakmica je obilježena kontroverzama jer su Rosetti i njegov tim sudija netačno priznali početni gol Carlosa Téveza iako su ponovljene snimke kasnije pokazale da je trebao biti poništen zbog ofsajda. Rosetti je kasnije izostavljen sa spiska od 19 sudija za koje je FIFA objavila da učestvuju u ostatku takmičenja iako krovno svjetsko nogometno tijelo nije objasnilo zašto. Ta odluka uveliko je utjecala na Rosettija i bila je glavni razlog za njegovo povlačenje neposredno nakon turnira iako je negirao da ga je spomenuta greška dovela do odluke o povlačenju.

## Priznanja 
* Sudija godine u Seriji A: 2006, 2007, 2008, 2009.
* IFFHS najbolji svjetski sudija: 2008.
* Kuća slavnih italijanskog nogometa: 2015.

## Statistike 
 (Izvor: *weltfussball.de*)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *transfermarkt.de* 
* Profil na *mondefootball.fr* 

Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Torino
Kategorija:Italijanske nogometne sudije
Kategorija:Sudije u UEFA Ligi prvaka
Kategorija:Sudije u UEFA Evropskoj ligi
Tadija Andrić

**Tadija Andrić** (Belo Polje, kod Gornjeg Milanovca, 11. septembar 1919 — Sjenica, 18. decembar 1941), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija 
Rođen je 11. septembra 1919. godine u selu Belo Polje, kod Gornjeg Milanovca. Potiče iz siromašne seljačke porodice. Poslije završene osnovne škole, bavio se fizičkim poslovima - najpre je radio kao nadničar kod imućnijih seljaka, a potom je u osnovnoj školi radio kao poslužitelj. Godine 1939. upisao je Pješadijsku podoficirsku školu 46. klase, koju je završio 1. novembra 1940. godine. Aprilski rat, 1941. godine, ga je zatekao u činu aktivnog podnarednika. Poslije kapitulacije Jugoslovenske kraljevske vojske, nije se predao okupatoru, već se sa oružjem vratio u rodno mjesto. Kada su početkom ljeta 1941. godine počele prve ustaničke akcije, Tadija je dobrovoljno stupio u Prvu takovsku partizansku četu, koja se nalazila u sastavu Čačanskog partizanskog odreda "Dragiša Mišović". U početku je bio borac-puškomitraljezac, a kada je formiran Takovski partizanski bataljon, on je postavljen za komandira Druge čete. Isticao se u svim akcijama svoje čete, a za vrijeme Prve neprijateljske ofanzive u blizini Gornjeg Milanovca je sam likvidirao njemačku patrolu. Kao nagradu za ovaj podvig, oktobra 1941. godine, je primljen u članstvo Komunističke partije Jugoslavije. U toku povlačenja partizanskih snaga iz Srbije u Sandžak, Tadijin bataljon je vodio mnoge borbe, oko Gornjeg Milanovca, Užica, Nove Varoši i Priboja. Prilikom napada partizanskih snaga na Sjenicu, 18. decembra 1941. godine, poginuo je na čelu juriša boraca njegove jedinice na neprijateljski bunker. Ukazom predsjednika Federativne Narodne Republike Jugoslavije Josipa Broza Tita, 27. novembra 1953. godine, proglašen je za narodnog heroja.

## Reference 
## Literatura 
* 

Kategorija:Rođeni 1919.
Kategorija:Umrli 1941.
Kategorija:Biografije, Gornji Milanovac
Kategorija:Jugoslavenski partizani
Kategorija:Srbijanski partizani
Kategorija:Jugoslavenski komunisti
Kategorija:Srbijanski komunisti
Kategorija:Oficiri i podoficiri Jugoslavenske vojske u NOVJ
Kategorija:Nosioci Ordena narodnog heroja
Kiro Atanasovski

**Kiro Atanasovski — Nalbatot** () s nadimkom Strašo (Kavadarci, 1923 — Kavadarci, 7. april 1944), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija 
Rođen je 1923. godine u Kavadarcima. Posle osnovne škole, završio je tri razreda građanske škole. Prije Drugog svjetskog rata je radio kao kovački radnik, u radnji svog oca Krste. Uskoro se pridružio revolucionarnom omladinskom pokretu i 1940. godine postao član Saveza komunističke omladine Jugoslavije. Policija je uočila njegovu djelatnost, pa je ubrzo bio uhapšen i nakon nekog vremena pušten. Član Komunističke partije Jugoslavije postao je u proljeće 1941. godine. Nakon početka okupacije, kovačka radnja njegovog oca služila mu je za održavanje veze sa seljacima preko kojih je rasturao ilegalni materijal. Učesnik Narodnooslobodilačke borbe je od 1941. godine. Godine 1942. postao je član Mjesnog komiteta KPJ za Kvadarce. Od ljeta 1942. do kraja 1943. godine djelovao je kao profesionalni partijski radnik. Zbog uspjeha na organizovanju Narodnooslobodilačkog pokreta i održavnja veza sa Tikveškim partizanskim odredom "Dobri Daskalov", početkom 1943. godine postao je član Oblasnog komiteta KPJ za Tikveš. Početkom aprila 1944. godine, po direktivi KPJ, ilegalno je otišao u Kavadarce i zajedno sa Dimčetom Mirčevim, sekretarom Sreskog komiteta KPJ za Kavadarce, uspio da organizuje izlazak iz grada šezdeset novih boraca za Drugu makedonsku udarnu brigadu. Uveče 7. aprila 1944. godine bugarska policija je opkolila kuću u istočnom dijelu grada, u kojoj su se nalazili Kiro i Dimče. Pošto su odlučili da se ne predaju, pružali su otpor neprijatelju dok su imali municije, a potom su izvršili samoubistvo. Ukazom Prezidijuma Narodne skupštine Federativne Narodne Republike Jugoslavije, 20. decembra 1951. godine, proglašen je za narodnog heroja.

## Reference 
## Literatura 
*  
* *Makedonska enciklopedija* (knjiga prva). „MANU“, Skoplje 2009. godina.

Kategorija:Rođeni 1923.
Kategorija:Umrli 1944.
Kategorija:Jugoslavenski komunisti
Kategorija:Makedonski komunisti
Kategorija:Biografije, Kavadarci
Kategorija:Makedonski partizani
Kategorija:Jugoslavenski partizani
Kategorija:Nosioci Ordena narodnog heroja
Kategorija:Makedonija u Narodnooslobodilačkoj borbi
Nicola Rizzoli

**Nicola Rizzoli** nekadašnji je italijanski nogometni sudija. Po struci je arhitekt.

## Karijera 
Svoju prvu utakmicu kvalifikacija za Ligu prvaka sudio je u augustu 2007, a prvu utakmicu u grupnoj fazi, u kojoj je lisabonski Sporting bio bolji od Basela (2:0), vodio je 1. oktobra 2008. Dana 7. aprila 2010. sudio je revanš-utakmicu četvrtfinala Lige prvaka između Manchester Uniteda i Bayerna. Pri rezultatu 3:1 za engleski klub (ukupno 4:3) isključio je njihovog desnog beka Rafaela nakon drugog žutog kartona. Bayern je tada postigao drugi pogodak i prošao dalje na osnovu golova u gostima.

Dana 5. maja 2010. sudio je finale Italijanskog kupa između Intera i Rome, a sedam dana kasnije i finale Evropske lige 2010, kada je Atlético Madrid pobijedio Fulham (2:1).

U maju 2013. UEFA je odabrala Rizzolija da sudi finale Lige prvaka na Wembleyju između Bayerna i Borussije Dortmund.

Na međunarodnom nivou bio je sudija na Evropskom prvenstvu 2012. te u kvalifikacijama za svjetska prvenstva 2010. i 2014. FIFA ga je uvrstila među sudije za Svjetsko prvenstvo 2014. u Brazilu, gdje je dijelio pravdu u utakmici Španija – Nizozemska u grupnoj fazi te u finalu između Njemačke i Argentine 13. jula na "Maracani".

IFFHS proglasio ga je najboljim svjetskim sudijom 2014. i 2015.

Dana 15. septembra 2015. vodio je utakmicu grupne faze Lige prvaka između PSV Eindhovena i Manchester Uniteda, gdje je Héctor Moreno iz PSV-a slomio nogu Lukeu Shawu. Njegova odluka da Morenu ne pokaže crveni karton zbog starta bila je kontroverzna. Glavni sudija UEFA-e Pierluigi Collina podsjetio je sudije na njihovu odgovornost za sigurnost igrača nakon tog incidenta.

U decembru 2015. Rizzoli je imenovan jednim od 18 sudija za Evropsko prvenstvo 2016.

Dana 4. jula 2017. povukao se s mjesta sudije iako je imao pravo na još jednu godinu te je imenovan glavnim sudijskim komesarom za Seriju A.

## Reprezentativne utakmice 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *transfermarkt.de* 
* Profil na *mondefootball.fr* 

Kategorija:Rođeni 1971.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Mirandola
Kategorija:Italijanske nogometne sudije
Kategorija:Sudije u UEFA Ligi prvaka
Kategorija:Sudije u UEFA Evropskoj ligi
Benjamin Tahirović

**Benjamin Tahirović** (rođen 3. marta 2003) bosanskohercegovački je profesionalni nogometaš koji igra kao vezni igrač za danski klub Brøndby i reprezentaciju Bosne i Hercegovine. Roditelji su mu iz Sarajeva.

## Karijera 
### Rana karijera 
Tahirović je karijeru započeo u švedskom klubu FC Djursholm. Godine 2020. potpisao je za Vasalunds IF i odigrao 26 utakmica u sezoni 2020, dok je Vasalund završio na prvom mjestu u trećoj ligi i osigurao napredak.

### Roma 
Godine 2021. potpisao je za italijanski klub Romu. Svoju prvu utakmicu odigrao je protiv Torina 13. novembra 2022.

### Ajax 
U junu 2023. Tahirović je potpisao petogodišnji ugovor s nizozemskim Ajaxom. Svoj debi za tim imao je 12. avgusta protiv Heraclesa. Dana 12. novembra postigao je svoj prvi gol protiv Almere Cityja.

### Brøndby 
U februaru 2025. Tahirović je prešao u danski Brøndby, sa ugovorom do juna 2028. Zvanični debi za klub imao je protiv Viborg FF-a 14. februara. Krajem okobra postigao je svoj prvi gol za Brøndby u pobjedi nad Odenseom.

## Reprezentacija 
U martu 2023. Tahirović je primio svoj prvi poziv u seniorski tim Bosne i Hercegovine, za utakmice kvalifikacije za UEFA Evropsko prvenstvo 2024 protiv Islanda i Slovačke. Debitovao je u pobjedi BiH nad Islandom 23. marta iste godine.

Dana 6. septembra 2025, u utakmici kvalifikacija za SP 2026 protiv San Marina, Tahirović je postigao svoj prvi pogodak za seniorsku reprezentaciju BiH.

## Uspjesi 
### Vasalunds IF 
* Ettan Norra: 2020

## Reference 
Kategorija:Rođeni 2003.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Spånga
Kategorija:Bosanskohercegovački nogometaši
Kategorija:Nogometaši Brøndbyja
Kategorija:Nogometaši Rome
Kategorija:Nogometaši Ajaxa
Kategorija:Bosanskohercegovački sportisti 21. vijeka
Denis Huseinbašić

**Denis Huseinbašić** profesionalni je nogometaš koji igra na poziciji veznog igrača za 1. FC Köln u Bundesligi.

## Klupska karijera 
### Rana 
Nogomet je počeo igrati u klubu iz svog rodnog mjesta SpVgg Erbach, kojem se pridružio 2009. Godine 2011. pridružio se Darmstadtu 98. Dvije godine kasnije prešao je u Eintracht Frankfurt. 2018. godine prelazi u Kickers Offenbach, s kojim je debitirao u seniorskoj konkurenciji i postigao prvi gol. Svoj prvi hat-trick u karijeri postigao je pobjedom nad FSV Frankfurtom 14. maja 2022.

### 1. FC Köln 
U junu 2022. potpisao je trogodišnji ugovor s Kölnom. Službeno je debitovao za tim 3. septembra protiv Wolfsburga. Dana 9. oktobra postigao je svoj prvi gol za Köln protiv Borussije Mönchengladbach.

## Statistika 
*Ažurirano: 12. novembra 2022.*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *UEFA.com*

Kategorija:Rođeni 2001.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Nogometaši Kölna
Kategorija:Njemački nogometaši
Kategorija:Bosanskohercegovački sportisti 21. vijeka
Muharem Asović

**Muharem Asović** (Nikšić, 25. mart 1912 — Dragovoljići, kod Nikšića, januar 1943), učesnik Narodnooslobodilačke borbe i narodni heroj Jugoslavije.

## Biografija 
Rođen je 25. marta 1912. godine u Nikšiću. Prije Drugog svjetskog rata je radio kao kovački radnik. Član Komunističke partije Jugoslavije je od jula 1934. godine. Učesnik Narodnooslobodilačke borbe je od 1941. godine. Poslije povlačenja Glavnine partizanskih snaga iz Crne Gore, polovinom 1942. godine, kao član Okružnog komiteta KPJ za Nikšić ilegalno je radio na organizovanju i jačanju Narodnooslobodilačkog pokreta u Nikšiću i okolini. Januara 1943. godine, zajedno sa još tri druga u selu Dragovoljićima, kod Nikšića, opkolili su ga četnici. U neravnopravnoj borbi bio je teško ranjen. Da ne bi živ pao neprijatelju u ruke, izvršio je samoubistvo. Ukazom predsjednika Federativne Narodne Republike Jugoslavije Josipa Broza Tita, 10. jula 1953. godine, proglašen je za narodnog heroja.

## Reference 
## Literatura 
* 

Kategorija:Rođeni 1912.
Kategorija:Umrli 1943.
Kategorija:Biografije, Nikšić
Kategorija:Crnogorski komunisti
Kategorija:Jugoslavenski komunisti
Kategorija:Crnogorski partizani
Kategorija:Jugoslavenski partizani
Kategorija:Nosioci Ordena narodnog heroja
Gianluca Rocchi

**Gianluca Rocchi** nekadašnji je italijanski nogometni sudija. Dvaput zaredom biran je za sudiju godine u Italiji (2018, 2019).

## Karijera 
Sudija je postao 1990. i sudio je u 38 utakmica u tri sezone Serie C počevši od 2000. Kasnije je promoviran u višu seriju, debitiravši 16. maja 2004 u utakmici Lecce – Reggina. Godine 2010, kada se Nacionalna sudijska komisija za Seriju A i Seriju B razdvojila, dodijeljen je komisiji za Seriju A.

Na međunarodnom nivou debitirao je 26. maja 2008. u prijateljskoj utakmici između reprezentacija Nizozemske i Grčke do 19 godina. Kasnije je pozvan za utakmice u evropskim klupskim takmičenjima (prvo za Kup UEFA tokom sezone 2008/09, zatim za Ligu prvaka u sezoni 2010/11).

Sudio je tri utakmice u kvalifikacijama za Evropsko prvenstvo 2012, a kasnije i na muškom nogometnom turniru na Olimpijskim igrama u Londonu.

Dana 18. augusta 2013. vodio je utakmicu Italijanskog superkupa između Juventusa i Lazija.

Dana 6. oktobra 2014. suspendiran je na 30 dana nakon prvenstvenog susreta između Juventusa i Rome zbog lošeg suđenja. Utakmica će kasnije postati poznata kao "Rocchi Horror Picture Show".

Rocchi je 21. maja 2016. sudio finale Italijanskog kupa između Milana i Juventusa.

U aprilu 2017. FIFA je objavila da je izabran za jednog od sudija za Kup konfederacija u Rusiji.

U julu 2017. UEFA je objavila da je Rocchi izabran da sudi utakmicu UEFA Superkupa između Real Madrida i Manchester Uniteda.

Dana 29. marta 2018. FIFA je objavila da će Rocchi suditi na Svjetskom prvenstvu 2018. zajedno s Elenitom Di Liberatoreom i Maurom Tonolinijem kao pomoćnicima.

UEFA je 13. maja 2019. objavila da je Rocchi izabran da sudi finale Evropske lige između Chelseaja i Arsenala.

Dana 5. novembra 2019. sudio je utakmicu grupne faze Lige prvaka između Ajaxa i Chelseaja. Završivši neriješeno 4:4 na Stamford Bridgeu, utakmica je ostala kontroverzna zbog toga što je Rocchi u jednom potezu isključio oba Ajaxova centralna defanzivca, Daleyja Blinda i Joëla Veltmana, te dosudio jedanaesterac za Chelsea. Njegovo suđenje kasnije je naišlo na kritike u štampi. 442oons, YouTube kanal koji radi animirane parodije nogometnih utakmica, postigao je hit svojim viralnim videom "Sent Off Two Men", poigravši se uspješnim singlom "It's Raining Men" grupe The Weather Girls. Rocchi je kasnije reagirao naizgled uznemireno zbog reakcija na njegovo suđenje.

Povukao se u dobi od 46 godina, a njegova posljednja utakmica bila je Juventus – Roma 1. augusta 2020. Godine 2021. primljen je u Kuću slavnih italijanskog nogometa.

## Reprezentativne utakmice 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *transfermarkt.de* 
* Profil na *mondefootball.fr* 

Kategorija:Rođeni 1973.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Firenca
Kategorija:Italijanske nogometne sudije
Kategorija:Nogometne sudije na Olimpijskim igrama
Kategorija:Sudije u UEFA Ligi prvaka
Kategorija:Sudije u UEFA Evropskoj ligi
Selver Brdarić

**Selver Brdarić** bio je bosanskohercegovački pjevač, koji je najveći dio svoje muzičke karijere proveo u Sarajevu. Pjevačku karijeru započeo je početkom 1970-ih u rok grupi Formula 4. Godine 1974. počeo je svirati u pop rok grupi COD, koju su te godine osnovali klavijaturist Nenad Jurin, gitarist Džemal Novaković i saksofonist/bas-gitarist Izidor Kajić. Sa grupom COD stekao je veliko muzičko iskustvo na tonskim snimanjima te koncertnim nastupima. Posebno se istakao pjevanjem na albumima grupe COD *Dođite na čaj* i *Bijeli bagremi*. S ovim sastavom je osim nastupa po Bosni i Hercegovini i drugim republikama u bivšoj Jugoslaviji bio na koncertnoj turneji po bivšem Sovjetskom Savezu. Uporedo s pjevanjem u grupi COD započeo je i solističku karijeru snimivši četiri singl ploče. Kao solista nastupio je na festivalu Vaš šlager sezone 1978. s pjesmom "Dio sunca" i takmičenju BH Eurosong 1993. s pjesmom "Mona Liza" kada je osvojio 8. mjesto od ukupno 11 takmičara. Svojim pjevanjem u muzičkim sastavima Formula 4 i COD dao je doprinos u razvoju i raznovrsnosti sarajevske škole pop roka.

## Diskografija 
### Sa grupom COD 
#### Singlovi 
* "Dođi mi na čaj / Želim tu igru", Jugoton, (1975)
*"Ciciban / Rok za moju bivšu punicu i njenu prijateljicu", Jugoton, (1976)
*"Novi štos / Nisi mala beba", Jugoton, (1976)
*"Ekskurzija / Kad smo bili sasvim mali, radili smo divne stvari", Jugoton, (1977)
*"Semafor / Ja i moja mala", Založba kaset in plošč Radio-televizije Ljubljana, (1978)
*"Slušaj me, Majo / Điha, điha", Jugoton, (1980)

#### Albumi 
* Dođite na čaj, Jugoton, (1977)
* Bijeli bagremi, Jugoton, (1978)

### Samostalna karijera 
#### Singlovi 
*"Djevojčice moja / Afrika, Diskoton, (1977)
* Dio sunca / Za mojim tragom, Diskoton, (1978)
* Kako ti je ime, svijete / Otišla je s drugim, Diskoton, (1978)
* Imam dvije cure / Ubio te grom, Diskoton, (1979)

#### BH Eurosong 
* Mona Liza, (1993)

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1951.
Kategorija:Umrli 2010.
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:COD
Kategorija:Bosanskohercegovački pjevači
Džemal Novaković

**Džemal Novaković** jeste bosanskohercegovački pop i rok gitarist, koji je najveći dio svoje muzičke karijere proveo u Sarajevu. Gitarističku karijeru započeo je u pop rok grupi COD gdje je svirao od 1972-1976. Nakon toga je prešao u pop rok grupu Rezonansa, s kojom je stekao veliko muzičko iskustvo koncertnim nastupima i tonskim snimanjima singl ploča i studijskih albuma. Uporedo sa sviranje u Rezonansi, Džemal Novaković pridružuje se 1979. Brani Likiću, koji je osnovao rok grupu Baglama bend. Kvalitetnim sviranjem elekrične gitare u muzičkim sastavima Rezonansa, COD i Baglama bend dao je doprinos u razvoju i raznovrsnosti sarajevske škole pop roka.

## Diskografija 
### Sa grupom COD 
#### Singlovi 
*"Dođi mi na čaj / Želim tu igru"
*"Ciciban / Rok za moju bivšu punicu i njenu prijateljicu"
*"Novi štos / Nisi mala beba"

### Sa grupom Rezonansa 
#### Singlovi 
* "Neka svijet bude orkestar / Saraj-poljem" (PGP RTB, 1977)
* "Tamo preko Dunava / Vjeruj mi" (Diskoton, 1978)
* "Jedno veče u hotelu konobari i kuhari / Kad ću te vidjeti opet" (Diskoton, 1981)

#### Albumi 
* "Procvjetala ljubičica plava" (Diskoton, 1978)
* "Prolaz molim" (Diskoton, 1978)
* "Profesija muzičar" (Diskoton, 1981)
* "Rezonansa najljepše pjesme"(Diskoton, 1984) 
* "Život u dvije smjene" (Sarajevo disk, 1986)

### Sa Baglama bend 
#### Singlovi 
* "4 konja debela / Oj, Bosanko" (Sarajevo disk, 1979)

#### Albumi 
* Ne treba ti ni tata ni mama kad svira baglama (Baglama No. 1), (Sarajevo disk, 1981)

## Reference 
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:COD
Kategorija:Rezonansa
Kategorija:Bosanskohercegovački gitaristi
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Jugoslavenski gitaristi
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Živi ljudi
Leonard McCoy

**Dr. Leonard H. McCoy**, poznat kao "Bones" je lik u američkoj naučnofantastičnoj franšizi Zvjezdane staze: Originalna serija. McCoya je glumio DeForest Kelley u originalnoj seriji Zvjezdanih staza od 1966. do 1969., a pojavljuje se u animiranoj seriji, šest filmova Zvjezdanih staza, pilot epizodi Zvjezdanih staza: Sljedeća generacija, te u brojnim knjigama, stripovima i video igricama. Deceniju nakon Kelleyeve smrti, Karl Urban preuzeo je ulogu McCoya u filmu o ponovnom pokretanju Star Trek-a 2009. godine.

## Prikaz 
McCoy je rođen u Atlanti, Georgia, 2227. godine. Sin Davida McCoya, McCoy se kasnije oženio Natirom, sveštenicom Yonade, koja se pojavila u epizodi, "*Jer je svijet šupalj i ja sam dotaknuo nebo*". Godine 2266. McCoy je postavljen kao glavni medicinski službenik USS Enterprisea pod kapetanom Jamesom T. Kirkom, koji ga često naziva "Bones". McCoy često igra ulogu Kirkove savjesti, nudeći kontrastav Spockovoj logici. posebno prema transporteru. U reboothu filmovaa Zvjezdanih staza iz 2009., kada McCoy prvi put upozna Kirka, on se žali da je njegova bivša žena uzela svu njihovu zajedničku imovinu nakon razvoda: "Sve što su mi ostale su moje kosti", što implicira da je to porijeklo nadimka.

Kada Kirk naredi da se McCoyeva služba ponovo aktivira u Zvjezdanim stazama: Film (1979); Spock prenosi svoju katru—svoje znanje i iskustvo—u McCoya prije nego što je umro u Zvjezdanim stazama II: Khanov gnjev (1982). McCoy je stekao čin admirala u vremenskoj liniji Trek kada je ova epizoda emitovana, a navodi se da ima 137 godina. Postao je načelnik Medicinskog odjeljenja Zvjezdane flote, sa posebnim činom poznatim kao admiral podružnice. Izmišljenu knjigu Komparativna vanzemaljska fiziologija napisao je McCoy i bila je obavezna za čitanje na Medicinskoj akademiji Zvjezdane flote do 2370-ih.

U epizodi Zvjezdane staze: Animirana Serija iz 1973. "*The Survivor*", McCoy spominje da ima kćer Joannu. Iako je Čekovljeva prijateljica Irina u originalnoj epizodi serije "*Put u raj*" prvobitno napisana kao McCoyeva kćerka, promijenjena je prije snimanja epizode.

## Reference 
*
*
Dettifoss

mini|200px|Detaljan pogled na Dettifoss
**Dettifoss** (čit. [ˈtɛhtɪˌfɔsː]) jest vodopad u Nacionalnom parku Vatnajökull na sjeveroistoku Islanda. Smatra se drugim najsnažnijim u Evropi nakon Rajnskog vodopada. Smješten je na rijeci Jökulsá á Fjöllum, koja teče s lednika Vatnajökull i sakuplja vodu s velikog područja u ovom dijelu zemlje. Znatna količina sedimenata koje rijeka nosi daje vodi sivkasto-bijelu boju.

Vodopad je širok 100 m i pada sa 44 m visine u kanjon Jökulsárgljúfur. Drugi je po veličini na Islandu kad je riječ o protoku (nakon Urriðafossa) – prosjek iznosi 193 m3/s. Superlativ "najsnažniji" potječe od njegovog toka vode pomnoženog s visinom.

## Pristup za turiste 
Do vodopada sa zapadne strane vodi asfaltirana cesta 862, izgrađena 2011. Ona omogućuje pristup Dettifossu u svim godišnjim dobima, više-manje, dok starija makadamska cesta 864 opslužuje istočnu stranu i obično je prohodna samo ljeti.

Na zapadnoj obali postoje minimalni sadržaji, uključujući poljski WC, uređenu pješačku stazu i platformu s pogledom. Na istočnoj obali postavljena je informativna ploča, koju održava osoblje NP Vatnajökull, a tu su i javni toalet i staza do vodopada.

Dettifoss je na Dijamantnom krugu, popularnoj turističkoj ruti oko Húsavíka i jezera Mývatn na sjeveru zemlje.

## U medijima 
Kompozicija "Dettifoss" (Op.&nbsp;57) Jóna Leifsa nadahnuta je ovim vodopadom.

Prikazan je u naučnofantastičnom filmu *Prometej* (2012), gdje ima ulogu krajolika na praiskonskoj planeti sličnoj Zemlji.

## Također pogledajte 
* Spisak vodopada
* Vodopadi na Islandu

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Dettifoss na Flickru
* Dettifoss na *WorldofWaterfalls.com*
* Dettifoss na YouTubeu

Kategorija:Vodopadi na Islandu
Ravanska kriva

U matematici, **ravanska kriva** je kriva u ravni koja može biti ili Euklidska ravan, afina ravan ili projektivna ravan. Najčešće proučavani slučajevi su glatke ravninske krive (uključujući komadno glatke ravne krive) i algebartshe ravne krive.
Ravne krive također uključuju Jordanove krive (krive koje obuhvataju područje ravnine, ali ne moraju biti glatke) i grafove kontinuiranih funkcija.
 
## Simbolski prikaz
Ravanska kriva se često može predstaviti u Cartezijanskim koordinatama implicitnom jednačinom oblika f(x,y)=0 za neku specifičnu funkciju *f*. Ako se ova jednačina može eksplicitno riješiti za *y* ili *x* – odnosno prepisati kao y=g(x) ili x=h(y) za određenu funkciju *g* ili *h* – onda ovo daje alternativni, eksplicitni, oblik reprezentacije. Ravna kriva se također često može predstaviti u cartezijanskim koordinatama parametrijske jednačine oblika (x,y)=(x(t), y(t)) za određene funkcije x(t) i y(t).
 
Ravne krive ponekad mogu biti predstavljene i u alternativnim koordinatnim sistemima, kao što su polarne koordinate koje izražavaju lokaciju svake tačke u smislu ugla i udaljenosti od početka.

## Glatka ravna kriva
Glatka ravna kriva je kriva u realnoj euklidskoj ravni  i jednodimenzionalna je glatka mnogostrukost. To znači da je glatka ravna kriva ravna kriva koja "lokalno izgleda kao prava", u smislu da blizu svake tačke može biti preslikana u pravu pomoću glatke funkcije.
Ekvivalentno, glatka ravna kriva se može lokalno dati jednadžbom f(x, y) = 0, gdje  je glatka funkcija, a parcijalni derivati  a  nikada nisu oba 0 u tački krive.

## Algebarska ravna kriva
Kriva algebarske ravni je kriva u afina ili projektivna ravan data jednom polinomskom jednačinom f(x,y) = 0 (ili F(x,y,z) = 0, gdje je  homogeni polinom, u projektivnom slučaju.)
 
Algebarske krive se intenzivno proučavaju od 18. stoljeća.
 
Svaka kriva algebarske ravni ima stepen, stepen definirajuće jednačine, koji je jednak, u slučaju algebarski zatvorenog polja, broju presjeka krive sa linija u opći položaj. Naprimjer, krug dat jednadžbom x^2 + y^2 = 1 ima stepen 2.
 
nesingularne ravni algebarske krive stupnja 2 nazivaju se konusni presjeks, a njihov projektivni završetak je izomorfan projektivnom kompletiranju kružnice x ^2 + y^2 = 1 (to je projektivna kriva jednadžbe  Ravan krive stepena 3 nazivaju se kriva kubične ravnis i, ako nisu singularne, eliptična krivas. One stepena 4 nazivaju se kvartična ravna krivas.
 
## Primjeri
Brojni primjeri ravnih krivulja prikazani su u Galerija krivulja i navedeni na Lista krivulja. Ovdje su prikazane algebarske krive stepena 1 ili 2 (algebarska kriva stepena manjeg od 3 uvijek je sadržana u ravni):
 

## Također pogledajte
* Algebarska geometrija
* Konveksna kriva
* Diferencijalna geometrija
* Osgoodova kriva
* Uklapanje ravninske krive
* Projektivni varijeteti
* Kosa kriva
 
## Reference 
*.
*.
*.
 
## Vanjski linkovi 
* 
 

Kategorija:Euklidska geometrija
Japanski svemirski program

**Japanski svemirski program** () nastao je sredinom 1950-ih kao istraživačka grupa koju je vodio Hideo Itokawa na Univerzitetu u Tokiju. Veličina proizvedenih raketa postepeno se povećavala sa ispod 30 centimetara na početku projekta, na preko 15 metara do sredine 1960-ih. Cilj prvobitnog istraživačkog projekta bio je lansiranje satelita kojeg je napravio čovjek.

Do 1960-ih, dvije organizacije, Institut za svemir i astronautiku (ISAS) i Nacionalna agencija za svemirski razvoj Japana (NASDA), razvijale su vlastite rakete. Nakon što su doživjeli brojne neuspjehe u 1990-im i 2000-im, ISAS i NASDA su se spojili - zajedno sa Nacionalnom aerokosmičkom laboratorijom Japana (NAL) - kako bi formirali ujedinjenu Japansku agenciju za istraživanje svemira (JAXA) 2003. godine.

## Historija 
Nakon Drugog svjetskog rata, mnogi aeronautički inženjeri ostali su bez posla jer je razvoj aviona bio zabranjen pod američkom okupacijom Japana. Ovo se promijenilo nakon Mirovnog sporazuma u San Franciscu 1951. godine, koji je još jednom omogućio razvoj avio tehnologije. Nakon toga, profesor Hideo Itokawa sa Univerziteta u Tokiju osnovao je istraživačku grupu za avijaciju na Institutu za industrijske nauke na Univerzitetu. Ta grupa je uspjela horizontalno lansirati Pencil Rocket 12. aprila 1955. u Kokubunji, Tokio . Raketa je imala 23 centimetra dužine i imala je prečnik od 1,8 centimetara. 
[lijevo|mini| Izložba rakete olovke u [Nacionalni muzej prirode i nauke|Nacionalnom muzeju prirode i nauke]]
desno|mini|Hayabusa

## Reference 
Kategorija:Japanski svemirski program
Daniele Orsato

**Daniele Orsato** nekadašnji je italijanski nogometni sudija. Pet puta zaredom biran je za sudiju godine u Italiji.

## Karijera 
FIFA-in sudija postao je 2010. Sudio je u kvalifikacijama za Evropsko prvenstvo 2012. te onim za Svjetsko prvenstvo 2014.

Vodio je utakmice grupne faze Lige prvaka 2012/13, 2013/14. i 2014/15. Također je 2016. sudio utakmicu osmine finala Lige prvaka između PSV Eindhovena i Atlético Madrida.

Sudio je i tri uzastopna finala Italijanskog kupa (2013, 2014, 2015).

Prvog jula 2018. imenovan je VAR-sudijom za utakmicu Svjetskog prvenstva 2018. između Hrvatske i Danske.

Dana 12. februara 2019. sudio je prvu utakmicu osmine finala Lige prvaka između Manchester Uniteda i Paris Saint-Germaina. Podijelio je deset žutih kartona (šest za engleski klub i četiri za francuski) i isključio Paula Pogbu u 89. minuti.

Vodio je i finale Lige prvaka 2020. između Paris Saint-Germaina i Bayerna.

Također je sudio uzvratnu utakmicu polufinala Lige prvaka 2021. između Chelseaja i Real Madrida.

Godine 2020. dobio je nagradu IFFHS-a za najboljeg sudiju u toj kalendarskoj godini.

Dana 20. novembra 2022. imenovan je sudijom prve utakmice na Svjetskom prvenstvu 2022. između domaćina Katara i Ekvadora. Do kraja Mundijala pravdu je dijelio još u utakmici grupne faze između Argentine i Meksika te u polufinalu između Argentine i Hrvatske.

Povukao se nakon Evropskog prvenstva 2024, na kojem je odsudio četiri utakmice.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *transfermarkt.de* 
* Profil na *mondefootball.fr* 

Kategorija:Rođeni 1975.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Vicenza
Kategorija:Italijanske nogometne sudije
Kategorija:Sudije u UEFA Ligi prvaka
Kategorija:Sudije u UEFA Evropskoj ligi
Istraživanje i razvoj

mini|Ciklus istraživanja i razvoja
mini|Potrošnja na istraživanje i razvoj kao udio u BDP-u (2015.)
**Istraživanje i razvoj** (**R&D** ili **R+D**), poznato u Evropi kao **istraživanje i tehnološki razvoj** (**RTD**), je skup inovativnih aktivnosti koje poduzimaju korporacije ili vlade u razvoju novih usluga ili proizvoda i poboljšanju postojećih. Istraživanje i razvoj predstavlja prvu fazu razvoja potencijalne nove usluge ili proizvodnog procesa.

Aktivnosti istraživanja i razvoja razlikuju se od institucije do institucije, s dva primarna modela Međutim, istraživanje i razvoj je ključan za stjecanje većeg udjela na tržištu kroz marketing novih proizvoda.

## Reference 
Kategorija:Istraživanje
Kategorija:Razvoj proizvoda
Kategorija:Inovacija
Kategorija:Istraživanje i razvoj
PROTO (fuzijski reaktor)

**PROTO** je predloženi nuklearni fuzijski reaktor koji će se implementirati nakon 2050. godine, nasljednik projekata ITER i DEMO. To je dio dugoročne strategije Evropske komisije za istraživanje fuzijske energije. PROTO bi djelovao kao prototip elektrane, uzimajući sve tehnološke prefinjenosti iz ranijih projekata i demonstrirajući proizvodnju električne energije na komercijalnoj osnovi. To može biti ili ne mora biti drugi dio DEMO/PROTO eksperimenta.  

## Reference 

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Tokamak