open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Žanna Juškāne

**Žanna Juškāne** rođena 5. oktobra 1989. u Rēzekneu nekadašnja je latvijska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Juškāne je nastupila dva puta na olimpijskim igrama i to na: ZOI 2010. i ZOI 2014. Najbolji rezultati u pojedinačnim utrkama su joj dva 79-a mjesta: na ZOI 2010. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 3:36.8&nbsp;min bila sporija od pobjednice slovačke biatlonke Anastasiye Kuzmine, koja je završila utrku s jednim promašajem; kao i na na ZOI 2014. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je sa šest promašaja i zaostatkom od  4:29.7&nbsp;min bila sporija od pobjednice slovačke biatlonke Anastasiye Kuzmine, koja je završila utrku s jednim promašajem. Na ZOI 2010. u štafeti osvojila je zadnje 18-o mjesto u štafeti s Gerdom Krūmiņom, Madarom Līdumom i Līgom Glāzere.

### Svjetska prvenstva 
Na Svjetskim prvenstvima u biatlonu, od SP 2008. do SP 2017, Žanna Juškāne je nastupila sedam puta, ali nije osvojila ni jednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je 72-o mjesto na SP 2012. u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od 4:06.3&nbsp;min bila sporija od pobjednice, njemačke biatlonke Magdalene Neuner, koja je završila utrku bez promašaja. U ekipnim utrkama joj je najbolji rezultat 18-o mjesto na SP 2011. u mješovitoj štafeti s Madarom Līdumom, Ilmārsom Bricisom i Edgarsom Piksonsom.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Juškāne u Svjetskom kupu bio je u sezoni 2007/08. u austrijskom Hochfilzenu 9. decembra 2007. u utrci štafete, kada je osvojila predzadnje 17-o mjesto s Gerdom Krūmiņom, Madarom Līdumom i Līgom Glāzere. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je 23-o mjesto u sezoni SK 2013/14. u finskom Kontiolahtiju 13. marta 2014. u utrci na 7,5&nbsp;km bez promašaja i zaostatkom od 1:32.3&nbsp;s iza pobjednice finske biatlonke Kaisa Mäkäräinen, koja je utrku završila s jednim promašajem, a u ekipnim utrkama je u Oberhofu 3. januara 2008. u sezoni SK 2007/08. s Madarom Līdumom, Gerdom Krūmiņom i Līgom Glāzere, osvojila deseto mjesto.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestala se baviti 2017.

## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

## Reference 
Kategorija:Latvijski biatlonci
Kategorija:Rođeni 1989.
Kategorija:Biografije, Rēzekne
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Latvijski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Živi ljudi
Daira

**Daira** () u grčkoj mitologiji jedna je od 3.000 Okeanida, kćeri Titana Okeana i njegove supruge-žene Tetide.  Bila je božanstvo povezano sa Eleuzinskim misterijama. Njeno ime znači "onaj koji zna" od daô znanja koje se dobro povezuje sa unutrašnjim znanjem inicijata.

## Porodica 
Daira je bila kćerka Titana Okeana, (također Okeanida).

Hermes tvrdi da je Daira postala majka Eleusisa, Aristofan je rekao da je Daira bila majka Semele.

## Mitologija 
Prema Eshilu, Daira je bila ista kao Perzefona. Drugi su tvrdili da je bila Perzefonina medicinska sestra; Perzefonin tamničar; identična sa Afroditom; identična sa Demetrom; identična sa Herom; identična sa Hekatom; neprijatelj Demetre, tako da je potonja sveštenica izbegavala njene obrede.

Eleuzinska veza je očito fundamentalna i potvrđena je ponudama Dairi u eleuzinskom kontekstu u dva, ako ne i tri žrtvena kalendara iz petog i četvrtog stoljeća. Haos u mitovima čak i u petom vijeku mora da je dijelom posljedica tajnovitosti Misterija, ali možda i nevažnosti ove posebne vrste tačnosti u ritualnim stvarima. Atički vjerski službenik δαειρίης (Δαειρίης?) svjedoči Poluks čije je ritualne aktivnosti Daira možda bila projekcija.

## Reference 
### Izvori 
* Lycophron, *The Alexandra*  translated by Alexander William Mair. Loeb Classical Library Volume 129. London: William Heinemann, 1921. Online version at the Topos Text Project.
* Lycophron, *Alexandra* translated by A.W. Mair. London: William Heinemann; New York: G.P. Putnam's Sons. 1921. Greek text available at the Perseus Digital Library.
* Pausanias, *Description of Greece* with an English Translation by W.H.S. Jones, Litt.D., and H.A. Ormerod, M.A., in 4 Volumes. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1918. . Online version at the Perseus Digital Library
* Pausanias, *Graeciae Descriptio.* *3 vols*. Leipzig, Teubner. 1903. Greek text available at the Perseus Digital Library.
* Maurus Servius Honoratus, *In Vergilii carmina comentarii. Servii Grammatici qui feruntur in Vergilii carmina commentarii;* recensuerunt Georgius Thilo et Hermannus Hagen. Georgius Thilo. Leipzig. B. G. Teubner. 1881. Online version at the Perseus Digital Library.
* Titus Flavius Clemens, *Exhortation against the Pagans* translated by Butterworth, G W. Loeb Classical Library Volume 92. Cambridge, MA. Harvard University Press. 1919. Online version at theio.com

Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Okeanide
Eudora

**Eudora**  (, *rana* ili *vodeća* ili *ona dobrih darova*) u grčkoj mitologiji može biti jedna od slijedećih osoba:
* Eudora, kćerka titana Okeana, vjerovatno sa njegovom sestrom-ženom Tetidom. Bila je jedna od 50 kćeri morskih nimfa 'Starca mora' Nereja i Okeanide Doride.
* Eudora, nazvana "dugo odjevena" u hesiodskom fragmentu, bila je jedna od Hijada, nimfi povezanih s konfiguracijom zvijezda poznatih kao Hijade. Bila je sestra Ezile (Fezile) i Ambrozije, Poliksa i Koronide, i Kleje i Feja. Nazvali su ih kćerima Titana Atlasa ili Okeanide Etre ili Plejone, ili Hijanta i Beotije.

## Reference 
### Izvori 
* Bane, Theresa, *Encyclopedia of Fairies in World Folklore and Mythology*, McFarland, 2013. .
* Apollodorus, *The Library* with an English Translation by Sir James George Frazer, F.B.A., F.R.S. in 2 Volumes, Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1921. ISBN 0-674-99135-4. Online version at the Perseus Digital Library. Greek text available from the same website.
* Hesiod, *Theogony*, in *The Homeric Hymns and Homerica with an English Translation by Hugh G. Evelyn-White*, Cambridge, MA., Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1914. Online version at the Perseus Digital Library.
* Hyginus, Gaius Julius, *Astronomica*, in *The Myths of Hyginus*, edited and translated by Mary A. Grant, Lawrence: University of Kansas Press, 1960. Online version at the Topos Text Project.
* Hyginus, Gaius Julius, *Fabulae*, in *The Myths of Hyginus*, edited and translated by Mary A. Grant, Lawrence: University of Kansas Press, 1960. Online version at the Topos Text Project.
* Kerényi, Carl, *The Gods of the Greeks*, Thames and Hudson, London, 1951.
*Most, G.W., *Hesiod: The Shield, Catalogue of Women, Other Fragments*, Loeb Classical Library, No. 503, Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press, 2007, 2018. . Online version at Harvard University Press.
* Smith, William; *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, London (1867). Online version at the Perseus Digital Library

Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Okeanide
Kategorija:Nereide
LGBTQ u Meksiku

**Prava meksičkih LGBT osoba** značajno su evoluirala. Istospolni odnosi legalni su u Meksiku. Mnogi Meksikanci izrazili su podršku LGBT osobama i istospolnom braku. Unatoč tome, *machismo* predstavlja izvor homofobije. 
140px|mini
Narod Maya bio je tolerantan prema homoseksualnim osobama — Maye su imale homoerotske rituale u hramovima. Homoerotika je imala važnu ulogu u religiji.  Asteci su pokazivali homofobiju prema muškarcima, ali donekle su bili tolerantni prema homoseksualnim ženama. Postojalo je nekoliko termina za gejeve. U mitologiji Maya, pominje se bog seksualnosti Chin. Asteci su štovali božicu povezanu s nečistoćom i homoseksualnosti. 
## Istospolni brak 
Danas je u Meksiku legalna bračna jednakost – pogledajte "Istospolni brak u Meksiku". Isprva je brak bio legalan kao životno partnerstvo — civilna unija.

Katolička crkva istospolni brak smatra dijelom "rodne ideologije". Ipak, istospolni brak jeste legalan.
## Reference 
*
Ramiz Tahiri

**Ramiz Tahiri** je kosovski i jugoslavenski kompozitor i dirigent koji je veliki dio svoga života radio i djelovao u Bosni i Hercegovini. Rođen je u Dubovcu 15. decembra 1950.

## Biografija 
Srednju muzičku školu, Tahiri je završio u Prištini, a od 1971-1975. studirao je muzičku teoriju i pedagogiju na Muzičkoj akademiji u Sarajevu. Naime, od 1973.-1975. bio je korepetitor mješovitog hora u AKUD *„Slobodan Princip Seljo“* u Sarajevu, a od 1975. djeluje u Zenici kao nastavnik u Osnovnoj i Srednjoj muzičkoj školi. Predavao je pretežno muzičke teorijske predmete kao što su solfeggio, kontrapunkt, dirigiranje i drugo. Također je predavao klavir, te je u ovom periodu stvorio svoje prve kompozicije: *Zvuci za kamen*, *čelik i čovjeka* (za koju je dobio nagradu), kantata *S Titom*...,koja je naišla na dobar prijem u tadašnjoj kulturnoj javnosti. Osamdesetih godina su nastale i prve klavirske minijature (*Mali skerco), Slikovnica, Idila)*, kao i horske kompozicije *(Skerco in L, Dvije sentencije)* i najvažnije djelo iz ovog perioda, a to je orkestarska kompozicija *Sjećanja*. Za Bosansko narodno pozorište u Zenici komponovao je muziku od više pozorišnih predstava. Najznačajnija Tahirijeva kompozicija iz tog perioda je *Opsesija* (1991), namijenjena za veliki orkestar i glas, koji ima ulogu jednog od solo instrumenata.

Od početka rata 1992. godine, seli se i radi kao nastavnik klavira na *Musikschule Wilmersdorf* u Njemačkoj. Od 1993. je član *Saveza udruženja muzičkih umjetnika Savezne Republike Njemačke*. Potom je od 1995. angažovan je kao kompozitor, aranžer i korepetitor u Grips Theatru u Berlinu. Jedan od uspješnih djela bio je klavirski trio *Bosanski aquarell*, prerađen za potreben orkestra, te tri pjesme Maka Dizdara (Zapis o vremenu, Putevi, Zapis  o nespini) obrađene za mješoviti hor i orkestar pod imenom Kameni spavač.

## Reference 
Kategorija:Jugoslavenski kompozitori
Kategorija:Jugoslavenski dirigenti
Kategorija:Kosovski umjetnici
Kategorija:Biografije, Dubovac
Kategorija:Rođeni 1950.
Kategorija:Muzička akademija u Sarajevu
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Kosovski dirigenti
Kategorija:Kosovski kompozitori
Alisa od Vergyja

180px|mini|lijevo|Alisin pečat

**Alisa** (francuski: *Alix*; 1182 – 1251) bila je francuska plemkinja i vojvotkinja supruga Burgundije.

Alisa, koja je bila katolkinja, bila je kćerka lorda („gospodar“) Huga i njegove supruge Gillette. Gillette je bila iz Trainela. Godine 1199, Alisa se vjenčala – muž je bio Odo III, burgundski vojvoda. Brakom je Alisa bila vojvotkinja Burgundskog Vojvodstva.

Odo i Alisa dobili su kćerku Ivanu (1200 – 1223), ženu grofa Rudolfa II Lizinjanskog. Druga je kćerka bila gospa Alisa, rođena 1204. Treća je kći bila Beatricija, žena Humberta III od Thoirea.

Hugo IV, burgundski vojvoda bio je Alisin i Odov sin.

## Reference 
*Valentina Karlíková: The Duchess of Burgundy and Regent Alix of Vergy in the Light of Her Documents and Correspondence.
*''Obituaires de Lyon II, Diocèse de Chalon-sur-Saône, Abbaye chef d'ordre de Cîteaux''

Kategorija:Burgundske vojvotkinje
Kategorija:Rođeni 1182.
Kategorija:Francuzi po etničkom ili nacionalnom porijeklu
Ljerka Ostojić

**Ljerka Ostojić** (11. juni 1956), je hrvatska doktorica i akademkinja, redovna profesorica Medicinskog fakulteta Univerziteta u Mostaru i njegova rektorica (2014 – 2017). Članica je Akademije nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine.

## Biografija 
Rođena je 11. juna 1956. u Mostaru, gdje je završila osnovnu školu i gimnaziju. Diplomirala 1980. na Medicinskom fakultetu u Sarajevu. Specijalistički ispit iz fizikalne medicine i rehabilitacije polaže 1991. u Sarajevu. Postaje magistar biomedicine i zdravstva na Prirodno-matematičkom fakultetu u Zagrebu. Doktorirala je 1989. tezom *Ultrastrukturne karakteristike endotela ductus thoracicusa pod djelovanjem histamina* na Medicinskom fakultetu Banjalučkog univerziteta.

Na lnstitutu za anatomiju Medicinskog fakulteta u Sarajevu radila je od 1980. do 1981, kao asistentica; dok je između 1981. i 1989. radila kao asistentica u Zavodu za anatomiju Medicinskog fakulteta u Banjoj Luci. Naredne dvije godine provela je kao docentica u Zavodu za anatomiju Medicinskog fakulteta u Banjoj Luci, a period od 1997. do 2004. bila je vanredna profesorica na Medicinskom fakultetu Univerziteta u Mostaru. Od 2004. godine redovna je profesorica na Medicinskom fakultetu Univerziteta u Mostaru. Voditeljica je doktorskog studija Biomedicina i zdravstvo na Medicinskom fakultetu Univerziteta u Mostaru je od 2009; od iste godine radi i kao voditeljica kolegija na postdiplomskom studiju na Kineziološkom fakultetu Univerziteta u Splitu, a od 2012. redovna je profesorica na Kineziološkom fakultetu Univerziteta u Splitu. Od 2014. rektorica je Univerziteta u Mostaru do 2017. kada ju je zamijenio Zoran Tomić.

Autorica više od trideset naučnih, stručnih i preglednih radova te koautorica knjiga. Bila je članicom uredništva časopisa *Croatian Medical Journal*.

Predsjednica je ogranka Matice hrvatske u Mostaru i predsjednica Glavnog odbora Matice.

## Također pogledajte 
* Spisak akademika ANUBiH

## Reference 
Kategorija:Biografije, Mostar
Kategorija:Rođeni 1956.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Članovi ANUBiH
Kategorija:Rektori Univerziteta u Mostaru
Adin Vrabac

**Adin Vrabac** bosanskohercegovački je košarkaš. Igra na poziciji niskog krila. Član je sarajevske Bosne i reprezentacije Bosne i Hercegovine.

## Karijera 
Počeo ju je u Sparsu u Prvenstvu Bosne i Hercegovine. Godine 2013. promovisan je u prvi tim. U prosjeku je postizao 10,7 poena, 3,1 skok i 2,6 asistencija.

Dana 26. juna 2014. potpisao je četverogodišnji ugovor s njemačkim klubom TBB Trier. Sredinom  marta 2015. s&nbsp;Vitalisom Chikokom bio je najefikasniji u svom timu protiv Albe Berlin u Mercedes-Benz Areni, postigavši 18 poena, uz tri skoka. U Bundesligi 2014/15. prosječno je bilježio 6,3 poena, 2,3 skoka i 1,2 asistencije.

Dana 30. septembra 2015. potpisao je dvogodišnji ugovor s beogradskim Partizanom.

Početkom augusta 2017. prešao je u španski Iberostar Tenerife za sezonu 2017/18, ali se razišao s njim nakon četiri mjeseca. Dana 5. januara 2018. potpisao je za njemačkog drugoligaša Hamburg Towers za ostatak sezone 2017/18. U augustu iste godine vratio se u Bosnu i Hercegovinu i potpisao ugovor sa Sparsom za sezonu 2018/19. Polovinom februara 2020. osvojio je Kup "Mirza Delibašić", nakon što je Spars u finalu savladao Igokeu.&nbsp; Dana 17. jula 2020. potpisao je ugovor sa slovenskom Krkom da bi 22. juna 2022. prešao u belgijski Mons-Hainaut.

## Reprezentacija 
Sa seniorskom reprezentacijom igrao je na evropskim prvenstvima 2015. i 2022.

## Statistike 
### Domaće i regionalne lige 
|-
| style="text-align:left;"| 2013/14.
| style="text-align:left;"| Spars
|| Prvenstvo BiH || 30 ||  || 25.7 || **.548** || .216 || **.631** || 3.1 || **2.6** || 1 || .2 || **10.7**
|-
| style="text-align:left;"| 2014/15.
| style="text-align:left;"| TBB Trier
|| BBL || **32** ||  || 19.6 || .460 || **.244** || .526 || 2.3 || 1.2 || .3 || .2 || 6.3
|-
| style="text-align:left;"| 2015/16.
| style="text-align:left;"| Partizan
|| ABA liga || 25 ||  || **15.6** || .379 || .143 || .333 || **4.7** || 1.7 || **2.3** || **.7** || 4.2
|-class="sortbottom"

## Trofeji 
* **Nacionalni kupovi (2×):**
** Kup "Mirza Delibašić": **1** (sa Sparsom: 2019/20)
** Slovenski kup: **1** (s Krkom: 2020/21)
* **Međunarodni kupovi (1×):**
** Interkontinentalni kup: **1** (s Canariasom: 2017)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na sajtu ABA lige

Kategorija:Rođeni 1994.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovački košarkaši
Kategorija:Košarkaši Sparsa
Kategorija:Košarkaši KK Bosne
Kategorija:Košarkaši Partizana
Kategorija:Krilni bekovi
Kategorija:Bosanskohercegovački košarkaši u Španiji
Amar Alibegović

**Amar Alibegović** bosanskohercegovački je košarkaš. Igra na poziciji krilnog centra. Član je italijanskog Trapanija i reprezentacije Bosne i Hercegovine. Ima i italijansko državljanstvo.

## Karijera 
### Virtus Rim (2018–2020) 
Godine 2018, nakon četiri godine u univerzitetskom timu St. John Red Storm u New Yorku, potpisao je ugovor s rimskim Virtusom, koji je tada bio drugoligaš. Na kraju sezone tim je promovisan u Prvu ligu. Alibegović je u sezoni 2019/20. postizao više od deset poena i sakupljao gotovo sedam skokova po utakmici, međutim, u martu 2020. sezona je prekinuta zbog pandemije COVID-a 19, koja je snažno pogodila državu.

### Virtus Bologna (2020–2022) 
Dana 27. maja 2020. potpisao je za Virtus Bolognu, jedan od najvažnijih timova u ligi. Nakon što je s 3–0 izbacio i Basket Treviso u četvrtfinalu i New Basket Brindisi u polufinalu, Virtus je 11. juna 2021. pobijedio svog historijskog rivala Olimpiju iz Milana sa 4–0 u finalu, osvojivši 16. titulu prvaka i prvu nakon 20 godina.

Dana 21. septembra 2021. tim je osvojio svoj drugi Superkup, pobijedivši Olimpiju 90:84. Štaviše, nakon što je izbacio Lietkabelis, Ulm i Valenciju u prva tri kola doigravanja, 11. maja 2022. Virtus je savladao Bursaspor 80:67 u Segafredo Areni, osvojivši svoj prvi Eurokup i kvalifikovavši se za Euroligu nakon 14 godina. Međutim, uprkos tome što je prvenstvo završio na prvom mjestu i izbacio Pesaro i Tortonu s 3–0 u prva dva kola doigravanja, poražen je sa 4–2 u finalu od Olimpije.

### Cedevita Olimpija (2022–2023) 
U prvoj sedmici jula 2022. potpisao je dvogodišnji ugovor s Cedevita Olimpijom, slovenskim timom koji nastupa u ABA ligi i Eurokupu.

### Çağdaş Bodrumspor (2023–2024) 
Dana 1. jula 2023. prešao je u redove turskog prvoligaša Çağdaş Bodrumspora.

### Trapani Shark (2024–) 
Početkom aprila 2024. potpisao je za italijanskog drugoligaša Trapani Shark.

## Lični život 
Sin je nekadašnjeg košarkaša Teomana Alibegovića. Njegova braća Mirza i Denis također su košarkaši, kao i njegov rođak Luka Garza, koji također nastupa za reprezentaciju Bosne i Hercegovine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *Basketball Referenceu* 

Kategorija:Rođeni 1995.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Bosanskohercegovački košarkaši
Kategorija:Košarkaši Virtus Rima
Kategorija:Košarkaši Virtus Bologne
Kategorija:Košarkaši Cedevita Olimpije
Kategorija:Košarkaši Çağdaş Bodrumspora
Kategorija:Košarkaši Trapani Sharka
Kategorija:Krilni centri
Kategorija:Bosanskohercegovački sportisti 21. vijeka
Odo III, burgundski vojvoda

**Odo III** (**Eudes**; 1166 – 1218) bio je vojvoda Burgundije. Odov otac jeste bio Hugo III, burgundski vojvoda; Odova majka bila je Alisa Lorenska, kći Matije I Lorenskog.
## Katari 
Vjeran saveznik francuskog kralja Filipa II, Odo je bio hrabar vojnik. Također, Odo je poznat po borbi protiv katara. Filip II je odbio krenuti u pohod protiv katara, ali ne i Odo, koji je imao potporu biskopa.

## Prvi brak 
Godine 1194, Odo se oženio Terezijom Portugalskom, kćerkom kralja Alfonsa I od Portugala; Terezija suprugu nije rodila djecu. Par je bio razveden.
## Drugi brak 
Druga supruga Oda bila je gospa Alisa od Vergyja; Alisa je bila kćerka lorda Huga i njegove žene, Gillette de Trainel. Alisa i Odo imali su tri kćeri: Ivanu, Alisu (supruga Roberta I Clermontskog) i Beatriciju (supruga Humberta III od Thoirea). Sin je bio Hugo IV, burgundski vojvoda.

## Izvori 
*

Kategorija:Vojvode Burgundije
Hugo IV, burgundski vojvoda

160px|mini|Hugov pečat
**Hugo IV** (9. mart 1213 – 1272) bio je burgundski vojvoda i solunski kralj.

Hugo je bio sin i nasljednik vojvode Oda III. Majka vojvode Huga bila je dama Alisa od Vergyja.

Jolanda de Dreux bila je Hugova prva supruga te majka Hugovog sina Roberta II. Jolanda i Hugo dobili su i Margaretu i Ivana. Hugova slavna unuka je bila Beatrica Burbonska, poznata kao nasljednica.

Hugova druga supruga bila je Beatrica Navarska, a dijete para je bila Izabela Burgundska, njemačka kraljica.

## Izvori 
*
*

Kategorija:Vojvode Burgundije
Kategorija:Rođeni 1213.
Polidora

**Polidora**  () u grčkoj mitologiji može biti jedna od slijedećih osoba:
* Polidora, jedna je od 3.000 Okeanida, kćeri Titana Okeana i njegove supruge-žene Tetide.
* Polidora, nimfa i jedna od 50 danaida, kćerka kralja Danaja. Bila je majka kralja Driopa od Ete, od strane riječnih bogova Sperheja ili Peneja.
* Polidora, žena Afareja iz Mesenije, a time i moguća majka njegove djece, Ide, Linkeja i Peisa.  U nekim izvještajima, supruga Afareja se zvala Arena ili Laokosa.
* Polidora, kći Peleja i Antigone, kći kralja Euritiona od Ftiotide. Udala se za Borusa, sina Perijera, koji joj se udvarao velikim mirazom, ali bez obzira na to, Polidora je sa Sperhejem postala majka Menestija.
* Polidora, Perijereva kći i Pelejeva žena. Prema nekim izvještajima, postala je majka Menestija sa Sperhejom.
* Polidora, kći Meleagra i Kleopatre. Bila je udata za Protesilaja, a nakon njegove smrti bila je toliko pogođena tugom da je sebi oduzela život.
* Polidora, jedna od Amazonki.

## Reference 
### Izvori 
* Antoninus Liberalis, *The Metamorphoses of Antoninus Liberalis* translated by Francis Celoria (Routledge 1992). Online version at the Topos Text Project.
* Apollodorus, *The Library* with an English Translation by Sir James George Frazer, F.B.A., F.R.S. in 2 Volumes, Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1921. . Online version at the Perseus Digital Library. Greek text available from the same website.
*Hesiod, *Theogony* from *The Homeric Hymns and Homerica* with an English Translation by Hugh G. Evelyn-White, Cambridge, MA.,Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1914. Online version at the Perseus Digital Library. Greek text available from the same website.
* Homer, *The Iliad* with an English Translation by A.T. Murray, Ph.D. in two volumes. Cambridge, MA., Harvard University Press; London, William Heinemann, Ltd. 1924. . Online version at the Perseus Digital Library.
* Homer, *Homeri Opera* in five volumes. Oxford, Oxford University Press. 1920. . Greek text available at the Perseus Digital Library.
* Kerényi, Carl, *The Gods of the Greeks*, Thames and Hudson, London, 1951.
*Pausanias, *Description of Greece* with an English Translation by W.H.S. Jones, Litt.D., and H.A. Ormerod, M.A., in 4 Volumes. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1918. . Online version at the Perseus Digital Library
*Pausanias, *Graeciae Descriptio.* *3 vols*. Leipzig, Teubner. 1903. Greek text available at the Perseus Digital Library.
*Theocritus, *Idylls* from *The Greek Bucolic Poets t*ranslated by Edmonds, J M. Loeb Classical Library Volume 28. Cambridge, MA. Harvard University Press. 1912. Online version at theoi.com
* Theocritus, *Idylls* edited by R. J. Cholmeley, M.A. London. George Bell & Sons. 1901. Greek text available at the Perseus Digital Library.

Kategorija:Grčka mitologija
Kategorija:Okeanide
Emir Sulejmanović

**Emir Sulejmanović** bosanskohercegovački je košarkaš. Igra na poziciji krilnog centra. Član je španske Zaragoze i povremeni je reprezentativac Bosne i Hercegovine.

## Karijera 
Rođen je u Srebrenici, ali je 1997. s porodicom emigrirao u Jyväskylu, u Finskoj. Porodica se 2000. konačno nastanila u Kaarini, gdje je Sulejmanović odrastao igrajući juniorsku košarku za tim Kaarina Ura. Godine 2011. prelazi u juniorsku akademiju Union Olimpije, potpisuje četverogodišnji ugovor, a godinu kasnije postaje član prvog sastava. Učestvovao je u Euroligi po prvi put protiv Real Madrida u decembru 2012.

U julu 2013. prešao je u Barcelonu. U naredne dvije godine uglavnom je igrao u njenom rezervnom sastavu. U aprilu 2015. posuđen je italijanskoj Orlandini do kraja sezone.

Početkom augusta 2016. pridružio se Ciboni.

Godinu kasnije potpisao je dvogodišnji ugovor sa španskom Fuenlabradom. U oktobru 2017. posuđen je u Breogán. Polovinom jula sljedeće godine posudba je produžena. U augustu 2019. potpisao je dvogodišnji ugovor s Bilbaom. U prosjeku je postizao šest poena i pet skokova po utakmici. Dana 12. jula 2020. razišao se s timom, a dva dana kasnije prešao je u Canarias.

Dana 20. jula 2022. vratio se u Bilbao, a godinu kasnije prešao je u Zaragozu.

## Reprezentacija 
Nastupao je za finske reprezentacije U-16 i U-20. Međutim, objavio je da će kao senior igrati za Bosnu i Hercegovinu. Bio je član reprezentacije na Evropskom prvenstvu 2022.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *Basketball Referenceu* 
* Profil na sajtu Finskog košarkaškog saveza 
* Profil na sajtu Španskog košarkaškog saveza 

Kategorija:Rođeni 1995.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Srebrenica
Kategorija:Bosanskohercegovački košarkaši
Kategorija:Košarkaši Olimpije
Kategorija:Košarkaši Barcelone
Kategorija:Košarkaši Barcelone B
Kategorija:Košarkaši Orlandine
Kategorija:Košarkaši Cibone
Kategorija:Košarkaši Fuenlabrade
Kategorija:Košarkaši Breogána
Kategorija:Košarkaši Bilbao Basketa
Kategorija:Košarkaši Canariasa
Kategorija:Košarkaši Zaragoze
Kategorija:Krilni centri
Kategorija:Bosanskohercegovački košarkaši u Španiji
Tačka Nemo

[mini|*lokacija Tačke Nemo na mapi ([Engleski jezik|eng. Pole of inaccessability)*]]
**Tačka Nemo** (eng. *Point Nemo*; lat. *nemo - niko*) je najusamljenija tačka na planeti Zemlji. Nalazi se u Tihom okeanu i udaljena je oko 2.688&nbsp;km od najbližeg kopna; Ostrvo Ducie, dio ostrva Pitcairn, na sjeveru; Motu Nui, jedno od Uskršnjih ostrva, na sjeveroistoku; i ostrvo Maher, dio Antarktika, na jugu.

Najbliži ljudi Point Nemu su astronauti u Međunarodnoj svemirskoj stanici (ISS) koji orbitiraju više od 400&nbsp;km iznad Zemlje. Najbliži način da se stigne do te lokacije zračnim putem jeste letom 30, komercijalnim letom iz Aucklanda na Novom Zelandu, za Buenos Aires u Argentini. Put iznosi oko 10.564 kilometra, dok sam avion prelazi preko same Tačke Nemo.

U aprilu 2024, britanski istraživač Chris Brown ušao je u historiju kao prva osoba koja je ikada plivala na području Tačke Nemo. Brown, koji ima za cilj dospjeti do svih osam svjetskih polova nepristupačnosti, isplovio je iz Čilea 12. marta zajedno sa svojim sinom i posadom Hanse Explorera na ekspediciju koja je trajala osam dana.

## Porijeklo imena 
Tačka Nemo je dobila naziv po kapetanu podmornice iz poznatog romana Žil Verna – *20.000 milja pod morem*, a lokaciju je 1992. imenovao hrvatsko-kanadski geodetski inžinjer Hrvoje Lukatela, koji je koristeći geoprostorni program, ugradio elipsoidni oblik planete za izračunavanje najudaljenije tačke od kopna.

## Geografija 
Geografska širina: 48°52.5291’S

Geografska dužina: 123°23.5116'W

Udaljenost od kopna: 2.688&nbsp;km (cca 1.670 milja)

Zbog svoje udaljenosti i relativnog nedostatka pomorskog saobraćaja, Point Nemo je postao česta lokacija svemirskim agencijama i brodovima za odlaganje svemirskog otpada. Tu je pokopano između 250 i 300 svemirskih letjelica. Nazvano i "groblje svemirskih letjelica"; brojni sateliti i svemirske stanice, uključujući *rusku svemirsku stanicu Mir*, dočekali su svoju vatrenu propast u vodama blizu Tačke Nemo nakon ponovnog ulaska u Zemljinu atmosferu.

## Živi svijet 
Vjeruje se da u ovom području nema riba ili drugog morskog života jer nedostatak hranjivih tvari otežava preživljavanje čak i najotpornijim vrstama.

## Izvori 
Kategorija:Tihi okean
Kategorija:Polovi nepristupačnosti
Beatrica Navarska

130px|mini|Gospa Beatrica
**Beatrica Navarska** bila je infanta i burgundska vojvotkinja. Poznata je i kao **Beatrica od Šampanje**.

Njen otac bio je Teobald I, kralj Navare i grof Šampanje, a majka Margareta Burbonska.

Beatricin brat bio je Teobald II, kralj Navare.

## Brak 
Beatrica se udala za burgundskog vojvodu Huga IV te je brakom bila vojvotkinja Burgundije. Hugova i Beatricina kćerka bila je Izabela Burgundska, njemačka kraljica.

## Reference 
Kategorija:Burgundske vojvotkinje
Kategorija:Biografije, Španija
Bećir Drnda

**Bećir Drnda** (Pljevlja, 4. januar 1937. - Sarajevo, 16. maj 2012) je začetnik bosanskohercegovačkog flautizma koji je kao muzički pedagog imao svoju klasu na Muzičkoj akademiji u Sarajevu.

## Biografija 
Drnda je rođen 4. januara 1937. godine u Pljevljima. Osnovno obrazovanje, nižu gimnaziju i  i tri razreda klavira u muzičkoj školi pohađao je u Pljevljima. Na preporuku jednog od pedagoga, 1948/49. godine započinje učenje klavira u novoosnovanoj Srednjoj muzičkoj školi u Pljevljima. Godine 1951. seli se u Sarajevo i nastavlja obrazovanje u Srednjoj muzičkoj školi. Uz klavir, bio je obavezan odabrati još jedan instrument, pri čemu mu je direktorica škole predložila trubu. Međutim, na njegovu muzičku karijeru uticao je koncert 1952. godine, kada je u Sarajevu gostovao flautist Christian L'Ardeau. Slušajući njegovo izvođenje Mozartovog *Koncert za flautu u G-duru*.

Nastavio je muzičko obrazovanje u klasi profesora Franje Stubičana. Srednju muzičku školu završio je 1956. godine u Sarajevu, nakon čega je upisao studij flaute na Muzičkoj akademiji u Zagrebu, gdje je diplomirao 2. februara 1961. godine u klasi profesora i koncertanta Thea Tabake. Svoje usavršavanje nastavio je na Konzervatoriju *Čajkovski* u Moskvi (1974/75) pod mentorstvom Jurija Doližikova, kao i na master klasama u Francuskoj, Švicarskoj, Italiji i Sovjetskom Savezu.

Godine 1962. postaje asistent na Muzičkoj akademiji u Sarajevu. Na Akademiji je djelovao do 2007. godine, kada je otišao u penziju. Nastupao je na značajnim festivalima i manifestacijama, uključujući *Sarajevske večeri muzike*, *Tribinu muzičkog stvaralaštva Jugoslavije* u Opatiji, *Dane muzike* u Budvi, *Tribinu muzičkog stvaralaštva Bosne i Hercegovine* te savremeni *Sarajevski internacionalni muzički festival*. Njegov solistički repertoar obuhvatao je preko 60 djela različitih stilskih epoha, od baroka do savremene muzike.

Kao flautist, bio je član i solista orkestra Opere Narodnog pozorišta u Sarajevu, Sarajevske filharmonije i Simfonijskog orkestra RTV Sarajevo. Njegov najznačajniji doprinos kamernom muziciranju ogleda se u radu s ansamblima *Momus* i *Sarajevski barokni trio*,

Umro je u Sarajevu 16. maja 2012. godine.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1937.
Kategorija:Umrli 2012.
Kategorija:Biografije, Pljevlja
Kategorija:Bosanskohercegovački flautisti
Jolanda de Dreux, vojvotkinja Burgundije

Gospa **Jolanda** (francuski: *Yolande*; 1212–1248) bila je burgundska vojvotkinja. Bila je katolik.

Jolandin je otac bio Robert III, grof Dreuxa; Jolandina majka bila je gospa Eleonora (*Alianor*).
## Brak 
Jolanda se udala za Huga IV, burgundskog vojvodu te mu je bila prva supruga. Par je dobio nekoliko djece.

Hugove i Jolandine kćeri bile su Margareta i Adelajda (Alisa). Sinovi su bili Odo, Ivan i Robert – Ivan je bio otac Beatrice Burgundske, a Robert je naslijedio svoga oca kao Robert II, vojvoda Burgundije. Preko Roberta, Jolanda je bila baka francuske kraljice Ivane Hrome.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Burgundske vojvotkinje
Halid Genjac

**Halid Genjac** (Visoko, 8. mart 1958) jest bosanskohercegovački i bošnjački političar i bivši ljekar koji je bio 2. bošnjački član Predsjedništva Bosne i Hercegovine od 2000. do 2001. Trenutno je generalni sekretar Stranke demokratske akcije (SDA).

Član je SDA od njenog osnivanja 1990. Bio je i dugogodišnji delegat u Domu naroda i zastupnik u Zastupničkom domu Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Na njega se gleda kao na bliskog saveznika aktuelnog predsjednika SDA Bakira Izetbegovića.

## Biografija 
### Rani život i obrazovanje 
Rođen je 8. marta 1958. u Visokom, FNR Jugoslavija. Osnovnu školu završio u Donjem Moštru, a gimnaziju 1975. u Visokom. Diplomirao je na Medicinskom fakultetu u Tuzli 1981.

Nakon diplomiranja, zapošljava se u Domu zdravlja u Travniku, a 1990. subspecijalizira ginekološku citologiju  na Medicinskom fakultetu u Zagrebu. Iste godine se vraća u Dom zdravlja Travnik, gdje postaje načelnik Službe zdravstvene zaštite žena, a 1992. i direktor Doma zdravlja. Kao direktor radio je do 1995, nakon čega je započeo političku karijeru.

Na prvim poslijeratnim općim izborima 1996. Genjac je bio izabran u Zastupnički dom Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine, a do 2000. bio je i član njenog kolegija. Za opće izbore 2022, nije se kandidovao.

### Privatni život 
Oženjen je Sadikom Genjac i zajedno imaju troje djece, kćerke Azru i Amiru i sina Aliju. Živi u Sarajevu.

## Reference 
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Rođeni 1958.
Kategorija:Biografije, Visoko
Kategorija:Bosanskohercegovački državnici
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Bošnjački političari
Kategorija:Političari Stranke demokratske akcije
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Mia Oremović

**Mia Oremović** (31. juli 1918 – 24. juli 2010) bila je hrvatska pozorišna, televizijska i filmska glumica.

## Biografija 
Završila je Školu primijenjene umjetnosti i Školu dramskih umjetnosti (kod Branka Gavelle) u Zagrebu. Svoju pozorišnu  karijeru počinje 1942. Od 1945, stalna je članica  zagrebačkog HNK, a od 1953. Dramskog pozorišta (danas Gavella). Godine 1967. prelazi u slobodne umjetnike.

Kao vrhunska karakterna glumica ostvarila mnogo zapaženih uloga širokog raspona. Debitira glavnom ulogom udovice u filmu H-8 (1958) Nikole Tanhofera za koju je nagrađena glavnom glumačkom nagradom na festivalu u Puli. U filmovima *Imam 2 mame i 2 tate* (Krešo Golik, 1968), kao neurotična malograđanka, i Tko pjeva zlo ne misli (Krešo Golik, 1970), kao usidjelica srednjih godina, iskazuje se kao izvanredna komičarka, iako taj njezin talent nije kasnije na filmu i na TV bio dovoljno iskorišten.

Osim na filmu puno radi na televiziji i na radiju. Za svoj rad u kazalištu, na filmu i na radiju, primila je više značajnih priznanja i nagrada, između kojih nagradu Vladimir Nazor za životno djelo na području filma te (1996) nagradu za životno djelo "Fabijan Šovagović" Udruženja hrvatskih filmskih redatelja (2002).

Njen rodni grad Požega odao joj je priznanje te je 2009. proglašena počasnom građankom grada. Preminula je u Križevcima 2010. Sahranjena je 30. jula 2010. na zagrebačkom groblju Mirogoju.

## Filmografija 
### Televizijske uloge 
### Filmske uloge 
## Reference 
Kategorija:Rođeni 1918.
Kategorija:Umrli 2010.
Kategorija:Biografije, Požega (Hrvatska)
Kategorija:Jugoslavenske glumice
Kategorija:Hrvatske glumice
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Vladimir Nazor" za film
Savršeni stranci (2016)

***Savršeni stranci*** je italijanska komedija-drama iz 2016. koju je režirao i napisao (dijelom) Paolo Genovese. Premijeru je imala u Italiji 11. februara 2016.

Napuštajući stan, gosti se ponašaju kao da se ništa nije dogodilo. Svaka njihova veza je upravo onakva kakva je bila na početku večeri. Utakmica se nikada nije dogodila i svi se vraćaju svojim životima.

## Uloge 
* Giuseppe Battiston kao Peppe Na blagajnama je zaradio 31,6 miliona dolara.

### Kritički prijem 
Na Rotten Tomatoesu, ima ocjenu od 77% na osnovu 13 ocjena kritičara, i prosječnu ocjenu od 6,7/10.

## Obrade 
U februaru 2017, kompanija Weinstein je stekla prava na rimejk na engleskom jeziku. U decembru 2019. je najavljeno da će Issa Rae pisati, glumiti i producirati američki remake sa Spyglass Media Group, podružnicom Lantern Entertainmenta, koja je kupila imovinu kompanije The Weinstein nakon njenog bankrota. U decembru 2023., producent Tarak Ben Ammar otkrio je da njegov Eagle Pictures radi na rimejku s talijanskim režiserom Carlom Carleiom koji će režirati film. Rae više nije bila vezana za zvijezdu.

Nakon što je 24 puta prerađen, film je prepoznat kao film s najviše redizajniranja u *Guinnessovoj knjizi rekorda*.

Indijski filmovi *Loudspeaker* (2018), *1001 Nunakal* (2022) i *Ring Ring* (2025) optuženi su da su plagirali *Savršene strance*. *12th Man* (2022) inspirisan je *Savršenim strancima*.

## Scenske adaptacije 
Producirano je više scenskih adaptacija *Savršenih stranaca* na španskom jeziku. Argentinska adaptacija u režiji Guillerma Francele premijerno je prikazana u martu 2018. Španska verzija koju su adaptirali David Serrano i Daniel Guzmán i režirao Guzmán premijerno je prikazana 26. septembra 2018. Urugvajska produkcija je premijerno prikazana u aprilu 2019. Peruanska adaptacija premijerno je prikazana 9. oktobra 2019. Meksička produkcija premijerno je prikazana u novembru 2019. Kolumbijska produkcija premijerno je prikazana u martu 2022.

Izraelska adaptacija otvorena je u Habima teatru 22. novembra 2018. Dvije slovenačke adaptacije otvorene su 2019. i 2023. godine.

Italijanska adaptacija, koju je režirao sam Genovese, u svom kazališnom debiju, premijerno je izvedena 10. februara 2023.

Bosanskohercegovačka adaptacija, u režiji Lajle Kaikčije, premijerno je izvedena u maju 2024. godine u sarajevskom Kamernom teatru 55.

Adaptacija na engleskom jeziku koju je napisao i režirao Robert O'Hara, pod nazivom *Sranje.* *Upoznajte.* *Fan.* , premijerno izveden off-Broadway u MCC teatru 10. oktobra 2024.

## Reference 
Kategorija:Filmovi snimljeni u Rimu
Kategorija:Filmovi iz 2016.
Kategorija:Italijanski humoristički dramski filmovi
Kategorija:Filmovi na italijanskom jeziku
Kategorija:Filmovi u režiji Paola Genovesea
Jagoda Buić

**Jagoda Buić** (14. mart 1930. – 17. oktobar 2022.) bila je hrvatska vizualna umjetnica najpoznatija po svojim monumentalnim umjetničkim instalacijama i tapiserijama, koje su joj u drugoj polovini 20. vijeka donijele priznanje kritike. Od 2018. izabrana je za inostranu članicu Akademije nauka i umjetnosti Bosne i Hercegovine.

Rane godine

Rođena u Splitu, studirala je na zagrebačkoj Akademiji likovnih umjetnosti i Historiju umjetnosti na Univerzitetu u Zagrebu da bi 1953. diplomirala unutrašnju arhitekturu i scenografiju, tekstil i kostimografiju na Akademiji likovnih umjetnosti u Beču. Nastavila je da izlaže svoje monumentalne tekstilne radove na umjetničkim izložbama i muzejima savremene umjetnosti širom svijeta, postajući poznata po ogromnim instalacijama napravljenim od tekstilnih gajtana, konoplje i vune, te eksperimentima s neobičnim površinskim teksturama i prostorom. Od 1970-ih, zajedno je s poljskom umjetnicom Magdalenom Abakanowicz, bila zaslužna za pionirske inovativne tekstilne forme u savremenoj umjetnosti.

U 1980-im je počela koristiti metal u svojim skulpturama i instalacijama, a 2000-ih se okrenula korišćenju kolaža različitih materijala, uključujući papir, karton, vunu, itd.

Njen rad uvršten je na izložbu *Žene u apstrakciji 2021*. u Centru Pompidou.

## Smrt 
Umrla je 17. oktobra 2022. u svom domu u Veneciji, Italija, od neutvrđene bolesti. Imala je 92 godine.

## Nagrade 
Dobila je brojne nagrade za svoj rad:

* Srebrena medalja XI. Međunarodnog trijenala u Milanu
* Nagrada Festivala jadranskih pozorišta u Rijeci
* Nagrada za scenografiju Jugoslovenskog festivala dramskih umjetnosti u Novom Sadu
* Grand Prix Itamaraty na XIII bijenalu u Sao Paul
* Herderova nagrada 
* Nagrada UNESCO-a za zasluge na području savremenog stvaralaštva
* Nagrada "Vladimir Nazor" za životno djelo

## Također pogledajte 
* Spisak akademika ANUBiH

## Reference 
Kategorija:Biografije, Split
Kategorija:Rođeni 1930.
Kategorija:Umrli 2022.
Kategorija:Članovi ANUBiH
Kategorija:Hrvatski kostimolozi
Kategorija:Hrvatski vizuelni umjetnici
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Vladimir Nazor" za vizuelnu i primjenjenu umjetnost
Prvi saziv Predsjedništva SR Bosne i Hercegovine

**Prvi saziv Predsjedništva SR Bosne i Hercegovine** konstituisan je 29. april 1974. i trajao je sve do 27. aprila 1978. Pored izabranih članova, koji su birani na osnovu prijedloga Republičke konferencije Socijalističkog saveza radnog naroda Bosne i Hercegovine (SSRN), deveti član Predsjedništva bio je po položaju — predsjednik Centralnog komiteta Saveza komunista Bosne i Hercegovine. Mandat članova Predsjedništva bio je 4 godine i niko nije mogao biti biran više od dva puta. Predsjednika Predsjedništva birali su članovi Predsjedništva, na osnovu prijedloga Kandidacione komisije Socijalističkog saveza radnog naroda BiH, a potvrđuje ga Skupština SR Bosne i Hercegovine. Za Predsjednika Predsjedništva izabran je bio Ratomir Dugonjić.

## Sastav 
## Napomene 
## Reference 
1
Kategorija:1974. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1975. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1976. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1977. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1978. u Bosni i Hercegovini
Franjo Matĕjovský

**Franjo (Jozef) Matějovský** (Nechanice, Austro-Ugarska (danas Češka), 26. mart 1871 – Sarajevo, 19. april 1938), bio je bosanskohercegovački kompozitor i dirigent češkog porijekla, koji je doprinio muzičkoj umjetnosti na prostorima Bosne i Hercegovine.

## Biografija 
Nakon završene građanske škole u Nechanicama odlazi u Prag na muzičke studije. Na Praškom konzervatoriju je završio studij orgulja i kompozicije. Godine 1897, položio je završni ispit na odsjeku za oruglje. Nakon diplomiranja došao je u Srbiju (Veliki Bečkerek) kao horovođa sprskocrkvenog pjevačkog društva gdje ostaje do marta 1900. Nakon toga dolazi u Banju Luku gdje djeluje od septembra 1900. do aprila 1904. kao dirigent *HPD "Nada"* i kao regens chori u biskupskoj katedrali. Osnivač je i voditelj gradske muzike (1903), te je vodio tečaj za violinu i klavir od 1903. do 1905. Bavio se i kompozitorskoim radom, pa je za svog boravka u Banjoj Luci komponovao "Misu u čast sv. Josipa", više graduala i ofertorija, 15 preludija za orgulje, nadgrobnicu za mješoviti hor. Radio je na osnivanju muslimanskog pjevačkog društva "Fadilet", čiji je bio prvi dirigent. Na dan 21. maja 1905. dolazi u Sarajevo gdje ostaje do kraja svog života, osim kratkog odsustva u drugoj polovini 1915.

Kao horovođa SDP "Sloga: u Sarajevu, djelovao je od juna 1905. do marta 1914. Dirigovao je horovima: *"Napredak", "Prosvjeta", "Gajret"*, te hora prvostolne crkve u Sarajevu *"Jukić".* Od 8. novembra 1922, radi kao dirigent i kompozitor u Narodnom pozorištu, te kao muzički pedagog. Dobio je koncesiju od Zemaljske vlade za osnivanje privatne muzičke škole. Škola je počela sa radom 1. septembra 1908. Tu je predavao klavir, gudačke instrumente, solo pjevanje i teorijske predmete. Njegova supruga Mara, koja se bavila i komponovanjem, predavala je klavir. Ova škola je priređivala domaće i javne koncerte, a 1909. priredila je prvi koncert u svečanoj Sali Društvenog doma. U petoj godini rada škola je imala 124 učenika.

Umro je u Sarajevu 19. aprila 1938.

## Djela 
Prema Z. Verunici i Kučukaliću (1954), Matejovsky je komponovao 27 naslova za mješoviti hor acapella ili uz pratnju klavira ili orgulja, muziku za 8 pozorišnih komada, 3 pjesme za glas i klavir, 8 komada za klavir solo, 29 za različite orkestarske sastave, 28 marševa za orkestar ili klavir.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Bosanskohercegovački dirigenti
Kategorija:Rođeni 1871.
Kategorija:Umrli 1938.
Kategorija:Biografije, Nechanice
Peti saziv Predsjedništva SR Bosne i Hercegovine

**Peti saziv Predsjedništva SR Bosne i Hercegovine** ujedno je i posljednji saziv Predsjedništva, koji je konstituisan 20. decembra 1990, nakon prvih višestranačkih izbora, i trajao je sve do 8. aprila 1992, kada je na sjednici Predsjedništva donesena odluka o promjeni naziva Socijalistička Republika Bosna i Hercegovina u novo ime - Republika Bosna i Hercegovina. Za razliku od prošlih saziva, ovaj saziv je direktno izabran od strane građana. Osim toga, došlo je i do rekonstrukcije samog Predsjedništva, te ga je sada činilo 7 članova: 2 Muslimana, 2 Hrvata, 2 Srbina i 1 Ostali. Za Predsjednika Predsjedništva, internim dogovorom unutar Stranka demokratske akcije (SDA), izabran je Alija Izetbegović, a ne Fikret Abdić, koji je na izborima osvojio najveći broj glasova.

## Sastav 
## Napomene 
## Reference 
5
Kategorija:1990. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1991. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1992. u Bosni i Hercegovini
Saziv Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine

**Prvi saziv Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine** ujedno je i jedini saziv Predsjedništva, konstituisan 8. aprila 1992, kada je na sjednici Predsjedništva donesena odluka o promjeni naziva Socijalistička Republika Bosna i Hercegovina u novo ime - Republika Bosna i Hercegovina, i trajao je sve do 13. oktobra 1996, kada je konstituisan Prvi saziv Predsjedništva Bosne i Hercegovine. Činilo ga je 7 članova: 2 Muslimana, 2 Hrvata, 2 Srbina i 1 Ostali. Prema Ustavu, Predsjedništvo je za svoj rad odgovaralo građanima i Skupštini. Također je bilo i vrhovni komandant oružanih snaga Republike BiH, što je uključivalo Armiju RBiH, MUP RBiH, te paravojske Teritorijalna odbrana BiH, Zelene beretke i Hrvatske odbrambene snage (HOS) na početku rata u BiH. Za Predsjednika Predsjedništva, internim dogovorom unutar Stranka demokratske akcije (SDA), izabran je Alija Izetbegović, a ne Fikret Abdić, koji je na prvim višestranačkim izborima osvojio najveći broj glasova.

Na početku ratnog perioda, dok se Skupština nije mogla redovno sastajati, Predsjedništvo je, u skladu sa ustavnim ovlaštenjima, imalo i zakonodavnu funkciju donoseći uredbe sa zakonskom snagom, koje je Skupština naknadno odobravala.

## Sastav 
## Napomene 
## Reference 
1
Kategorija:1992. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1993. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1994. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1995. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1996. u Bosni i Hercegovini
Tommaso Ragno

**Tommaso Ragno** (1. juni 1967.) jest italijanski scenski i filmski glumac.

## Biografija 
### Rani život i obrazovanje 
Rođen je 1. juna 1967. u Viesteu, primorskom gradu u pokrajini Foggia, kao najstariji od dvoje djece. Njegova porodica, uglavnom iz Apulije, a po majčinoj strani iz Jugoslavije, preselila se u Piacenzu kada je imao dvije godine. Oduvijek vrlo introvertiran, provodio je dosta vremena u samoći čitajući knjige i proučavajući književnost, planirajući da postane pisac. Međutim, kasnije je nastavio da studira glumu na Školi dramske umjetnosti Paolo Grasi u Milanu.

Nakon što je dio svog života proveo živeći u Berlinu, trenutno živi u Rimu, gdje je proveo i izolaciju zbog pandemije.

### Scenska i filmska karijera 
Godine 1988. debitovao je kao scenski glumac u grčkoj tragediji *La seconda generazione*, zbirci djela Eshila, Sofokla i Euripida u režiji Maria Martonea. Od 1990-ih, više puta je radio sa Carlom Checcijem, kojeg naziva svojim "najvećim učiteljem".

Na filmu je debitovao 1997. u filmu *Tutti giù per terra* Davidea Ferrarija. Godine 2001. bio je glavni glumac u filmu *Chimera* u režiji Pappija Corsicatoa, a 2007, uz Isabelle Huppert, u filmu *Médée Miracle* Tonina De Berdanija. Također je glumio u ''Il consiglio d'Egitto* (2002.), *L'uomo privato* (2007.), *Io e te* (2012.), *La pazza gioia* (2016.) i *Riccardo va all'inferno* (2017.).

Godine 2018. glumio je u filmu *Lazzaro felice*, u režiji Alice Rohrwacher, koja je osvojila nagradu za najbolji scenario za film na Filmskom festivalu u Cannesu, kao i nagradu američkog Nacionalnog odbora za reviju za najbolji film na stranom jeziku. U ulozi odraslog Tancredija, Ragno je nominovan na Nagradu 2CinEuphoria" za najbolji ansambl - međunarodno takmičenje. Ostala značajna djela u kojima je glumio uključuju *Tre piani* Nannija Morettija 2021. i *Siccità'' Paola Virzìa 2022, oba su snimljena prije pandemije.

## Filmography
### Film
### Televizija
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Vieste
Kategorija:Italijanski glumci
Toni Miletić

**Toni Miletić** je bosanskohercegovački reprezentativac, džudista koji se natječe u kategoriji do 90&nbsp;kg. Poznat je po brojnim uspjesima na međunarodnim turnirima, a tijekom svoje karijere osvojio je medalje na svjetskim, evropskim i regionalnim takmičenjima. Najbolje je rangirani muški judoka u BiH. Prvak je Balkana od 2012. godine.

## Biografija 
Toni Miletić je rođen u Bosni i Hercegovini. 12. 1. 1999. Osim sportskih uspjeha, Miletić je stekao titulu *Master of Sports and Physical Education.*

## Sportska karijera 
Miletić je započeo svoju karijeru natječući se u mlađim kategorijama u Džudo klub Bosna. Jedan od njegovih ranih uspjeha bio je osvajanje bronzane medalje na Svjetskom prvenstvu kadeta u Sarajevu, tada u kategoriji do 81&nbsp;kg. Kasnije je prešao u seniorsku kategoriju (–90&nbsp;kg)

### Istaknuti uspjesi 
* **Ljubljana European Open 2025**: Toni Miletić je 08.02.2025. osvojio zlatnu medalju nakon pet uzastopnih pobjeda, savladavši protivnike iz Češke, Ukrajine, Izraela i Španjolske.
* **Sarajevo European Open 2023**: Na ovom turniru postigao je drugo mjesto i osvojio srebrnu medalju.
* **Sarajevo European Open 2022**: Na ovom turniru postigao je treće mjesto i osvojio bronzanu medalju.

## Reference 
Kategorija:Džudisti iz Bosne i Hercegovine
Kategorija:Živi sportaši
Kategorija:Bosna i Hercegovina sportisti