Abdullah ibn Abdul-Muttalib

**Abdullah ibn Abdul-Muttalib** () bio je otac poslanika Muhammeda. Bio je sin Abd al-Muttaliba ibn Hašima i Fatime bint Amr iz klana Makhzum.

Bio je oženjen Aminom bint Vehb. Muhammed je bio njihovo jedino dijete.

## Brak 
Njegov otac mu je izabrao Aminu, kćerku Vehba ibn 'Abd Munāfa, koji je bio unuk Zuhraha ibn Kilaba, brata njegovog prapradjeda Kusaijja ibn Kilāba. Vehb je bio poglavica klana Banu Zuhra, kao i njen najstariji i najplemenitiji član, ali je umro ranije, a Amina je postala štićenica njegovog brata Vuhaiba, koji ga je naslijedio kao poglavara klana.

Njegov otac je otišao s njim u kvart Banu Zuhra. Tamo je potražio Vuhajbovu rezidenciju i otišao da zatraži ruku Vehbove kćeri za svog sina. Abdullahov otac je dogovorio njegov brak s Aminom. Pričalo se da je svjetlost sijala iz njegovog čela i da je ta svjetlost bila obećanje Poslanika kao potomka. Mnoge žene su prilazile Abdullahu, za kojeg se kaže da je bio zgodan muškarac, kako bi stekle čast da rode njegovo potomstvo. Međutim, vjeruje se da je, kako je Bog odredio, svjetlost bila predodređena da se prenese na Aminu preko Abdullaha nakon što je konzumirao brak. Nakon što se oženio Aminom bint Vehb, Abdullah Ibn Abdul-Muttalib je živio s njom tri dana; njihov običaj je bio da muškarac može živjeti tri noći samo sa svojom ženom u porodici njenog oca.

## Vjenčanje 
Na vjenčanju, Abdul-Muttalib je za sebe odabrao Vuhaibovu kćerku Halu. Kada je Abdul-Muttalib zatražio da oženi njegovu kćerku, on je pristao. I tako su se istom prilikom Abdul-Muttalib i Abdullah vjenčali s Halom, odnosno Aminom. Kasnije je Hala rodila Hamzu, koji je bio Muhamedov ujak i polubrat.

## Smrt 
Ubrzo nakon ženidbe, Abdullah je pozvan u Siriju (u onome što se naziva Aš-Šam ili Levant) na trgovačko putovanje karavanom. Kada je otišao, Amina je bila trudna. Proveo je nekoliko mjeseci u Gazi, a na povratku se zaustavio na duži odmor kod porodice svoje nane po ocu, Salme bint Amr, koja je pripadala klanu Najjar iz plemena Hazraj u Medini. Abdullah se pripremao da se pridruži karavanu za Mekku kada se razbolio. Karavan je nastavio bez njega u Meku s vijestima o njegovoj bolesti. Po dolasku karavana u Meku, Abdul-Muttalib je odmah poslao svog najstarijeg sina Al-Harisa u Medinu. Međutim, do trenutka kada je Al-Harith stigao, Abdullah je umro. Al-Harith se vratio u Meku da objavi Abdullahovu smrt svom ostarjelom ocu i njegovoj trudnoj supruzi Amini. Prema Ibn Sa'du, Abdullah je umro tri mjeseca nakon vjenčanja i imao je dvadeset pet godina kada je umro.

Sahranjen je u Dar-ul-Nabeghahu u Medini (danas Saudijska Arabija), a njegov mauzolej je srušen 20. ili 21. januara 1978. Navodno je ponovo sahranjen na groblju Al-Baqee', pored Muhamedovog sina Ibrahima.

## Imanje 
Abdullah je ostavio pet deva, stado ovaca i koza i abesinsku robinju dadilju po imenu Umm Ajman, koja je trebala da se brine o njegovom sinu Muhammedu. Ovo nasljeđe ne dokazuje da je Abdullah bio bogat, ali istovremeno ne dokazuje ni da je bio siromašan. ​​Umjesto toga, pokazuje da je Muhammed bio njegov nasljednik. Nadalje, Abdullah je još uvijek bio mladić sposoban za rad i sticanje bogatstva. Njegov otac je još uvijek bio živ i ništa od njegovog bogatstva još nije bilo preneseno na njegove sinove.

## Sudbina u zagrobnom životu  
Islamski učenjaci su dugo bili podijeljeni oko vjerskih uvjerenja Muhammedovih roditelja i njihove sudbine u zagrobnom životu. Jedan hadis od Ebu Davuda i Ibn Madže navodi da je Allah (Bog) odbio oprostiti Amini zbog njenog kufra (nevjerovanja). Prema drugom sahih (autentičnom) hadisu, Muhammed je pojasnio da je njegov otac bio u Vatri. Drugi hadis u Musnad al-Bazzaru navodi da su Muhammedovi roditelji vraćeni u život i prihvatili islam, a zatim se vratili u Barzah. Neki ašarijski i šafijski učenjaci tvrdili su da nijedan od njih neće biti kažnjen u zagrobnom životu, jer su bili Ahl al-fatrah, ili "Ljudi intervala" između proročkih poruka Ise (Isusa) i Muhammeda. Koncept Ehl al-fatre nije univerzalno prihvaćen među islamskim učenjacima, a postoji i debata o obimu spasenja dostupnog aktivnim praktičarima širka (politeizma), iako se većina učenjaka slaže s tim i zanemaruje koji navode da su Muhamedovi roditelji osuđeni na pakao.

Dok djelo koje se pripisuje Ebu-Hanifi, ranom sunitskom učenjaku, navodi da su i Amina i Abdullah umrli po svojoj urođenoj prirodi (Mata 'ala al-fitrah), neki kasniji autori mevludskih tekstova povezuju predaju u kojoj su Amina i Abdullah privremeno oživljeni i prihvatili islam. Učenjaci poput Ibn-Tejmije izjavili su da je to laž, iako je El-Kurtubi izjavio da se koncept ne protivi islamskoj teologiji.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 546.
Kategorija:Umrli 570.
Kategorija:Biografije, Meka
Kategorija:Ehli-bejt