Šećerna bolest

**Šećerna bolest** ili **dijabetes** (lat. *diabetes mellitus*; grč. διαβήτης) jeste grupa hroničnih, neizlječivih sistemskih poremećaj metabolizma, koji se karakterizira hiperglikemijom, tj. trajno povišenim nivoom glukoze u krvi tokom dužeg vremenskog perioda. Simptomi često uključuju učestalo mokrenje, pojačanu žeđ i povećan apetit. Ako se ne liječi, dijabetes dovodi do mnogih zdravstvenih komplikacija. Ozbiljne dugoročne komplikacije uključuju kardiovaskularne bolesti, moždani udar, hroničnu bolest bubrega, čireve na stopalima, oštećenje nerava, oštećenje očiju i kognitivna oštećenja.

Uglavnom je uslovljen nasljednim faktorima , a nastaje zbog toga što gušterača ne proizvodi dovoljno inzulina, ili ćelije tijela ne reagiraju pravilno na proizvedeni inzulin. Insulin je hormon koji je odgovoran za pomoć glukozi iz hrane da uđe u ćelije kako bi se koristila za energiju. Postoje tri glavna tipa dijabetes melitusa: Uzrok ovog autoimunog odgovora je nepoznat.
* *Dijabetes tipa 2* počinje inzulinskom rezistencijom, stanjem u kojem stanice ne reagiraju pravilno na inzulin. Ovaj oblik se ranije nazivao "dijabetes melitus koji nije ovisan o inzulinu" ili "dijabetes sa početkom u odraslih". Najčešći uzrok je kombinacija prekomjerne tjelesne težine i nedovoljne vježbe.

Dijabetes tipa 1 mora se liječiti injekcijama inzulina. Kontrola krvnog pritiska i održavanje pravilne njege stopala i očiju važni su za osobe sa ovom bolešću. Operacija mršavljenja kod osoba sa gojaznošću ponekad je efikasna mjera kod onih sa dijabetesom tipa 2. Gestacijski dijabetes obično se povlači nakon rođenja djeteta.

Dijabetes se danas ubraja među najčešća endokrinološka oboljenja, s učestalošću u stalnom porastu (naročito u razvijenim zemljama svijeta) . To je posljedica modernog stila života i povećanja broja spoljašnjih etioloških činilaca, među kojima se posebno izdvaja gojaznost. Šećerna bolest se najčešće javlja u starijem životnom dobu kao posljedica općih degenerativnih i sklerotičnih promjena u organizmu (koja zahvataju i pankreas), a kod mladih osoba može nastati usljed genetičkih poremećaja ili oštećenja pankreasa kod određenih zaraznih oboljenja .

Od 2019. godine, procjenjuje se da je 463 miliona ljudi širom svijeta imalo dijabetes (8,8% odrasle populacije), a dijabetes tipa 2 čini oko 90% slučajeva. Stope su slične kod žena i muškaraca. Trendovi sugerišu da će stope nastaviti rasti.[10] Dijabetes barem udvostručuje rizik osobe od rane smrti. Globalna ekonomska cijena zdravstvenih izdataka vezanih za dijabetes u 2017. procijenjena je na 727 milijardi američkih dolara. Prosječni medicinski troškovi među osobama s dijabetesom su oko 2,3 puta veći.

## Terminologija 
mini|desno|175px|Thomas Willis
Riječ *dijabetes* prvi je upotrijebio Demetrije iz Apolonije oko 200. godine p. n. e. Ona je izvedena od grčke riječi διαβαίνειν koja u prijevodu znači "teče kroz", što odgovara jednom od glavnih simptoma ove bolesti – neprestalno uzimanje tečnosti i prekomjerna proizvodnja urina (mokraće). Thomas Willis je 1675. na postojeći naziv dodao riječ *mellitus*, koja je izvedena iz latinskog i u prijevodu znači "sladak" (ovo je povezano sa slatkim ukusom urina oboljelih osoba). Matthew Dobson dokazao je 1776. da sladak ukus potječe od prisustva šećera u krvi i mokraći dijabetičara.

Riječ *dijabetes* obično se odnosi na oboljenje *diabetes mellitus*, mada postoje i druga stanja koja u svom imenu sadrže ovu riječ. Među njima je najpoznatije oboljenje *diabetes insipidus*, za koji nije karakterističan sladak ukus urina, a koji najčešće nastaje usljed oštećenja bubrega ili hipofize.

## Reference 
Kategorija:Bolesti
Kategorija:Medicina
Kategorija:Endokrinologija
Kategorija:Endokrine bolesti