open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oblast Plovdiv

**Oblast Plovdiv** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se u centralnom dijelu države.
Oblast se sastoji od 18 općina. Glavni i najveći grad je Plovdiv, administrativni i industrijski centar po kojem je oblast i nazvana i poslije Sofije najveći grad u Bugarskoj.

Ostali veći gradovi su:Asenovgrad, Karlovo, Rakovski, Parvomaj i Stambolijski.

## Geografija 
Oblast se prostire na teritoriji od 5.972,9&nbsp;km2 (5,38% od ukupne površine Bugarske) i četvrta je najveća bugarska oblat. Prema podacima popisa stanovništva iz 2011. godine naseljavalo ju je 683.027 stanovnika i poslije Oblasti glavnog grada Sofije najmnogoljudnija je oblast.
Prema podacina Nacionalnog zavoda za sttistiku Bugarske krajem 2009. populacija ove oblasti je iznosila 701.684 stanovnika.

### Etnički sastav 
Ukupna populacija prema popisu iz 2011. je iznosila 683.027 stanovnika.
prema istom popisu etnički sastav je sljedeći:
* Bugari: 540.303 (87,09%)
* Turci: 40 255 (6,49%)
* Romi: 30 202 (4,87%)
* Ostali i koji se nisu izjasnili: 9.613 (1,54%)
Od ukupnog broja stanovnika oko 60.000 osoba se tokom popisa 2011. nije etnički izjasnilo.

### Religija 
Religijska pripadnost prema popisu iz 2001.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt Oblasti

Plovdiv
Kategorija:Oblast Plovdiv
Suad Jakirlić

**Suad Jakirlić** je profesor na Mašinskom fakultetu Tehničkog univerziteta u Darmstadtu, Njemačka, specijaliziran u oblasti "Numeričke mehanike fluida" s posebnim fokusom na matematsko modeliranje turbulentnih tokova. Bio je između ostalog i prvak SR Bosne i Hercegovine u stonom tenisu, i kao dugogodišnji član Sarajevskih stonoteniskih klubova Željezničar i Bosna, igrao u drugoj i prvoj Jugoslovenskoj ligi. Rođen je 26. maja 1960. u Sarajevu.

## Biografija 
Osnovnu školu je završio u Sarajevu 1974, Mašinsku tehničku školu 1978. u Sarajevu, a diplomirao je 1983. na Mašinskom Fakultetu Sarajevskog Univerziteta. Postdiplomski magistarski studij završio je 1985, a magistrirao je 1991 iz oblasti Mehanika fluida, na katedri Kemala Hanjalića. Doktorsku disertaciju uradio je na Tehničkom univerzitetu Friedrich-Alexander u Nürnbergu u Njemačkoj. Habilitirao je na Tehničkom univerztetu u Darmstadtu; kao profesor radi od 2004. na Mašinskom fakultetu Tehničkog univerzteta u Darmstadtu. Objavio je veliki broj naučnih radova iz oblasti mehanike fluida. snimio je od 1983-87. tri albuma: No.1, No.2 i No.3. No. 2 i No3. Albumi su prodati u dijamantskim tirazima. Nakon toga je napustio grupu i posvetio se nauci.

## Privatni život 
Nakon završenog studija na Mašinskom fakultetu u Sarajevu, Jakirlić je radio kao asistent na predmetu Mehanika fluida kod  profesora Kemala Hanjalića i Ismeta Demirdžića. Početkom devedestih godina preselio se u Njemačku, gdje trenutno radi kao vanredni profesor i akademski direktor na Tehničkom Univerzitetu u Darmstadtu. Jakirlić je oženjen i ima dvoje djece.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1960.
Kategorija:Jugoslavenski pjevači
Kategorija:Bosanskohercegovački pjevači
Kategorija:Valentino
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Njemački fizičari
Kategorija:Živi ljudi
Čelik (višeznačna odrednica)

* Čelik, legura željeza i ugljika.
* Nehrđajući čelik, vrsta čelika.
* NK Čelik, nogometni klub iz Zenice.
Oblast Stara Zagora

**Oblast Stara Zagora** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se u centralnom dijelu države i sastoji se od 11 općina. Glavni i najveći grad je Stara Zagora, administrativni centar po kojem je oblast i nazvana i šesti najveći grad u Bugarskoj.

Ostali veći gradovi su: Kazanlak (49.506), Čirpan (16.355), Radnevo (13.384) i Galabovo (8.404).

## Stanovništvo 
### Etničke grupe 
Ukupno stanovništvo oblasti prema podacima iz 2011. iznosilo je: 333.265
Prema istom popisu etnički sastav stanovništva iznosio je (308.106 stanovnika se etnički izjasnilo):
* Bugari: 265.618 (86,21%),
* Romi: 24.018 (7,80%)
* Turci: 15.035 (4,88%),
* ostali: 3.435 (1,11%)
Oko 25.000 stanovnika oblasti se etnički nije izjasnilo tokom popisa 2001. godine.

### Religija 
## Općine 
Na teritoriji oblasti nalazi se 11 općina. Broj stanovnika općine i središta općine (podaci iz decembra 2019) dat je u sljedećoj tabeli pri čemu su nazivi gradskih središta općine podebljani.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt Oblasti

Stara Zagora
Kategorija:Oblast Stara Zagora
Zlatka Halilagić

**Zlatka Halilagić** (rođena u Bihaću, SFR Jugoslavija) jest bosanskohercegovačka manekenka, glumica i model.. Halilagić danas živi i radi u Londonu, Los Angelesu i u Frankfurtu na Majni.

Započela je svoju karijeru kao 16-godišnjakinja kad ju je otkrio modni agent na ulici. Sa 18 godina osvojila je niz natjecanja za modeliranje. Odatle ju je nekoliko fotografa otkrilo i tako je danas sve više tražena i izvan Njemačke.

U 2015. godini, njemački redatelj Sascha Goldberg zapazio ju je, te joj je odmah dao glavnu ulogu u svom novom nadolazećem filmu pod nazivom Testosteron, koji će biti objavljen u kinima 2020. godine.

U 2018 godini Halilagić je primila svoje prve ponude iz Hollywooda i odlučila prihvatiti savjet svog agenta da se preseli u Los Angeles. Pored njenog maternjeg njemačkog govori i bosanski, engleski i španski jezik.

## Reference 
Kategorija:Biografije, Bihać
Rutuli

**Rutuli** su kavkaski narod, koji pretežno živi u Azerbejdžanu i Dagestan, u kojima čini 1% stanovništva, gdje predstavlja jedanaesti narod po brojnosti. Sami sebe nazivaju *Myhabyr*. Rutuli su većinom islamske vjeroispovjesti, a govore rutulskim jezikom, koji spada u dagestansku grupu sjeverokavkaske porodice jezika.

Ukupno ih ima oko 50.000 (2002)

Kategorija:Narodi
Kategorija:Kavkaz
Kategorija:Rusija
Kategorija:Azerbejdžan
Atomska trilogija

**Atomska trilogija** je prvi po redu koncertni album hard rock grupe Atomsko sklonište, koji je objavila RTV Ljubljana u jesen 1980. godine.
Nakon tri izdana studijska albuma, muzičari iz grupe Atomsko sklonište su se odlučili na snimanje koncertnog albuma. 
Boško Obradović je želio da realizuje nešto veliko što bi predstavljalo krunu dotadašnjeg rada grupe. Dugo najavljivani koncerti trebali su da se održe u pulskoj areni, ali je do promjene plana došlo u posljednji čas, te su koncerti održani u Domu JNA (današnji Dom hrvatskih branitelja). 
Svirali su dvije noći, a materijal za album korišten je sa oba koncerta. Album je prikladno nazvan Atomska trilogija, a unutrašnji omot obiluje crno-bijelim fotografijama.

## Popis pjesama 
#U vremenu horoskopa (4:15)
#Gazi opet čizma (3:30)
#Čedna gradska lica (3:00)
#Generacija sretnika (2:45)
#Ne cvikaj generacijo (4:00)
#Tko će tad na zgarištu reći (2:55)
#Kinematograf našeg djetinjstva (4:20)
#Pomorac sam majko (3:00)
#Bez kaputa (4:00)
#Na kraju stoljeća (2:50)

## Izvođači 
* Bruno Langer - Bas, prateče pjevanje 
* Saša Dadić - Bubnjevi
* Dragan Gužvan - Gitara, prateće pjevanje 
* Sergio Blažić - pjevanje

## Literatura 
* EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, Janjatović Petar; 

Kategorija:Albumi Atomskog skloništa
Kategorija:Albumi iz 1980.
Mitrovačko jezero

mini|desno|250px|Mitrovačko jezero
**Mitrovačko jezero** (albanski: *Liqeni i Mitrovicës*) je vještačko jezero koje se nalazi u blizini grada Mitrovice, Kosovo.

## Historija 
Ideja za izgradnju vještačkog jezera na rijeci Ibar u blizini grada Mitrovice je postojala odavno, ali tek 2012. godine općina Mitrovica je u saradnji sa Ministarstvom lokalne samouprave Kosova donijela odluku o izgradnji.  Rad na izgradnji jezera Mitrovice počeo je 2013. godine dok je njegovo finaliziranje završeno 2017. godine donacijom Evropske unije.

## Geografija 
Mitrovičko jezero je vještačko jezero dužine oko 1,8 kilometara, širine do 150 metara i dubine do 4 metra. Jezero kraj Mitrovice prostire se duž rijeke Ibar, između Mitrovice i sela: Donji Suvi Do, Gornji Suvi Do, Donje Žabare, Gušavac i Donje Vinarce

## Također pogledajte 
* Kosovska Mitrovica
* Rijeka Ibar

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* V. Hakaj: Vještaćko jezero u Mitrovici (video na youtube)

Kategorija:Turizam na Kosovu
Kategorija:Kosovska Mitrovica
Kategorija:Jezera na Kosovu
Mentalna higijena (album)

**Mentalna higijena** je peti studijski album pulske hard rock grupe Atomsko sklonište.

## O albumu 
Album je snimljen u samo dva dana u vrhunskoj produkciji Johna Etchellsa u londonskom JAM studiju. Tekstove i muziku u cjelosti je napisao Bruno Langer, a ploča će postati njihov najprodavaniji i najpopularniji album. Sa njim će osvojiti sam vrh jugoslavenske rock scene, osvojanjem naslova najbolje grupe godine. Mentalna higijena je istovremeno i komercijalna i kvalitetna. Izdala ju je diskografska kuća RTV Ljubljana 1982. godine. Vrhunska muzika i novi, svježi i primjetno drugačiji tekstovi doveli su ovu grupu na vrhunac popularnosti.

Mentalna higijena (sa ilustracijama na omotu) donijeće im i najveću hit pjesmu za mnogobrojne top liste. "Treba imat dušu", je pjesma koja je puna tri mjeseca bila broj 1 na jugoslavenskim top listama. Pored nje, tu su još i: "Na palubi jada", "Johnny", "Žuti kišobran", "Kraljica cigana", "Rahela" i "Iza zida". Najbrža pjesma na albumu je "Pun mjesec". Album zatvara "Mutna rijeka", čiji je tekst nastao po istinitom događaju. U toj pjesmi, solo dionicu je odsvirao poznati saksofonista Mell Collins (jedno vrijeme zvanični član grupe King Crimson). Sve ove pjesme zajedno donijeće albumu veliki uspjeh, ogroman tiraž, (ploča se za manje od mjesec dana prodala u preko 150.000 primjeraka i na kraju dostigla platinasti tiraž) a grupi dobru podlogu za još jednu uspješnu turneju po čitavoj državi. Na turneji po Bosni i Hercegovini, Atomsko sklonište je sviralo po dva koncerta za jedno veče.

## Članovi grupe 
* Sergio Blažić - pjevanje
* Bruno Langer - bas, tekstovi i pjevanje
* Dragan Gužvan - gitara
* Zdravko Širola - bubnjevi, klavijature

## Popis pjesama 
# Treba imat' dušu
# Na palubi jada
# Rahela
# Johnny
# Žuti kišobran
# Kraljica Cigana
# Pun mjesec
# Iza zida
# Mutna rijeka

## Literatura 
* EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, Janjatović Petar; 

Kategorija:Albumi iz 1982.
Kategorija:Albumi Atomskog skloništa
Oblast Gabrovo

**Oblast Gabrovo** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se u centralnom dijelu države a prostire se na površini od 2.023&nbsp;km.2 Poslije oblasti glavnog grada Sofije najmanja je oblast u Bugarskoj. Prema podacima iz 2011. godine, u oblasti je živjelo 122.702 stanovnika i peta je oblast sa najmanjim brojem stanovnika.

Oblast je nazvana prema glavnom i najvećem gradu u oblasti Gabrovu dok su ostali veći gradovi Sevlievo i Trjavna.
 
## Općine 
Oblast Gabrovo  (област, *oblast*) se sastoji od 4 općine (jednina: община, *obshtina* - množina: общини, *obshtini*). U sljedećoj tabeli su dati podaci o broju stanovnika općina i njenih središta.

## Stanovništvo 
Prema podacima popisa iz 2001. godine u Oblasti Gabrovo živjelo je 144.150 stanovnika od čega 69.783 muškaraca i 74.345 žena.

Prema istom popisu etnički sastav bio je sljedeći:
* Bugari: 106.406 (92,24%)
* Turci: 6.464 (5,60%)
* Romi: 1.305 (1,13%)
* ostali i oni koji se nisu izjasnili 1.183 (1,03%)

### Religija 
Religijska pripadnost prema popisu iz 2001. bila je sljedeća:

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Gabrovo
Kategorija:Oblast Gabrovo
Psihodelična muzika

**Psihodelična muzika** (ponekad se naziva i psihodelija)  je širok spektar popularnih muzičkih stilova i žanrova pod utjecajem psihodelije 1960-ih. Ova vrsta muzike je dio potkulture ljudi koji su koristili psihodelične droge kao što su LSD, psilocibinske gljive, meskalin i DMT da bi iskusili vizuelne i slušne halucinacije, sinesteziju i izmijenjena stanja svijesti. Psihodelična muzika može također imati za cilj da poboljša iskustvo upotrebe ovih droga.
Psihodelična muzika se pojavila tokom 1960-ih godina u folklornim i rock grupama u Sjedinjenim Državama i Velikoj Britaniji, stvarajući podvrste psihodeličnog folka, psihodeličnog rocka, acid rocka i psihodeličnog popa prije nego što je njihova popularnost opala u ranim 1970-im. U narednim decenijama uslijedili su brojni duhovni nasljednici, uključujući progresivni rock, krautrock i heavy metal. Od 1970-ih, probuđeno interesovanje kod publike uključivalo je: psihodelični funk, neo-psihodeliju i psihodelični hip-hop, kao i psihodelične žanrove elektronske muzike kao što su acid house, trance muzika i new rave.

## Literatura 
* C. Heylin, The Act You've Known For All These Years: the Life, and Afterlife, of Sgt. Pepper (London: Canongate Books, 2007), , str. 85.
* R. Rubin and J. P. Melnick, Immigration and American Popular Culture: an Introduction (New York, NY: New York University Press, 2007), , pp.&nbsp;162–4.
* M. Hicks, Sixties Rock: Garage, Psychedelic, and Other Satisfactions Music in American Life (Chicago, IL: University of Illinois Press, 2000), , pp.&nbsp;64–6.

## Reference 
Kategorija:Žanrovi pop-muzike
Kategorija:Psihodelična muzika
Smrt u Muzeju moderne umjetnosti

**Smrt u Muzeju moderne umjetnosti** je zbirka pripovjetki Alme Lazarevske koja je objavljena godinu dana nakon potpisivanja Daytonskog mirovnog sporazuma. Zbirka se sastoji od naslovne i šest drugih pripovijetki te govori o iskustvu opsade grada Sarajeva, koncentrisanom u krugu jedne porodice, kao unutrašnja perspektiva iz koje autorica progovara a ujedno je i način herojske borbe pred užasima rata. 

## Opis 
Kako se radnja dešava u ratno doba, kada su život i smrt izloženi i kada sve gubi značenje, iz tog razloga u pripovjetkama se ne koriste lična imena već se koriste zajednička kao npr: On (njen suprug) za sve muškarce, Ona (pripovjedačica) sve žene, i Dječak (za svu djecu). Autorica individualizira likove, što će se pokazati još vidljivijim u posljednoj, naslovnoj priči, kada pored sto ispitanika popunjava upitnik, te kroz vlastite odgovore prikazuje, kako ljudi nisu statistika, kako imaju svoje životne priče. Lazarevska u ovoj zbirci ne samo da ukršta topos jednog grada, nego i njegovo vrijeme, jer od opsade je počelo novo računanje vremena. Tako predstavljen hronotop autorica predstavlja u posljednoj pripovijetci, kada komentira odgovor jedne žene na isti ankenti upitnik koji je i sama popujavala. Pitanje je glasilo „kako želite umrijeti“ žena je odgovorila, da bi željela umrijeti „bez dugog bolovanja i sa lijepim sjećanjima“, gdje autorica eksplicitno povlaći temu hronotopa u opkoljenom gradu,  i kaže: „Premda, teško je u teškoj bolesti i u opkoljenom gradu,  odrediti šta je kratko, a šta dugo. Cijela zbirka je sačinjena od izrazitih kontrasta, rat je paralela miru, život se ogleda u smrti i sl.

## Kritički osvrt 
“U smrti u Muzeju moderne umjetnosti tematski obrađuje rat, ali tako da na mjesto panoramičnosti povijesne apokalipse daje kamernu sliku porodice i porodičnog ambijenta. Ta namjera da se opiše ratna svakodnevnica direktno je suprostavljena konstruiranju herojske kulturne paradigme i velike povijesne naracije, koja je na južnoslavenskom prostoru u pravilu ideološki postamentirana.” ( Kazaz E. Lovrenović I. Rat I priče iz cijelog svijeta:Antologija nove bosanskohercegovačke pripovjetke)EPH Liber, Zagreb, 2009.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovačka djela
Kategorija:Knjige iz 1996.
Gramatika bosanskoga jezika

**Gramatika bosanskoga jezika** može se odnositi na:
* Gramatika bosanskoga jezika (1890), autor: Frano Vuletić (nepotpisan), udžbenik za srednje škole za vrijeme austro-ugarske okupacije Bosne i Hercegovine;
* Gramatika bosanskoga jezika (2000), autori: Dževad Jahić, Senahid Halilović, Ismail Palić, prva gramatika bosanskog jezika nakon vraćanja zvaničnog naziva *bosanski jezik* 1993.
Kup evropskih prvaka u košarci 1978/79.

**Kup evropskih prvaka u košarci 1978/79.** je bila 22. sezona evropskog profesionalnog košarkaškog takmičenja pod patronatom Međunarodne košarkaške federacije (FIBA-e) Finale je održano 5. aprila 1979. godine u Palati sportova, u francuskom Grenobleu. Sarajevska KK Bosna je u finalu pobijedila italijanski Emerson Varese rezultatom 96-93. To je bilo posljednje finale Emersona u impresivnom nizu od deset uzastopnih finala (uz 5 osvojenih titula) a takođe se ističe da je Žarko Varajić iz Bosne postigao 45 poena što je još uvijek aktivan rekord za broj postignutih koševa u finalnoj utakmici Eurolige. Osim toga, finale i osvojena titula je bilo značajna i za tadašnju jugoslavensku klupsku košarku jer će pored te Bosnine titule jugoslavenski klubovi osvojiti još nekoliko titula u narednih 10tak godina.

## Sistem takmičenja 
U kupu su učestvovali prvaci nacionalnih liga kao i branitelj titule a od četvrtfinala kup je organizovan u turnirskom sistemu gdje su klubovi podijeljeni u 6 grupa sa po tri odnosno četiri ekipe.
Pobjednici grupa su se plasirali u polufinale koje se također igralo kao grupna faza nakon čega su dvije prvoplasirane ekipe odigrale finale, prema unaprijed određenom terminu i mjestu odigravanja.

## Četvrtfinalna grupna faza 
|  style="vertical-align:top; width:33%;"|

### Grupa B 
|}

|  style="vertical-align:top; width:33%;"|

### Grupa D 
|}

|  style="vertical-align:top; width:33%;"|

### Grupa F 
|}

## Polufinale 
## Finale 
Finale je odigrano 5. aprila 1979. godine u Dvorani sportova u Grenobleu pred 10.603 gledalaca.

|}

## Nagrade 
Najbolji strijelac finala bio je Žarko Varajić (KK Bosna) sa postignutih 45 koševa.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Rezultati kupa evropskih prvaka u košarci 1978/79.
* Sastavi i statistika Kupa

Kategorija:Sezone Eurolige
Kategorija:KK Bosna
Kategorija:1978. u košarci
Kategorija:1979. u košarci
Donji Suvi Do

**Donji Suvi Do ** () je selo u općini Kosovska Mitrovica. Prema popisu iz 2011. godine, selo ima 789 stanovnika, od kojih su 787 albanci. Selo je raspršenog tipa, na 520–540 m nadmorske visine, na lijevoj dolinskoj strani rijeke Ibar, jugoistočno od podnožja Rogozne (1479 m). Nalazi se sjeverno od puta Kosovska Mitrovica – Ribariće – Podgorica, 1&nbsp;km zapadno od Kosovske Mitrovice. Dio je katastarske općine Suhodoll (422 ha), a geografski se prostire blizu Mitrovačkog Jezera.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Naselja na Kosovu
Kategorija:Naselja u Kosovskoj Mitrovici
Ribariće

**Ribariće** je selo koje administrativno pripada općini Tutin, Srbija. Prema popisu iz 2002. godine, selo ima 885 stanovnika.

## Također pogledajte 
* Tutin

## Reference 
Kategorija:Naselja u Tutinu
Kategorija:Naselja u Srbiji
Zlatin dnevnik

***Zlatin dnevnik*** () jest knjiga Zlate Filipović pisana tokom rata i opsade grada Sarajeva 1992. obraćajući se Mimi. U periodu pisanja dnevnika Zlata ima 12 godina i čitaocima pruža dječiju perspektivu na ratnu svakodnevicu, dokumentira dnevne događaje, prati tok misli. *Zlatin dnevnik* nastao je po uzoru na *Dnevnik Anne Frank*. Jedna je od najslikovitijih knjiga iz Bosne i Hercegovine o ratu. Prevedena je na više od 20 jezika.

## Radnja u knjizi 
Nakon polaska u peti razred Zlata počinje pisanje svog dnevnika, jer je rat počeo prije njenog 11. rođendana, te kao prvu priču izdvaja odlazak na Jahorinu. Zabilježila je i opisivala događaje pune dvije godine. Događaji poput nestanka električne energije ili vode, granatiranje, smrti bliskih prijatelja i njenih vršnjaka, skrivanje u podrumu, viđeni očima djeteta, poprimaju jednu novu dimenziju i postaju svjedočanstvo užasnim ratnim stradanjima. Kako su njeni majka i otac bili zaposleni ona kao djevojčica je često ostajala sama u kući te bilježila svoje misli pišući sljedeće riječi:  U posljednjoj poruci Mimi otkriva i statističke podatke koje je čula — "590 granata od pola pet ujutro; šestoro mrtvih; 56 ranjenih; mislim da smo sami u ovom paklu."

## O piscu 
Zlata Filipović rođena je u Sarajevu 3. decembra 1980. Reporterka Janine Di Giovanni, koja je Zlatu srela 1993, napisala je predgovor za ovu knjigu. Opisala je Zlatu kao sarajevsku Anne Frank, jer *Zlatin dnevnik*, kao i *Dnevnik Anne Frank*, opisuje doživljaje ratnih strahota prožete dječijom čednošću. Također je dodala da je dodatna sličnost i to što su oba sukoba djelimično motivirana rasizmom i etničkim razlikama.
Male novine, dječiji časopis iz Srajeva, neslužbeno je izdao knjigu 1993. pod nazivom *Zlatin dnevnik* kao poklon čitaocima. Zlata je tako postala poznata u Sarajevu, pa su je i novinari stranih novinskih agencija intervjuisali.
Nakon objavljivanja *Dnevnika* Ujedinjene nacije pomogle su njenoj porodici da se preseli u Pariz. Nakon tri godine u Parizu, Filipovići se preseljavaju u Dublin, gdje je Zlata studirala na tamošnjem *Trinity Collegeu*, a kasnije i na Univerzitetu u Oxfordu. Danas živi u Dublinu, gdje radi kao filmska producentica i osmišlja dokumentarce. Sudjelovala je u pisanju drugih knjiga u vezi s ratom u Bosni i Hercegovini, a dobila je i posebnu nagradu "Dijete hrabrosti" od Centra "Simon Wiesenthal".

## Reference 
Kategorija:Dnevnici
Kategorija:Opsada Sarajeva
Kategorija:Knjige iz 1992.
Oblast Smoljan

**Oblast Smoljan** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se u južnom dijelu države, na području Rodopa i graniči sa susjednom Grčkom. Prostire sa na površini od 3.192,8&nbsp;km.2 što je svrstava među oblasti srednje veličine. 
Prema podacima iz 2011. godine, u oblasti je živjelo 121.572 stanovnika. i četvrta je oblast sa najmanjim brojem stanovnika.

Oblast je nazvana prema glavnom i najvećem gradu u oblasti Smoljanu dok su ostali veći gradovi Zlatograd, Devin i Madan.
 
## Općine 
Oblast Smoljan (област, *oblast*) se sastoji od 10 općine (jednina: община, *obshtina* - množina: общини, *obshtini*). U sljedećoj tabeli su dati podaci o broju stanovnika općina i njenih središta.

## Stanovništvo 
Prema podacima popisa iz 2001. godine u Oblasti Smoljan živjelo je 140.066 stanovnika od čega je 48,8% muškaraca i 51,2% žena. Prema istom popisu oko 26.000 stanovnika se etnički nije izjasnilo.

Prema popisu iz 2001. u oblasti je živjelo 140.066 stanovnika a etnički sastav bio je sljedeći:

* Bugari: 122.806 (87,677%)
* Turci: 6.212 (4,435%)
* Romi: 686 (0,49%)
* Rusi: 111 (0,079%)
* Armeni: 42 (0,03%)
* Grci: 13 (0,009%)
* Ukrajinci 27 (0,019%)
* Jevreji: 1 (0,001%)
* Rumuni: 1 (0,001%)
* ostali i oni koji se nisu izjasnili 55 (0,039%)

### Religija 
Religijska pripadnost prema popisu iz 2011. bila je sljedeća:

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Smoljan
Kategorija:Oblast Smoljan
Mikijeva abeceda

**Mikijeva abeceda** je zbirka kratkih priča Feride Duraković, namijenjena najmlađoj publici. Kratke priče objedinjene u zbirci, posvećene su svakom pojedinom slovu abecede. Uz ovu knjigu djeca će na jednostavan, zabavan i maštovit način učiti slova. Na samom početku, koji glasi Mikiju mačku i Mikiju Cirkinagiću od tetke koja je jednom bila mali dječak, autorica nas uvodi u jedan zanimljiv svijet u kojem nam priča priče o slovima. 

## Dramatizacija i adaptacija 
Pozorišna predstava pod nazivom "Abeceda", nastala je po tekstu Mikijeve abecede, a premijerno je bila izvedena 1995. godine, pred kraj rata u Bosni i Hercegovini. Godine 2007., tekst ove zbirke kratkih priča je potpuno izmijenjen u skladu sa savremenim dobom i prilagođen djeci predškolskog uzrasta. Tako potpuno izmijenjena zbirka kratkih priča "Abeceda", izvedena je kao pozorišna predstava u Pozorištu mladih u Sarajevu.

## Vanjski linkovi 
* Mikijeva abeceda, na mojalektira.com

Kategorija:Knjige iz 1995.
Kategorija:Bosanskohercegovačka djela
Kategorija:Ferida Duraković
Božin Simić

**Božin Simić** (Veliki Šiljegovac, 20. oktobar 1881 - Beograd, 24. februar 1966), jeste pukovnik srpske vojske, nadzorni oficir, oficir za vezu sa četnicima, četnički borac koji je učestvovao u "Majskom prevratu", komandir čete, te ambasador Jugoslavije u Francuskoj i Turskoj.

## Biografija 
Božin Simić je rođen 20. oktobra 1881. godine u naselju Veliki Šiljegovac, općina Kruševac. Potiče iz učiteljske porodice. Završio je Vojnu akademiju i učestvovao u Majskom prevratu 1903. godine. Od 1911. godine bio je nadzorni oficir Vranjskog graničnog rejona prema Turskoj. Bio je oficir za vezu sa četnicima Voje Tankosića u Makedoniji i prebacivao ih preko granice na tursku teritoriju.

Za vrijeme Prvog svjetskog rata Božin Simić je bio komandir čete. Godine 1916. otputovao je za Rusiju, gdje je u Odesi bio zadužen za regrutovanje vojnika za srpsku vojsku iz redova austrougarskih zarobljenika i učestvuje u osnivanju Dobrovoljačke divizije.

Na Solunskom procesu osuđen je na 18 godina zatvora, zbog čega ostaje u Rusiji i poslije Oktobarske revolucije postaje pukovnik Crvene armije. Tamo ostaje do 1936. godine, kada se vratio u Jugoslaviju. Uhapšen je na granici, te je poslije dva dana pušten iz pritvora uz vraćanje čina pukovnika srpske vojske koji mu je bio oduzet.

Božin Simić je bio u dosluhu sa generalom Dušanom Simovićem, sa kojim se sastao 26. marta (dan prije puča) i obavjestio ga o raspoloženju Sovjeta da sa Jugoslavijom zaključe sporazum. U Vladi Dušana Simovića postavljen je za ministra bez portfelja. Kao ministar bez portfelja u Vladi Dušana Simovića učestvuje u pregovorima sa Staljinom zbog čega su odmah poslije vojnog puča 27. marta, Mustafa Golubić visoki oficir NKVD i Božin Simić zajedno, iz Beograda, avionom otputovali za Moskvu kako bi prisustovali potpisivanju Sporazuma o prijateljstvu Jugoslavije i Sovjetskog Saveza.

Za vrijeme Drugog svjetskog rata Božin Simić je kao ministar Vlade u izgnanstvu imao nastup u donjem domu britanskog Parlamenta u kome se suprotstavio bombardovanju Beograda od strane saveznika, jer u Srbiji postoji pokret otpora okupacionim snagama, dok se npr. ne bombarduje Bugarska koja je otvoreno prešla na stranu sila osovine. Nakon tog njegovog istupa usljedilo je višednevno bombardovanje Sofije. Zbog ovog istupa na njega je nakon Drugog svjetskog rata, prilikom njegovog puta u Ankaru gdje je krenuo da preuzme položaj ambasadora FNRJ, u Sofiji pokušan atentat, koji je Božin Simić preživio.

Božin Simić je umro u Beogradu 24. februara 1966. godine.

## Ambasador 
Božin Simić je bio ambasador Jugoslavije u Francuskoj i Turskoj. Ambasador Jugoslavije u Francuskoj je bio od kraja 1941. do 31. augusta 1943. a u Turskoj od 1945. do 26. maja 1948. godine.

## Također pogledajte 
* Četnici

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Božin Simić sa sto lica ("Večernje novosti", 27. 3. 2016) 

Kategorija:Rođeni 1881.
Kategorija:Umrli 1966.
Kategorija:Biografije, Kruševac
Kategorija:Četnici
Kategorija:Ambasadori Jugoslavije
Kategorija:Oficiri Vojske Kraljevine Srbije
NKVD

mini|desno|150px|Simbol NKVD-a.
**Narodni komesarijat unutrašnjih poslova** () je naziv za bivšu javnu i tajnu policiju Sovjetskog Saveza koja je direktno izvršavala naredbe Sovjeta, uključujući političke progone, tokom ere Josifa Staljina. Prethodno se zvao ČEKA što opet dolazi od skraćivanja riječi Vanredna komisija. NKVD je poznata po političkim represijama i provođenju velike čistke.

NKVD je uključivao i redovne, javne policijske službe Sovjetskog Saveza (uključujući saobraćajnu policiju, vatrogasce, graničare i arhive), ali je najpoznatija po svojim aktivnostima u gulazima i Glavnom direktoratu za državnu bezbjednost (GUGB), što će na kraju prerasti u Komitet državne bezbjednosti (KGB). NKVD je sprovodio masovna ubista bez sudske presude, rukovodio sistemom prinudnog rada, progonio unutrašnje neprijatelje, sprovodio masovne deportacije kulaka i čitavih naroda u nenaseljene krajeve države, čuvao državnu granicu, vršio špijunažu i politička ubistva u inostranstvu i sprovodio Staljinovu politiku u komunističkim pokretima u drugim državama. U Drugom svjetskom ratu postojale su čitave divizije NKVD-a koje su vršili akcije u pozadini protiv sabotera i špijuna, i takođe učestvovale u direktnim borbama protiv Njemaca.

## Svjedočenja 
## Također pogledajte 
* Katinjski masakr
* Deportacija Krimskih Tatara

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Bivši NKVD-ov službenik osuđen u Estoniji, BBC News
* Memorijalni web site o žrtvama NKVD-a

*
Kategorija:Obavještajne službe
Kategorija:Hladni rat
Kategorija:Sovjetski Savez
Kategorija:Tajne policije
Kategorija:Političke represije
Inguši

**Inguši** () su kavkaski narod koji uglavnom naseljava regiju Sjevernog Kavkaza, odnosno svoju postojbinu Ingušetiju, Republiku u sastavu Ruske Federacije.

Prema religijskom opredjeljenju Inguši su uglavnom sunitski muslimani koji govore maternjim inguškim jezikom, jezikom iz sjeveroistočnokavkaske grupe jezika koji je blisko povezan sa čečenskim jezikom sa kojim formira dva dijalektna kontinuuma. Inguši i Čečeni su poznati kao nahski narodi, iako istraživanja genetskog porijekla Inguša i Čečena ukazuju na to su se ova dva naroda izdvojili kao zasebni narodi još prije 13.000 do 17.000 godina.

## Historija 
Kavkaz je legendarni predak Nahskog naroda, Čečena i Inguša. Njihovo ime na gruzijskom jeziku glasi Ghlivi/Ghlighvi. Antički grčki pisac Strabon govorio je o Gargarima, dok je američki kartograf Joseph Hutchins Colton taj narod označio kao Gelijance.

Inguši su se našli pod ruskom vlašću 1810. godine, ali su za vrijeme sovjetskog perioda bili osumnjičeni za saradnju sa nacistima tokom Drugog svjetskog rata zbog čega je tadašnji režim cjelokupno stanovništvo raselio u kazahstanske i kirgiške sovjetske socijalističke republike. Inguši su rehabilitovani pedesetih godina prošlog vijeka, nakon smrti Josifa Staljina te  im je 1957. dozvoljen povratak na područje sa kojeg su deportovani iako su u međuvremenu zapadni dijelovi Ingušetije ustupljeni Sjevernoj Osetiji-Alaniji.

## Kultura 
Inguši se odlikuju raznovrsnom kulturnom tradicijom koja se sastoji od nacionalnih legendi, epova, narodnih priča i pjesama, poslovica i izreka. Kod ovog naroda se posebno cijeni muzika, pjesme i ples. Popularni muzički instrumenti kod Inguša su: dachick-panderr (jedna vrsta balalajke), kekhat ponder (harmonika koju uglavnom sviraju djevojke), mirz ponder (trižična violina), zurla (vrsta oboe), daire i bubnjevi.

## Religija 
Prema religijskom opredjeljenju Inguši su uglavno sunitski muslimani, šafijskog mezheba, iako egzistira i sufijska manjina.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* Novosti i historija Ingušetije
* Inguši

Kategorija:Inguši
Kategorija:Etničke grupe Kazahstana
Kategorija:Etničke grupe Rusije
Kategorija:Etničke grupe Turske
Kategorija:Etničke grupe Iraka
Kategorija:Nahski narodi
Kategorija:Kavkaski narodi
Kategorija:Muslimanske zajednice Rusije
Gramočelj

**Gramočelj** () je naseljeno mjesto u općini Dečani, Kosovo.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Općine Dečani , kk.rks-gov.net

Kategorija:Naselja na Kosovu
Kategorija:Naselja u Dečanima
Loe od Mauija

**Loe** (havajski: *Loe o Maui*) bio je poglavica (*Moʻi*) havajskog ostrva Mauija, pomenut u drevnim pojanjima. Roditelji su mu bili poglavica Kamaloohua i njegova supruga Kapu od Mauija te je oca naslijedio na tronu. Dedo mu je bio Kuhimana.
## Biografija 
Tokom vladavine Loea, nije bilo rata između Mauija i drugih ostrva, ali se bitka dogodila tokom vladavine njegovog oca. Loeova supruga bila je Wahaʻakuna, koju pominje Samuel Kamakau. Ona i Loe imali su barem jedno dijete, sina imenom Kahokuohua, koji je bio vladar ostrva Molokaija. Loea je naslijedio unuk, Kaulahea I.
## Reference 
*[The family tree of Loe, Chief of Maui](http://www.kekoolani.org/pages/kekoolani%20genealogy%20database%20(paf)/pafg122.htm#2062) 
Kategorija:Havajski vladari
Vox

*Bono Voxa frontmena i člana američke grupe U2
*Vox časopis iz Sarajeva
*VOX političku stranku iz Španije
* Njemački televizijski kanal VOX
Vox (časopis)

**Vox** je bio satirični časopis koji su uređivali braća Nihad i Sead Kreševljaković u Sarajevu. Izdavanje je počelo 1989. kao srednjoškolske novine. Kao uzor Voxa navode braća Kreševljaković slovenski list Mladina. Voksovci su uglavnom otvarali tabuizirane teme, ismijavanje članova političkih stranaka te razne druge satirične priloge.
## Historija
Rad časopisa počinje 1989. po uzoru na slovenski satirični list Mladina. Časopis je izdavan kao srednjoškolski list, prvi saradnici su bili Mahir Sokolija, Alenko Zornija i Zlaja Nezirović. Otvarane su razne tabuizirane teme. Slijedi pregled nekih članaka :

*Ivo Andrić je predstavljen kao mrzitelj Muslimana
*Objavljena je fiktivna smrtovnica Nenada Kecmanovića
*Ismijavanje Abdulaha Sidrana, Emira Kusturice te političara iz porodice Dizdarevića
*Prijedlog o osnivanju Islamske republike Bosne i Hercegovine
*Puštanje u rad RTV Mantene (Muslimanske antene)
*Duvno će biti preimenovano u Duhno, Zenica u Zjenicu
*Program o doseljavanju Bošnjaka iz Turske i uvođenju nove valute *bukva* (po uzoru na lipu iz Slovenije). Cijena lista u zaglavlju je iznosila 0,2 bukve. Ovo će kasnije Franjo Tuđman i Slobodan Milošević, kao predsjednici Hrvatske i Srbije, tokom sastanka u Tikvešu uzeti kao validan izvor islamske zavjere a isti tekst će biti odštampan u knjizi *Genocid protiv srpskog naroda*.
*Njegošev mauzolej na Lovćenu će biti preimenovan u turbe
*Uvođenje pojma *vlaškog fundamentalizma*

## Redakcija
*Mahir Sokolija
*Zlatko Hadžidedić
*Saša Bratić
*Nedim Ćolić
*Muhamed Idren
*Aleksandra Đorđević

## Autori gosti
*Miljenko Jergović
*Srđan Kišić
*Jasmina Kosančić

## Razno
Kasnije će se pokazati da su mnogi satirični članci predvidjeli događanja iz 90-tih. Kritika će dotle ići da je za rat okrivljen i sam časopis. Konkretno optužbe iznio je režiser Kusturica, zbog navodno *gadnih šala* o Srbima i Jugoslovenskoj narodnoj armiji (JNA), u intervjuu za Globus 1993.
## Reference
Kategorija:Časopisi u Sarajevu
Kategorija:Časopisi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Magazini osnovani 1989.
Rt Čeljuskin

**Rt Čeljuskin** je najsjevernija tačka kontinentalne Azije a ujedno i Rusije.
mini|Rt Čeljuskin na karti

## Geografija 
Nalazi se na vrhu poluostrva Tajmir, južno od arhipelaga Severna Zemlja u Krasnojarskom kraju. Udaljen je 1370 kilometara od Sjevernog pola.

## Historija 
Prvi koji je stigao do rta je bio Simon Čeljuskin 1747. godine. Tom prilikom dali su mu dali ime *Rt Istočno-sjeverni*, da bi ga Rusko geografsko društvo, sto godina kasnije, u čast ovog otkrića, preimenovalo u *Rt Čeljuskin*, po vođi ekspedicije.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://arcticcircle.uconn.edu/HistoryCulture/russianexplor.html 

Kategorija:Rtovi u Rusiji
Kategorija:Krajnje tačke Rusije
Oblast Vidin

**Oblast Vidin** () jedna je od 28 oblasti u Bugarskoj. Nalazi se na krajnjem sjeverozapadu države, na tromeđi između Bugarske, Rumunije i Srbije.

Prostire se na površini od 3.032,9&nbsp;km2 i jedna je od manjih oblasti u Bugarskoj. Prema podacima iz 2011. godine, u oblasti je živjelo 101.018 stanovnika što je čini administrativnom jedinicom prvog nivao sa najmanjim brojem stanovnika. Sa prosječnih 32,89 stanovnika po km2 nakon oblasti Jambol najrjeđe je naseljena oblast.
Nazvana je prema glavnom i najvećem gradu u oblasti Vidinu, lučkom gradu na Dunavu. Ostali veći gradovi su Belogradčik i Kula.

Poznata je po ostacima mnogih tvrđava od kojih su najpoznatije Baba Vida, jedno od posljednjih bugarskih uporišta tokom invazije Osmanlija i tvrđava Belogradčik.
## Geografija 
left|thumb|250px|Tvrđava Baba Viad u Vidinu

Teritorija oblasti obuhvata najzapadnije dijelove Dunavske ravnice i planinskog lanca Balkan, dok Dunav na sjeveru formira granicu sa Rumunijom. Planinski lanac Balkan prekriven je gustim šumama, bujnim livadama i izvanrednim kamenim fenomenima Belogradčiških stijena. Oko 80 pećina se nalazi blizu granice sa Srbijom, od kojih je najpoznatija pećina Magura, koja je poznata sa svojim pećinskim slikarstvom koje datira iz perioda od oko 10.000 godina p.n.e. U blizini pećine nalazi se i jezero.

## Općine 
Oblast Vidin  (област, *oblast*) se sastoji od 11 općine (jednina: община, *obshtina* - množina: общини, *obshtini*). U sljedećoj tabeli su dati podaci o broju stanovnika općina i njenih središta.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Vidin
Kategorija:Oblast Vidin
Žan Kranjec

**Žan Kranjec** slovenski je alpski skijaš. Specijalist je za veleslalom, a takmiči se i u slalomu.

## Karijera 
Bodove u Svjetskom kupu prvi je put osvojio 22. decembra 2013, kada je u Alta Badiji bio 23.

Prvu pobjedu ostvario je 2018. u Saalbachu (Austrija).

## Postolja 
* 2 pobjede
* 15 postolja
* 52 puta među prvih 10 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Kategorija:Rođeni 1992.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Ljubljana
Kategorija:Slovenski alpski skijaši
Kategorija:Slovenski olimpijci
Kategorija:Alpski skijaši na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Alpski skijaši na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Alpski skijaši na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Slovenija)
Kategorija:Osvajači medalja na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Rudne gore

**Erzgebirge** (, bos. *Rudna gora*, *Rudogorje*) jest sredogorje na granici njemačke pokrajine Saksonije i Češke. Neznatno sjeverno od vododjelnice prolazi granica između ove dvije države. Najviši vrhovi su Keilberg (*Klínovec*) sa 1.243,7 metara nadmorske visine i Fichtelberg sa 1.215 metara.

Sredogorna priroda ove planine intenzivno je oblikovana čovjekovim djelovanjem počev od prvog vala naseljavanja u srednjem vijeku i stvorila vrlo raznolik kulturni pejzaž. Neka mjesta su naročito oblikovana dugotrajnim rudarenjem sa brojnim deponijama, branama, jarkovima, što je uticalo na životno stanište brojnih biljaka i životinja. Erzgebirge je popularno područje za planinarenje i zimske sportove.

Na njemačkoj strani gorja, područja viša od 500 metara nadmorske visine pripadaju prirodnom parku Erzgebirge/Vogtland koji se pruža u dužini od 120&nbsp;km i najveći je svoje vrste na području Savezne Republike Njemačke. Istočna područja Erzgebirge nalaze se u sklopu zaštićenog pejzaža Osterzgebirge. Također i neka manja područja na njemačkoj i češkoj strani nalaze se pod državnom zaštitom. Osim toga, u nekim području gorskih grebena nalazi se i veći broj planinskih močvara koje se napajaju kišnicom.

## Reference 
Kategorija:Planine u Njemačkoj
Kategorija:Planine u Češkoj
Lhotse

**Lhotse** sa 8.516 metara je četvrti najviši vrh na svijetu, poslije vrhova Mount Everest, K2 i Kangchenjunga. Dio je planinskog masiva Himalaja i sa najvišim vrhom na svijetu je povezan preko južnog prevoja. Naziv vrha vodi porijeklo iz tibetanskog jezika i u prijevodu na bosanski bio značio *Južni vrh*. Pored glavnog vrha, planinu čine vrhovi niže nadmorske visine Srednji Lhotse (na istoku sa 8.414 m) i Lhotse Shar (8.383 m). Vrh se nalazi na granici između kineske autonomne regije Tibet i nepalske regije Kumbu.

## Usponi 
Najraniji pokušaj uspona na vrh izvela je 1955. međunarodna ekspedicija na čelu s Normanom Dyhrenfurthom. U ekspediciji su bila i dva Austrijanca (kartograf Erwin Schneider i Ernst Senn) i dva Švicarca (Bruno Spirig i Arthur Spöhel). To je također bila prva ekspedicija na području Everesta u koju su uključeni i Amerikanci (Fred Beckey, George Bell i Richard McGowan). Ekspedicija nije bila uspješna jer su dostigli visinu od 8.100 metara.

Prvi uspješan uspon na vrh 18. maja 1956. ostvarila je ekspedicija kolu su predvodili Švicarci Ernst Reiss i Fritz Luchsinger. Vrh su također osvojili i Austrijanci Sepp Mayerl i Rolf Walter 1979. Vrh Lhotse je poslije toga dugo vremena ostao najviši vrh na koji nije ostvaren uspon. 23. maja 2001. godine, vrh je osvojila ruska ekspedicija sa članovima: Eugeny Vinogradsky, Sergei Timofeev, Alexei Bolotov i Petr Kuznetsov.

Standardna ruta za uspon na Lhotse se proteže istom rutom kao i u slučaju rute za Mount Everest sve do tzv. Žute trake iznad Kampa 3. Tu se staza za uspon odvaja pri čemu staza za Everest vodi lijevo do južnog prevoja a staza za Lhotse se odvaja desno.

## Vanjski linkovi 
* Lhotse na Peakwareu 
* Lhotse na himalaya-info.org

Kategorija:Planine u Kini
Kategorija:Planine u Nepalu
Kategorija:Osamhiljadaši
Pepelnica (knjiga)

**Pepelnica** je zbirka pjesama Vojke Smiljanić-Đikić koju je 1997. godine objavila izdavačka kuċa ZID iz Sarajeva. 

## O knjizi 
Pjesme u ovoj zbirci govore o iskustvu ratne traume, drame identiteta i pitanju roda.

"Vežem uznemiren splav za nevidljiv glas."

"Čovjek je ostao nevidljiv, onaj sa kojim se upravo razgovara; od čovjeka je ostao samo glas. Tu se podrazumijeva želja da glas postane vidljiv, da postane materijalan kako bi poslužio kao oslonac pjesnikinji, pridjev nevidljiv djeluje ovde kao mjera emocija na koju je stavljen prigušivač. A emocija je zapravo hvatanje za slamku. A sa druge strane kao da se i zlo koje očigledno predugo traje, umorilo. Ta slika 'crne reke' koja 'umorno protiče', izvrsna je poenta pjesme i izvrsno slikovno  rješenje za stvarnost u kojoj su nam vlastite kuće postale splavovi nošeni rijekom zla.

"Iz pakla samoće, odsustva života i trijumfa smrti, gdje su 'stvari bolje od bića i gdje smo 'prazni kao provalija'  i gdje se i samo zlo umorilo, kao 'umorna crna rijeka' iz (ne)stvarnosti, dakle terora i nasilja ideje spasa, klija u onom dalekom, u kojem kao da se skriva lična utjeha i 'svjetlost, zvuk i radost svemu dalekom'.

## Drugi o knjizi 
## Vanjski linkovi 
## Reference 
Kategorija:Knjige iz 1997.
Kategorija:Bosanskohercegovačke zbirke poezije
Kategorija:Bosanskohercegovačka djela
Kategorija:Vojka Smiljanić-Đikić
Beleg

**Beleg** () je naseljeno mjesto u općini Dečani, Kosovo.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Općine Dečani , kk.rks-gov.net

Kategorija:Naselja na Kosovu
Kategorija:Naselja u Dečanima
Dodirom i svijet poče

**Dodirom i svijet poče** je roman hrvatskog i bosanskogercegovačkog pisca Željka Ivankovića, pisan pod opsadom grada Sarajeva za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini. Roman predstavlja portret književnika u mladosti za vrijeme ratnog perioda. *Dodirom i svijet poče* zajedno sa romanima *Ljubav u Berlinu* i *Rat i sjećanje* zaokružuju romansku trilogiju autora. Roman je izdan dva puta, 1992. godine u Sarajevu, a potom u Zagrebu 2006. godine.

## Kritike 
Roman je napisan da bi se svijest prožeta minulim i da bi se minulo proželo sviješću, koja zapravo dovršava život. Daje mu konačan oblik. Stoga u ovom romanu zbivanja bivaju prirodno raspoređena u komentare koji obuhvataju i ja i ne-ja kao dijelove jednačine koja kaže da nas nema ni u nama ni u svijetu, nego u neprestanim susretima tih dviju veličina.

U tom pogledu Ivankovićeve priče na podlozi lokalnog ili fantastičkog hronotopa vrše neku vrstu dekonstrukcije lokalne kulturne tradicije, a ponajbolje među njima dostižu same estetske vrhunce bosanskohercegovačke prozne produkcije na granici stoljeća.

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovačka književnost
Kategorija:Romani iz 2006.
Karakorum

**Karakorum** je veliki planinski lanac koji se prostire pograničnim dijelovima Pakistana, Indije i Kine dok se krajnji sjeverozapadni dijelovi ovog masiva protežu do Afganistana i Tadžikistana. Počinje od afganistanskog Wakhanskog koridora na zapadu, obuhvata veći dio Gilgit-Baltistana (Pakistan) i proteže se do regije Ladak unutar indijske savezne države Jammu i Kashmir i spornog regiona Aksai Čin koji je pod kontrolom Kine. Drugi je najviši planinski lanac u svijetu i dio je planinskog kompleksa koji uključuje i Pamirske planine, Hindukuš i Himalajske planine. Karakorum obuhvata osam vrhova visine iznad 7.500 metara od kojih su četiri preko 8.000 m i to: K2 (8.611 m), drugi najviši vrh na svijetu, Gasherbrum I, Broad Peak i Gasherbrum II.

Dužine je oko 500&nbsp;km i sadrži najveći broj ledenjaka izvan polarnih područja. Ledenjaci Siačen sa 76&nbsp;km i Biafo sa 63 kilometra dužine su drugi i treći najveći ledenjaci izvan polarnih područja.

## Naziv 
Naziv ovog planinskog lanca vodi porijeklo iz turkijskog termina koji znači *crni šljunak*. Trgovci iz Srednje Azije prvobitno su koristili naziv *Prolaz Karakorum*. Rani evropski istraživači i putopisci, uključujući i Williama Moorcrofta i Georgea Haywarda, počeli su da koriste termin za planine zapadno od prelaza, iako su takođe koristili i termin Muztag (što znači *ledena planina*) za područje koje se danas zove Karakorum. Kasnija terminologija bila je pod uticajem istraživanja Indije, kada je istraživač Thomas Montgomerie 1850-ih uveo oznake K1 do K6 (K kao Karakorum) za šest visokih vrhova koji su bili vidljivi sa njegove stanice na planini Haramuk u Kašmiru.

U drevnim sanskrtskim tekstovima (Purana) za opisivanje ovog planinskog lanca koristio se termin *Krishnagiri* (*Crne planine*).

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Blankonthemap – sajt sjevernog Kašmira
* Dilema pakistanskog sjevernog područja
* Veliki Karakorum
* Karakorams.com: Putovanje u karakorum 

Kategorija:Karakorum
Kategorija:Planinski lanci u Afganistanu
Kategorija:Planinski lanci u Indiji
Kategorija:Planinski lanci u Kini
Kategorija:Planinski lanci u Pakistanu
Kategorija:Planinski lanci u Tadžikistanu
Knjiga Adema Kahrimana napisana Nedžadom Ibrišimovićem Bosancem

**Knjiga Adema Kahrimana napisana Nedžadom Ibrišimovićem Bosancem** je roman bosanskohercegovačkog pisca Nedžada Ibrišimovića objavljen 1992. Roman je napisan početkom opsade grada Sarajeva za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini. *Knjiga Adema Kahrimana napisana Nedžadom Ibrišimovićem Bosancem* predstavlja autobiografsko djelo, u kojem pisac piše o ratu popraćeno vlastitom biografijom, koristeći scenarij dva svijeta, stvarnog i nestvarnog. Knjiga je objavljena dvojezično na engleskom i na bosanskom jeziku, s bosanskog jezika na engleski jezik je prevela Zulejha Riđanović.

## Opis 
*Knjiga Adema Kahrimana napisana Nedžadom Ibrišimovićem Bosancem* spada u romaneskni pakt (pacte romanesque), gdje se roman pojavljuje u autobiografskoj formi, imitirajući formalno diskurs autobiografije, te se tako čitaocu nudi vlastiti, nereferencijalni ugovor. Ovo je knjiga je napisana između logike i zbivanja u vremenu, u kojoj pisac iznosi stav da se historija Bosanskih Muslimana ponavlja kroz historiju.

## Kritike 
.. Međutim, činjenica je da su tvoji raniji novopovijesni romani, Ugursuz, Krabeg, Braća i veziri, te Knjiga Adema Kahrimana bili lektira za jednu vrlo preciznu čitalačku populaciju, recimo bošnjačku čitalačku populaciju, i da su oni imali u određenom vremenskom periodu jasnu i kompaktnu nacionalnu recepciju. To potvrđuje i tvoj stav da si njima želio napisati "svoju bošnjačku lektiru".

## Citati 
* "Postoji samo pet riječi koje mi razbistre pamet - rekoh - Armija Republike Bosne i Hercegovine. Kad izgovorim tih pet riječi, nema više pitanja na koja ne znam odgovor."
* "Tako sam i ja imao skrivenu kutiju rajsnegli, a moje komšije Srbi skrivene kutije metaka i puške. Ja sam, naime, pretpostavio - ako rat dođe u Bosnu, otići će mi stakla na prozorima pa neću imati čime pričvrstiti najlon."

## Reference 
Kategorija:Knjige iz 1992.
Kategorija:Nedžad Ibrišimović
Kategorija:Bosanskohercegovačka djela