open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Natriuretski peptid

right|250px|
[250px|thumb|Kod čovjeka, geni koji kodiraju natriuretske peptide, nalaze se na bliskosusjednim lokusima dugog (q) kraka [hromosom 1 (čovjek)|hromosoma 1.]]
thumb|250px|Raspon ekspresije gena za pretkomorski natriuretski peptid
thumb|250px|Raspon ekspresije gena za komorski natriuretski peptid
thumb|250px|Raspon ekspresije gena NPPC
**Natriuretski peptidi** su oni peptidi,  koji induciraju natriurezu, što je izlučivanje natrija putem bubrega.
Poznati natriuretski peptidi uključuju sljedeće:
* pretkomorski natriuretski peptid, poznat i kao **ANP**; 
* komorski natriuretski peptid, poznat i kao **BNP**; 
*Natriuretski prekursorni peptid C, poznat i kao **CNP**.
* dendroaspisni natriuretski peptid, poznat i kao **DNP**
* urodilatin

## Također pogledajte 
* Nesiritid
* Karperitid
* Ularitid

## Reference
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Hormoni
Kategorija:Peptidi
Kategorija:Endokrinologija
Kategorija:Mokraćni sistem
Natriuretski prekursorni peptid C

**Naturiuretski prekursorni peptid C** ili **prekursorni natriuretski peptid C**, poznat i kao **NPPC**, je protein koji je kod ljudi kodiran genom *NPPC*. Prekursorski NPPC protein se cijepa na 22 aminokiselinski peptid **natriuretski peptid tipa C** (**CNP**).

## Funkcija 
Natriuretski peptidi čine porodicu od tri strukturno srodne molekule: pretkomorski (ANP), komorski (BNP) i C-tip natriuretskog peptida (CNP), kodiranih genom koga simbolizira skraćenica **NPPC**. Ovi peptidi imaju snažne natriuretske, diuretske i vazodilatacijske aktivnosti i uključeni su u homeostazu tjelesne tečnosti i kontrolu krvnog pritiska. Za razliku od ANP i BNP, CNP nema direktnu natriuretsku aktivnost. To je zato što je CNP selektivni agonist za natriuretski receptor B-tipa (NPRB), dok su ANP i BNP selektivni za natriuretski receptor A-tipa (NPRA). It is synthesized and secreted from the endothelium in response to many stimuli, for example shear stress (like NO) and certain proinflammatory cytokines.

## Reference 
## Dopunska literatura 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Također pogledajte
*Pretkomorski natriuretski peptid
*Komorski natriuretski peptid
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Hormoni
Kategorija:Peptidi
Kategorija:Biomolekule
Kategorija:Endokrinologija
Kategorija:Geni na hromosomu 2
Korita (Bijelo Polje)

mini|280px|Korita, plakat iz 2008. u kome se poziva na učestvovanje u obnovi seoske džamije
**Korita** (ćir. *Корита*) su bivše naseljeno mjesto u sastavu općine Bijelo Polje, Crna Gora.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Crnoj Gori nalazila su se u sastavu stare općine Bijelo Polje. Do popisa stanovništva 2003. iskazivana su kao samostalno naselje, a zatim su ukinuta i podijeljena na više novih naseljenih mjesta.

## Stanovništvo 
**Napomena**: *Do popisa 2003. iskazivano kao samostalno naselje, a zatim ukinuto i podijeljeno na više novih naselja.*

#### Popisi 1991. i 2003.
## Reference 
## Vanjski linkovi
Anđeo (Michelangelo)

thumb|250px|desno|Anđeo sa svijećnjakom, Michelangelo Buonarroti
**Anđeo sa svijećnjakom** je mramorna skulptura (visine 51,5&nbsp;cm) Michelangela Buonarrotija, urađena između 1494. i 1495. godine i dio je ukrasa za Arku svetog Dominika, u Bazilici svetog Domenika u Bologni.

## Historija 
thumb|250px|lijevo|Anđeo sa svijećnjakom za Arku svetog Dominika, skulptura je djelo Niccolòa dell'Arcae
U jesen 1494. godine Michelangelo je prvi put napustio Firencu uplašen napetom političkom klimom koja je stvorena u gradu i koja će uskoro dovesti do protjerivanja Piera di Lorenza de' Medicija i uspostavljanja republičke vlade nadahnute idejama Girolama Savonarole.

Mladi kipar kojem je tada bilo nepunih dvadeset godina, prvo se nakratko sklonio u Veneciju, a zatim u Bolognu, gdje je utočište i zaštitu pronašao kod plemenitog Giovana Francesca Aldrovandija, istaknute ličnosti u gradu i zaljubljenika u umjetnost i književnost.

Zahvaljujući posredovanju potonjeg, Michelangelo se zaposlio kod fratara iz Bazilike svetog Domenika, koji su mu dali zadatak da dovrši jedan od najprestižnijih spomenika u gradu, Kovčeg svetog Domenika u kojem su bili ostaci osnivača dominikanskog reda. Bio je to skulpturalni kompleks na kojem su već radili Nicola Pisano (oko 1260. godine) i Niccolò dell'Arca, koji su radili na njemu sve do njegove smrti te godine. Glavnina spomenika je dovršena i ostalo je pripremiti samo nekoliko pratećih kipova koji su, prema srednjovjekovnoj tradiciji, bili relativno srednje male veličine za prag 16. stoljeća.

Od nestalih statueta, Michelangelo je isklesao tri: Anđeo sa svijećnjakom, dodatak s onim koji je već isklesao Niccolò dell'Arca, Sveti Prokul i Sveti Petronije.

## Opis i stil 
Subjekt u ovoj skulpturi predstavlja krilatog anđela, koji kleči sa svijećnjakom na podignutom koljenu, u koji se mogao staviti zavjetne svijeće pored sarkofaga. Michelangelo je uradio čvrstu i kompaktnu figuru, punu potencijalne energije, koja se odlučno udaljava od uravnoteženih i profinjenih oblika, tipičnih za ranu renesansu, koje je Niccola Pisano koristio za drugi svijećnjak, s pojavom nježne i melanholične djevojke. Čini se kao da Michelangelov masivan i muževan anđeo želi da se nagne naprijed, stvarajući veliku i dinamičnu draperiju u ogrtaču, sve samo ne eteričnu i ritmički talasastu. Njegova snaga, već u 16. stoljeću, zadržava se u idealnom kubnom prostornom obliku.

## Literatura 
* Umberto Baldini, Michelangelo skulptor, Rizzoli, Milano 1973.
* Marta Alvarez Gonzáles, Michelangelo, svjetski umjetnik, Milano 2007. ISBN 978-88-370-6434-1
* Irving Stone, Agonija i zanos, Corbaccio. ISBN 978-88-6380-170-5

Kategorija:Skulpture iz 1495.
Kategorija:Renesansna umjetnost
Kategorija:Djela Michelangela
Kategorija:Mramorne skulpture
Bubrežna karlica

**Bubrežna karlica** ili ** karlica bubrega** je ljevkasti prošireni dio mokraćovoda u bubregu. U ljudi je bubrežna karlica tačka u kojoj se spajaju dvije ili tri glavne čaše. Ima sluznicu i prekrivena je prelaznim epitelom i podlogom *lamina propria* rastresitog do gustog vezivnog tkiva.

Bubrežna karlica funkcionira kao lijevak za mokraću koja otiče u mokraćovod.

Bubrežna karlica je lokacija nekoliko tipova karcinoma bubrega i na nju utiče infekcija zvana pijelonefritis.

## Klinički značaj 
Bubrežna karlica je lokacija nekoliko vrsta karcinoma bubrega i na nju utiče infekcija pijelonefritis. Veliki rogati kamenac može blokirati cijelu ili dio bubrežne karlice.

Veličina bubrežne zdjelice ima glavnu ulogu u ocjenjivanju hidronefroze. Obično je anteroposteriorni promjer bubrežne karlice manji od 4&nbsp;mm kod fetusa do 32 sedmice trudničke dobi i 7&nbsp;mm nakon toga. KJod odraslih, 13% normalne populacije ima poprečni prečnik karlice preko 10&nbsp;mm.

## Etimologija  
Poput koštane karlice, bubrežna karlica imenovana po latinskoj roječi *pelvis* = posuda,  slivnik, kao u "umivaonik". Ovaj naziv odražava oblik strukture, a u slučaju bubrežne karlice, također i funkciju. Naziv odražava da svaka bubrežna karlica sakuplja mokraću iz čašice i usmrćuje ga u mokraćovod, kao što umivaonik sakuplja vodu i izlijeva je u odvodnu cijev. Bubrežna karllica povremeno se naziva *pijelum*  (od starogrčkog πύελος – pijelos = korito, potpuno šuplje), a  oblik kombinovanja *pijelo*  označava bubrežnu karlicu i ne treba ga miješati sa  *pio-*. Riječi *infundibulum* i *hoana* odnose se na šupljine u obliku lijevka , a bubrežna zdjelica se ponekad naziva **bubrežni infundibulum**. Oblik * * bubrežna hoana* (slučajna praznina)  je logičan, ali se ne koristi.

## Dodatne slike

Gray1118.png| Prikaz razvoja bubrežne karlice 
Slide17iii.JPG|Isječak očuvanog ljudskog bubrega 

## Također pogledajte
* Bubreg
* Bubrežna čaša

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Mokraćni sistem
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Fiziologija životinja
Kategorija:Nefrologija
Kategorija:Anatomija bubrega
Gornje Bare

**Gornje Bare** je prirodno jezero u Bosni i Hercegovini, na planini Zelengori. Smješteno je na nadmorskoj visini 1550 m, ispod vrha Uglješin vrh (1859 m), nešto više od pola sata hoda od jezera Donje Bare.

Ova dva jezera na Zelengori pripadaju dijelu planine pod nazivom Tovarnica, sa grebenom sastavljenim od nekoliko vrhova: 
Uglješin vrh 1859 m, Ardov 1723 m, vidikovac na Planinici 1620 m. i Siljevica 1722 m. Do ovog dijela planine Zelengore automobilom je najlakše doći makadamskim putem sa Tjentišta iz pravca Foče. Na ulasku na Tjentište, desno, nakon mosta preko rijeke Hrčavke asvaltni put vodi do novog
prelaza preko Hrčavke, prije kojeg treba skrenuti na lijevo. Nakon četrnaest kilometara makadamski put dolazi do jezera Donje Bare

Ovo je područje neposredno iznad kanjona Sutjeske, pod nazivom Jabučke stijene i ono se strmo spušta u korito rijeke Jabušnice, lijeve pritoke Sutjeske. Na strmim i veoma eksponiranim padinama smjenjuju se točila, uzdignuta rebra obrasla šumom i police obrasle gustom i sočnom travom. Područje je dostupno samo divokozama i orlovima. Jezerom gazduje Nacionalni park Sutjeska.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Jezera u Bosni i Hercegovini
Beringovo ostrvo

**Beringovo ostrvo** (ruski: *О́стров Бе́ринга*) najveće je ostrvo u Komandorskim ostrvima, koja su smještena u Beringovom moru, istočno od Kamčatke, a pripadaju Rusiji. Površina ostrva iznosi 1.660&nbsp;km2. Južni je dio brdovit (najviši vrh iznosi 751 m) i pokriven je tundrom, dok na sjevernom dijelu, koji je pretežno ravan, rastu polarne breze i vrbe. Za kratkih ljeta dolazi mnoštvo morskih vidri, foka i morževa, koji ondje donose mladunce na svijet. Jedino je naselje Nikoljsko, koje je 2020. imalo 676 stanovnika. Beringovo ostrvo nazvano je po danskom pomorcu Vitusu Jonassenu Beringu, koji ga je otkrio i na njemu umro 1741.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Беринга остров, Enciklopedijski rječnik Brockhausa i Efrona
* Беринга остров, *Velika sovjetska enciklopedija*
* БЕ́РИНГА О́СТРОВ , *Velika ruska enciklopedija*

Kategorija:Ostrva u Rusiji
Kategorija:Ostrva u Tihom okeanu
Srebrna lisica

mini|Srebrna lisica
**Srebrna lisica** () varijetet je lisice tamnosiva do crna krzna koje je vrlo cijenjeno u industriji krzna, pa se ona uzgaja na farmama krznaša.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* The Domestic fox
* Fox Domestication: website from Cornell University with detailed information (videos and articles)
* Article in *The New York Times*
* Nice Rats, Nasty Rats: Maybe It's All in the Genes, *New York Times*
* CBBC News Article
* My Little Zebra – New Scientist article
* The Fox Farm Experiment , *American Scientist*
* "New Nice" WNYC RadioLab Story; contains audio, video, interviews, and other links. (Public Radio)
* Soviet Scientist Turns Foxes Into Puppies 
* Horizon S48E08 (2010): The Secret Life of the Dog – BBC
* Explorer: How Man Tamed the Wild – National Geographic
*"Silver Fox Farm" (Denver, Colorado), British Pathé film (Part of a "Walter Futter's Curiosities" film), 1930.

Kategorija:Lisice
Bubrežna čaša

**Bubrežne čaše** su komore bubrega kroz koje prolazi mokraća.  **Male čašice** okružuju vrh bubrežne piramide. Urin formiran u bubregu prolazi kroz bubrežnu papilu na vrhu u manju čašu; dvije ili tri manje čaše konvergiraju  i formiraju **glavnu čašu**, kroz koju urin prolazi prije nego što nastavi kroz bubrežnu karlicu u mokraćovod.

## Funkcija 
Peristaltika glatkog mišića koji potiče iz ćelija pejsmejkera porijeklom iz zidova čašica pokreće urin kroz bubrežnu karlicu i mokraćovod do mokraćnog mjehura. Iniciranje je uzrokovano povećanjem zapremine, koje proteže zidove čašica. To ih dovodi do stvaranja impulsa koji stimuliraju ritmičko stezanje i opuštanje, što se naziva peristaltika. Parasimpatička inervacija pojačava peristaltiku, dok je simpatička inervacija inhibira.

## Klinički značaj
[thumbnail|Primjer [bubrežni kamenac|bubrežnog kamenca zvanog **jelenji rog**, koji strši u bubrežne čaše]]

*Rogati kamenac je kamenac koji se može proširiti u čašice bubrega u obliku jelenjih rogova.
***Bubrežni divertikulum**je divertikulum bubrežnih čaša.

## Također pogledajte
* Bubrežni kamenac
* Bubreg

## Reference
## Vanjski linkovi
* Diagram at bway.net 

Kategorija:Mokraćni sistem
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Fiziologija životinja
Kategorija:Nefrologija
Kategorija:Anatomija bubrega
Idovačko jezero

**Idovac** (Rumbočko, Gornje, Raduško ili Veliko jezero), je prirodno jezero u Bosni i Hercegovini, na planini Raduši. Administrativno pripada općini Prozor-Rama. Smješteno je na nadmorskoj visini 1830 m, ispod vrha Idovac (1956). Dugo je 80, široko 70 metara. Najveća dubina jezera je 1,5 metra.

Jezero se nalazi u kraškoj uvali na oko 1860 metara nadmorske visine što ga čini najvišim bosanskohercegovačkim jezerom. Dužina jezera je oko 85 metara, širina oko 70 metara, a dubina oko 1,5 metar. Nema površinskih pritoka, ali se vjerojatno napaja vodom iz podvodnih izvora. U proljeće, nakon otapanja snijega jezero dobija znatne količine vode te ima viši nivo vode.

Sjeveroistočno od jezera Idovac se nalazi i Malo jezero (Voljičko ili Gornje jezero), takođe u plitkoj kraškoj vrtači na prostoru Plandišta. Nalazi se na oko 1750 metara nadmorske visine. Malih je dimenzija pa mu prijeti nestanak. Nema površinskih pritoka, ni podvodnih izvora. Vodom se napaja od kišnice i od otopljenjenog snijega.

Najčešći način dolaska do najvišeg dijela Raduše je planinarska tura iz Zahuma, mjesta iznad Ramskog jezera.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Bistro BiH — Idovačko jezero
* Raduško jezero

Kategorija:Jezera u Bosni i Hercegovini
Ultrafiltracija

[thumb|280px|Tretman pitke vode od 300 m3/h, primjenom ultrafiltracije u Grundmühleu ([Njemačka)]]
**Ultrafiltracija** (**UF**)  je način membranske filtracije u kojoj sile poput pritiska ili gradijenta koncentracije dovode do razdvajanja kroz polupropusnu membranu. Suspendovane čvrste materije i rastvorene supstance sa visokom molekulskom težinom zadržavaju se u takozvanom retentatu, dok voda i rastvorene supstance male molekulske mase prolaze kroz membranu u permeat (filtrat). Ovaj postupak odvajanja koristi se u industriji i istraživanjima za pročišćavanje i koncentriranje makromolekularnih (103–10 6Da) rastvora, posebno proteina.

Ultrafiltracija se u osnovi ne razlikuje od mikrofiltracije. Obje razdvajaju na osnovu izuzimanja veličine ili hvatanja čestica. Suštinski se razlikuje od membranskog razdvajanja plinova, koji se razdvaja na osnovu različitih količina apsorpcije i različitih brzina difuzije. Ultrafiltracijske membrane definirane su graničnim vrijednostima molekulske težine (MWCO) korištene membrane. Ultrafiltracija se primjenjuje u protočoj filtraciji ili slijepom modusu. UF processes are currently preferred over traditional treatment methods for the following reasons:

## Principi 
Ultrafiltracija je postupak razdvajanja koji razdvaja molekule na osnovu veličine rastvorenih molekula.  Further modification of ultrafiltrate, by reabsorption and secretion, transforms it into urine.

Glomerulski pritisak je oko 75 milimetara žive (10 kPa). Suprotstavljaju mu se osmotski pritisak (30 mmHg, 4,0 kPa) i hidrostatski pritisak (20 mmHg, 2,7 kPa) rastvorenih supstanci prisutnih u kapsulskom prostoru. Ova razlika u pritisku naziva se efektivni pritisak (25 mmHg, 3,3 kPa).

U hemodijaliznim centrima, ultrafiltracija se odvija u hemofilteru,  na aparatima za hemodijalizu, kada je krvni pritisak veći od pritiska dijalizata (razlika = transmembranski pritisak (TMP)). Ovo uklanja tečnost iz krvi, a istovremeno zadržava krvne ćelije u sebi netaknutima.

## Prednosti 
Prednost ultrafiltracije u usporedbi s drugim metodima je ta što je količina dobijenog proizvoda prilično velika, instalacija alata je relativno lahka, a ultrafiltracijski alat je lahko čistiti i održavati.

## Reference 
Kategorija:Filtracija
Kategorija:Obrada vode
Kategorija:Membranska tehnologija
Bagdadska nizamija

**Bagdadska nizamija** (), jedna je od prvih nizamija a osnovana je 1065. U julu 1091. Nizam al-Mulk, perzijski učenjak i vizionar Seldžučkog carstva imenovao je El-Gazalija za profesora škole. Nudeći besplatno obrazovanje, bagdadska medresa opisana je kao *najveći univerzitet u srednjovjekovnom svijetu*. Ibn Tumart, osnivač berberske Almohadske dinastije, pohađao je školu i učio kod El-Gazalija. U školi je bio zaposlen i zet El-Mulka Mughatila, Nizam el-Mulk. 1096. godine, kada je El-Gazali napustio nizamiju, u njoj je bilo smješteno oko 3000 učenika. U medresi je 1116. godine predavao i poznati perzijski učenjak Al-Shahrastani. 1170-ih, državnik Baha' al-din Zuhair predavao je također u nizamiji, prije nego što je nastavio predavati u Mosulu.

Perzijski pjesnik Saadi Širazi pohađao je ovu školu u periodu od 1195. do 1226. godine, kada je krenuo na tridesetogodišnje putovanje. Također je bio među onima koji su iz prve ruke svjedočili o uništenju škole kada su Mongoli 1258. opustošili Bagdad. Saadi se jasno prisjeća svojih dana studija na Nizamiji u Bagdadu kada kaže: ''Momak, učenik iz Nizamije pokazao je zlonamjernost prema meni, a ja sam obavijestio svog nastavnika, rekavši: Kad god dam pravilnije odgovore od njega, on se uvrijedi. Profesor je odgovorio: Zavist tvoga prijatelja nije ti ugodna, ali ne znam ko ti je rekao da je grižnja pohvalna. Ako traži propast kroz zavist, pridružit ćeš mu se ako ga oklevečeš.

Kurikulum medrese u početku se fokusirao na vjerske studije, islamsko pravo, arapsku književnost i aritmetiku, a kasnije se proširio na historiju, matematiku, druge oblasti nauke i muziku.

## Također pogledajte 
* Medresa
* Zlatno doba islama

## Reference 
Kategorija:Obrazovanje u Bagdadu
Kategorija:Obrazovanje u Iraku
Distalna izuvijana cijev

**Distalna izuvijana cjevčica** ili **distalna izuvijana tubula** (**DCT**)  je dio bubrežnog nefrona  između Henleove petlje i  sabirnog kanalića.

## Fiziologija 
Distalni izuvijani kanalić, djelimično je odgovoran za regulaciju kalija, natrija, kalcija i pH u organizmu.

Na svojoj apikalnoj površini (strana lumena), ćelije DCT imaju tiazid-osetljivi Na-Cl kotransporter i propusni kanal za Ca, preko TRPV5. Na bazolateralnoj površini (peritubulska kapilarna strana) nalazi se AT/Na-ovisna/ K-antiporterska pumpa, sekundarni aktivni Na/Ca transporter i ATP-ovisni Ca-transporter. Bazolateralna Na/K pumpa o ATP-ovisna pumpa stvara gradijent da se Na apsorbira s apikalne površine preko Na/Cl simportera, a da se Ca/bazolateralni antiporter Na ponovno vraća u krv.

* Regulira pH, apsorpcijom bikarbonata i lučenjem protona (H+) u filtrat ili apsorpcijom protona i lučenjem bikarbonata u filtrat.
* Razine natrija i kalija kontroliraju se lučenjem K+ i apsorpcijom Na+. Apsorpciju natrija distalnom tubulom posreduje hormon aldosteron. Aldosteron povećava reapsorpciju natrija. Reapsorpciju natrija i hlorida (soli) također posreduje i grupa kinaza nazvanih WNK kinaze. Postoje 4 različite WNK kinaze, WNK1, WNK2, WNK3 i WNK4. 
* Također učestvuje u regulaciji kalcija, reapsorbujući Ca2+, kao odgovor na paratiroidni hormon. Učinak PTH posreduje se fosforilacijom regulatornih proteina i pojačavanjem sinteze svih transportera unutar distalnog izuvijanog tubula.
* U DCT takođe je izražen i Arginin vazopresin receptor 2.

## Histologija 
DCT je obložen jednostavnim kuboidnim ćelijama koje su kraće nego kod od proksimalne izuvijane tubule (PCT). Čini se da je lumen u DCT veći od lumena PCT, jer PCT ima obrubne četkice (mikrovili). DCT se može prepoznati po brojnim mitohondrijama, baznim informacijama i interdigitacijama bočnih membrana sa susjednim ćelijama.

Tačka u kojoj DCT dolazi u kontakt sa korinim debelim uzlaznim ogrankom Henleove petlje zvanim *macula densa*. Ima čvrsto spakovane stubaste ćelije koje pokazuju obrnuti polaritet i mogu nadzirati osmolarnost krvi.

Histološki, ćelije DCT mogu se razlikovati od ćelija proksimalne izuvijane cjevčice:

## Klinički značaj
Tiazidni diuretici inhibiraju reapsorpciju Na+/Cl− iz DCT, putem blokiranja tiazid-osjetljivog Na-Cl kotransportera.

Inhibiranjem transportera, tiazidni diuretici povećavaju gradijentni potencijal Na. To povećava aktivnost bazolateralnog Na / Ca antiportera i uzrokuje povećanje rekultivacije kalcija, povezano s tiazidnim diureticima.

## Dodatne slike

 Histology-kidney.jpg |1 – Glomerul, 2 – Proskimalna cjevčica, 3 – Distalna izuvijana cjevčica
 Gray1133.png| Poprečni presjek kontrastirane piramidne supstance svinjskog bubrega 
 Renal corpuscle-en.svg|Bubrežno tjelašce
 Kidney nephron molar transport diagram.svg|Dijagramski prikaz  kretanja iona u nefronu

## Reference
## Vanjski lingovi 
Kategorija:Mokraćni sistem
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Fiziologija životinja
Kategorija:Nefrologija
Kategorija:Anatomija bubrega
Bubrežna kora

**Bubrežna kora** ili **bubrežni korteks** je vanjski sloj  bubrega, između bubrežne kapsule i bubrežne srži. U odrasloj dobi formira kontinuiranu glatku vanjsku zonu s brojnim izbočinama (korteksni stubovi) koji se protežu prema dolje između piramida. Sadrži bubrežna tjelašca i bubrežne cjevčice, osim dijelova Henleove petlje koji se spuštaju u bubrežnu srž. Takođe sadrži krvne sudove i sabirne kanale.

Kora bubrega je dio bubrega u kojem se događa bubrežna ultrafiltracija.  bubrežnoj kori proizvodi se hormon  eritropoetin, koji stimulira eritropoezu. . Sadrži uzlazne (aferentne) arteriole

## Dodatne slike 

 Njuren.gif|Bubreg
 Kidney-Cortex.JPG|Poprečni presjek kore pod mikroskopom
 Kidney_cd10_ihc.jpg|CD10-imunohistohemijskiormalni bubreg. CD10 boji proksimalne izuvijane cijevi i glomerule
Slide1iii.JPG|Bubrežna kora
Slide24iii.JPG|Bubrežna kora

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Mokraćni sistem
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Fiziologija životinja
Kategorija:Nefrologija
Kategorija:Anatomija bubrega
Uzlazna arteriola

**Uzlazne  arteriole** ili **aferentne arteriole** su skupina  krvnih sudova koji opskrbljuju nefron u mnogim sistemima za izlučivanje. Imaju važnu ulogu u regulaciji krvnog pritiska kao dijela mehanizma tubuloglomerulske povratne informacije.

Uzlazne arteriole se granaju iz bubrežne arterije, koja bubrege snabdijeva krvlju.

Aferentne arteriole se kasnije divergiraju u glomerulske kapilare.

## Regulacija
Kada se bubrežni protok krvi smanji (što ukazuje na hipotenziju) ili dođe do smanjenja koncentracije natrijevh ili hloridnih iona, *macula densa* distalne tubule oslobađa prostaglandine (uglavnom PGI2 i PGE2) i dušik-oksid, koji uzrokuju da jukstaglomerulske ćelije stimuliraju uzlazne arteriole da oslobode renin, aktivirajući sistem renin – angiotenzin-aldosteron, da poveća krvni pritisak i reapsorpciju natrijevih iona u krvotoku. To se odvija djelovanjem aldosterona, sa važnom ulogom u regulaciji krvnog pritiska kao dijela mehanizma tubuloglomerularne povratne informacije.

Aferentne arteriole se granaju iz bubrežne arterije, koja bubrege snabdijeva krvlju.

Aferentne arteriole se kasnije divergiraju u glomerulne kapilare koje snabdijevaju nefrone u ekskrecijkim sistemima.

Ćelije *macula densa* također mogu povećati krvni pritisak aferentnih arteriola,  smanjenjem sinteze adenozina ili ATP.

Ako su eferentne arteriole sužene, tada će se u kapilarama bubrega povećati krvni pritisak.

## Također pogledajte 
* Silazna arteriola
* Arteriola
* Macula densa

## Dodatne slike

Corpuscule-malpighi.JPG|Malpighijevo tjelašce
Glomerular Physiology.png|Glomerul
Renal corpuscle-en.svg|Bubrežno tjelašce

## Reference
## Vanjski linkovi
*http://humanphysiology.tuars.com/program/section7/7ch03/7ch03p10.htm *https://web.archive.org/web/20160324124828/http://humanphysiology.tuars.com/program/section7/7ch03/7ch03p10.htm
*UCDavis-Organology|Urinary/mammal/vasc0/vasc2 - "Mammal, renal vasculature (EM, Low)"

Kategorija:Kardiovaskularni sistem
Kategorija:Mokraćni sistem
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Fiziologija životinja
Kategorija:Anatomija bubrega
Retroperitoneumski prostor

**Retroperitoneumski prostor** (**retroperitoneum**) je anatomski prostor (ponekad potencijalni prostor) u trbušnoj šupljini iza (= retro) peritoneuma. Nema specifične anatomske strukture koje ga ocrtavaju. Organi su retroperitoneumski ako na prednjoj strani imaju samo peritoneum. Strukture koje mezentera ne suspendira u trbušnoj šupljini i koje leže između parijetalnog peritoneuma i trbušnog zida klasificirane su kao retroperitoneumske.

Retroperitoneum se može dalje podijeliti na sljedeće prostore:
*Peribubrežni ;
*Prednji parabubrežni , i 
*Stražnji parabubrežni ili paranefronski.

## Retroperitoneumske strukture
Strukture koje leže iza peritoneuma nazivaju se **retroperitoneumske**.  Organi koji su  mezenterskim omotačem smješteni unutar trbušne šupljine, ali su naknadno migrirali  od peritoneuma tokom embriogeneze da bi postali retroperitoneumski, smatraju se sekundarno retroperitoneumskim organima.
* Prvenstveno retroperitoneumski, što znači da su strukture bile takve tokom cijelog razvoja:
** mokraćne i ekskrecijske:
***nadbubrežne žlijezde; 
***bubrezi;
***mokraćovod;
** cirkulacijske:
***aorta;
*** donja šuplja vena;
** analni kanal;

** dvanaestopalačno crijevo, osim proksimalnog prvog segmenta, koji je unutarperitoneumski;
** uzlazni i silazni dijelovi debelog crijeva (ali ne i poprečnog debelog crijeva, sigmoida i slijepog crijeva);
**gušterača, osim repa, koji je unutarperitoneumski.

### Potpodjela
thumb| Poprečni presjek, prikazuje odnos bubrežne  kapsule . (Peritoneum je označen u sredini desno.)
[thumb| [Sagitalni presjek kroz stražnji trbušni zid ukazuje na  odnose bubrežne kapsule (pararenalna masnoća označena kao paranefronsku centar tijela, lijevo).]]
;Peribubrežni prostor
Naziva se i perinefronski prostor. Ograničen je prednjim i stražnjim listovima bubrežne fascije. Sadrži sljedeće strukture:
* Nadbubrežna žlijezda;
* Bubreg;
* Bubrežni sudovi;
* Perireneumska masnoća, koja se naziva i "masnom kapsulom bubrega" i može se smatrati dijelom bubrežne kapsule. 

;Prednji parabubrežni prostor
Ograničen je stražnjim slojem peritoneuma i prednjim listom bubrežne fascije. Sadrži sljedeće strukture:
* Gušterača;
* Uzlazno i silazno debelo crijevo;
* dvanaestopalačno crijevo.

; Stražnji parabubrežni prostor
Ograničen stražnjim listom bubrežne fascije i mišićima stražnjeg dijela trbušnog zida. Sadrži samo masnoću ("parabubrežnu masnoću"), a naziva se i "paranefronsko  tijelo" ili "parabubrežno masno tijelo".

## Klinički značaj 
Krvarenje iz krvnog suda ili strukture u retroperitoneumu, poput aorte ili donje šuplje vene u retroperitoneumski prostor može dovesti do retroperitonealnog krvarenja.
* Retroperitoneumska fibroza;
* Disekcija retroperitoneumskog limfnog čvora

## Također pogledajte 
* Peritoneum

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Abdomen
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Pavao Štoos

**Pavao Štoos** (Dubravica, 10. decembar 1806. - Pokupsko, 30. mart 1862), hrvatski pjesnik, svećenik i narodni preporoditelj.

Pohađao je Klasičnu gimnaziju u Zagrebu koju je završio 1828. godine. U Zagrebu je završio bogosloviju, jedno je vrijeme bio biskupski tajnik, a od 1842. godine bio je župnik u Pokupskom.

Pavao Štoos je zapažena ličnost među hrvatskim domoljubima, autor je poznate elegije *Kip domovine vu početku leta 1831*, saradnik Gajeve Danice, domoljub zabrinut zbog tuđinskoga tlačenja i odnarođavanja domaćih ljudi (*vre i svoj jezik zabit Horvati hote ter drugi narod  postati*). Štoos je pesimistično gledao na naše prilike i zemlju vidio u tamnici i mraku (*srce od plača ne mrem zdržati*).
mini|lijevo|200px|**Pavao Štoos**, spomenik u rodnoj Dubravici
Osim književnosti bavio se i muzikom i štampao 1858. *Kitice srkvenih pjesama s npjevima*.
Autor je i pjesme *Poziv u kolo ilirsko*.

Godine 1862. postaje zagrebački kanonik, ali je umro prije nego je primio svoju dužnost.

## Stav o celibatu 
O celibatu je zapisao: *Samo ukidanjem celibata mogu se skršiti apsolutističke težnje rimokatoličke crkve, jer upravo pomoću celibatskog svečenstva Rim realizira svoje apsolutističke planove. Odgojen u jezuitskom, internacionalnom duhu rimokatoličke crkve, a nevezan nikakvim krvnim vezama za svoj narod - upravo celibatski svećenik predstavlja onu slijepu vojsku rimskog pontifeksa, vojsku koja se diže protiv vlastitog naroda, samo da bi ispunila papine zapovijedi.* 

## Reference 
Kategorija:Hrvatski pjesnici
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Rođeni 1806.
Kategorija:Umrli 1862.
Parenhim

[thumb|upright=1.6|Plućni parenhim sa oštećenjima od velikih subpleurskih  [Fokalna plućna pneumatoza|izraslina.]]

**Parenhim** je glavnina funkcijske supstance u životinjskim organima ili strukturama kao što je tumor. U zoologiji je naziv za tkivo koje ispunjava unutrašnjost pljosnatih crva.

## Etimologija 
Termin *parenhim* je novolatinskog porijekla, a od grčkih riječi παρέγχυμα – *parenhima* = utrobno meso, iz παρεγχεῖν – *parenkhein* = da se ulije i παρα- * *para– =pored + ἐν – *en- = u + χεῖν – *khein* = presiromašno)
.

Prvobitno su ga Erasistratus i drugi anatomi koristili za označavanje određenih ljudskih tkiva. Kasnije ga je Nehemiah Grew također primijenio na biljna tkiva.

## Struktura 
Parenhim je *funkcijski* dio organa ili struktura kao što je tumor u tijelu. To je, za razliku od strome, koja se odnosi na *strukturno'' tkivo organa ili struktura, ustvari  vezivno tkivo.

### Mozak 
Moždani  parenhim odnosi se na aktivno tkivo u mozg, koje se sastoji od dvije vrste moždanih ćelija, neurona i glijnih ćelija.  Oštećenje ili trauma moždanog parenhima često rezultira gubitkom kognitivnih sposobnosti ili čak smrću. Krvarenje iz parenhima poznato je kao unutarparenhimsko krvarenje.

### Pluća 
Parenhim pluća je supstanca pluća izvan kardiovaskularnog sistema koja je uključena u razmjenu plinova u plućnim alveolama i respiracijskim bronhiolama, iako neki autori uključuju samo alveole.

### Jetra 
Parenhim jetre je djelotvorno tkivo organa koje čini oko 80% zapremine jetre u obliku hepatocita. Drugi glavni tip ćelija jetre su neparenhimske. Neparenhimske ćelije čine 40% ukupnog broja ćelija jetre, ali samo 6,5% njene zapremine.

### Bubrezi 
Bubrežni parenhim podijeljen je u dvije glavne strukture: vanjsku bubrežnu koru i unutrašnju  bubrežnu srž. Uopćeno, ove strukture imaju oblik 7 do 18 konusolikih bubrežnih režnjeva, od kojih svaki sadrži bubrežnu koru koja okružuje dio srži zvani bubrežna piramida.

### Tumori 
Parenhim čvrstog tumora, jedan je od dva različita odjeljka u solidnom tumoru. Parenhim se sastoji od neoplazijskih ćelija. Drugi odjeljak je stroma inducirana neoplazmatskim ćelijama, potrebna za hranjivu potporu i uklanjanje otpada. U mnogim vrstama tumora nakupine parenhimskih ćelija odvojene su baznom laminom, koja ponekad može biti nepotpuna.

## Pljosnate  gliste 
Unutrašnjost tijela pljosnatih glista, koja su acoelomata, ispunjava parenhim, sastavljeno od ćelija i međućelijskih prostora.  Ovo je spužvasto tkivo poznato i kao mezenhimsko tkivo, u kojem se nekoliko tipova ćelija nalazi u njihovim vanćelijskom matriksu. Parenhimske ćelije uključuju miocite i mnoge tipove specijaliziranih ćelija. Ćelije su često vezane jedna za drugu, a također i za obližnje epitelne ćelije, uglavnom pomoću međućelijskim vezama i hemidezmosomima. Postoje velike razlike u tipovima ćelija u parenhimu, prema vrsti i anatomskim regijama. Njegove moguće funkcije mogu uključivati ulogu potpornog skeleta, skladištenje hranjivih sastojaka, kretanje i mnoge druge.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Tkiva
Kategorija:Histologija
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Anatomija čovjeka
Bubrežna kapsula

thumb|330x330px|Trodimenzijska medicinska ilustracija bubrežnih slojeva
**Bubrežna kapsula** je čvrsti vlaknasti sloj koji okružuje bubreg, prekriven slojem peribubrežne masti poznatim kao masna bubrežna kapsula. Masna kapsula je ponekad uključena u strukturu bubrežne kapsule. Pruža određenu zaštitu od trauma i oštećenja. Okružena je bubrežnom fascijom. Preko bubrežne fascije i između ove i poprečne fascije nalazi se područje parabubrežne masti.

## Struktura
Bubrežna kapsula okružuje djelatno tkivo bubrega, a i sama je okružena masnom kapsulom, fascijom i masnoćom. Od unutrašnjosti, prema vanjskom dijelu bubrega, nalaze  se:
# bubrežna srž
# bubrežna kora
# bubrežna kapsula
# masna bubrežna kapsula (ili peribubrežna masnoća ili perinefronska masnoća)
# bubrežna fascija
# parabubrežna mast
# peritoneum (sprijeda) i poprečna fascija (straga).

Ponekad se dijelom bubrežne kapsule  smatra i masna bubrežna kapsula, poznata i kao peribubrežna masnoća.

## Također pogledajte
* Bubrežna kora
* Bubrežna srž
* Bubrežna arterija
* Bubrežna vena

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Mokraćni sistem
Kategorija:Nefrologija
Kategorija:Anatomija bubrega
Melisa Erkurt

**Melisa Erkurt** je austrijska novinarka i publicistkinja bosankohercegovačkog porijekla.

## Biografija 
Melisa Erkurt rođena je u Sarajevu 1991. godine. Za vrijeme rata u Bosni i Hercegovini, sa roditeljima je izbjegla u Austriju. U Purkersdorfu je završila gimnaziju, a  nakon toga je studirala njemački jezik, psihologiju i filozofiju na Univerzitetu u Beču. Novinarsku karijeru započela je u časopisu biber, kada je njena reportaža *Generation haram* objavljena 2017. godine skrenula pažnju javnosti na probleme muslimanske omladine u Austriji, te je za tu reportažu dobila priznanje *Story des Jahres*. Godinu dana je radila kao nastavnica u gimnaziji (AHS) u Beču. Od jeseni 2019. godine je članica redakcije političke televizijske emisije *Report* na austrijskoj državnoj televiziji ORF. Svoju sedmičnu kolumnu pod nazivom *Nachhilfe* () piše u tjedniku Falter. Na njemačkom portalu i dnevnim novinama taz piše redovitu kolumnu pod nazivom *Nachsitzen* (). Obje kolumne su uglavnom tematski vezane za obrazovanje u Austriji. U 2020. godini izdala je svoju prvu knjigu *Generation haram. Warum Schule lernen muss, allen eine Stimme zu geben* u kojoj ukazuje na problematiku austrijskog sistema obrazovanja u odnosu na djecu useljenika.

## Bibliografija 
* *Generation haram. Warum Schule lernen muss, allen eine Stimme zu geben.* Paul Zsolnay Verlag, Beč 2020, ISBN 978-3-552-07210-7.

## Nagrade 
* 2018: Novinarska nagrada "Leopold Ungar"; 
* 2018: Austrijski novinar godine u kategoriji *Nova novinarka*;

## Vanjski linkovi 
## Reference 
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Austrijski novinari
Kategorija:Rođeni 1991.
Kategorija:Austrijski publicisti
Kategorija:Austrijanci porijeklom iz Bosne i Hercegovine
Srčani sinus

**Srčani sinus** – poznat i po tuđici **koronarni sisus** – je skup vena spojenih u jedan veliki sud, koji sakuplja krv iz srčanog mišića (miokarda). Dostavlja krv sa manje kisika u desnu pretkomoru, kao i gornju i donju šuplju venu. Imaju ga svi sisari, uključujući i ljude.

Latinizirano ime dolazi od rijeći "corona", što znači kruna, jer ovaj sud čini djelimični krug oko srca. Srčani sinus ulazi u desnu pretkomou, na otvoru ovog sinusa, između donje šuplje vene i pretkomornokomornog otvora ili trokvržičnog ventila. Vraća krv iz srčanog mišića, a zaštićen je polukružnim naborom sluzaste membrane ušća (aurikule), ventila srčanog sinusa (Tebesijev ventil). Sinus je prije ulaska u pretkomoru znatno proširen – gotovo do veličine vrha malog prsta. Zid mu je djelomično mišićav i na spoju sa velikom srčanom venom donekle je sužen i opremljen ventilom, poznatim kao Vieussensov ventil koji se sastoji od dva nejednaka segmenta .

## Struktura 
Srčani sinus započinje na mjestu spoja velike srčane vene i kose vene lijeve pretkomore. Kraj velike srčane vene i srčani sinus označeni su kao  je s Vieussensov ventil.

Srčani sinus prolazi poprečno u lijevom pretkomornokomornom žlijebu na stražnjoj strani srca. To je distalni dio velike srčane vene koji ulazi u desnu pretkomoru.

Zalistak srčanog sinusa nalazi se na stražnjoj, donjoj površini srca, medijalno od donjeg otvora šuplje vene, neposredno iznad pregradnog listića trokvržičnog zaliska. Zalistak srčanog sinusa poznat je i kao *tebezijski zalistak*.

* Pritoke sinusa su:
** Velika srčana vena;
** Srednja srčana vena;
** Mala srčana vena;
** Stražnja vena lijeve komore;
** Kosa vena lijeve pretkomore

## Funkcija 
Srčani sinus prima krv uglavnom iz male, sredinje, velike i kose srčane vene. Također prima krv iz lijeve rubne vene i lijeve stražnje komorske vene. Odvodi je u desnu pretkomoru.

Prednje srčane vene ne izlivaju se u srčani sinus, već se odvode direktno u desnu pretkomoru. Neke male vene, poznate kao tebezijske vene odvode se direktno u bilo koji od četiri dijela srca.

## Dodatne slike 

Gray480.png| Dijagram završetka razvoja parijetalnih vena.
Blausen 0261 CoronaryVessels Posterior.png|Stražnji izgled srčanog krvotoka 

## Također pogledajte
* Srčane arterije

## Reference
## Vanjski  linkovi
Kategorija: Vene
Kategorija:Kardiovaskularni sistem
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Fiziologija životinja
Sibylle Hamann

**Sibylle Hamann** je austrijska novinarka, publicistkinja i političarka. Nakon Skupštinskih izbora 29. septembra 2019., je zastupnica Zelenih u Skupštini Austrije.

## Biografija 
Sibylle Hamann rođena je u Beču 1966, gdje je i završila osnovno i srednjoškolsko obrazovanje. Nakon studija počinje da piše za austrijski dnevnik Kurier i od 1990-94. je u resoru vanjske politike, piše članke o raspadu Sovjetskog Saveza, sukobima na Kavkazu, Bliskom Istoku, kraju aparthejda u Južnoafričkoj Republici i građanskom ratu u Ruandi. Od 1995. piše za tjednik Profil, a glavne su joj teme reportaže iz Afrike, posebno o ratu u Ruandi i Demokratskoj Republici Kongo. Kao nezavisna dopisnica od 1999-2001. boravi u New Yorku, gdje piše reportaže o SAD-u i Karibiku. Nakon toga se vraća se u Beč i za "Profil" izvještava o ratu u Afganistanu, a 2004. se vraća godinu dana u New York. Od 2006. živi u Beču i kao slobodni novinar ima svoju kolumnu u dnevniku Die Presse, tjedniku Falter, te u njemačkom feminističkom časopisu Emma i tjedniku Die Zeit.

## Bibliografija 
* 
* 
* 
* 
* 

## Nagrade 
* 2007: Medienlöwin, sa Alexandrom Bader i Susanne Leiter
* 2014: Nagrada "Kurt Vorhofer"
* 2016: Nagrada "Frauenring"
* 2016: Medienlöwin
* 2016: Novinarska nagrada "Leopold Ungar";

## Vanjski linkovi 
* Web-stranica Sibylle Hamann
* 
* 
* Sibylle Hamann na www.meineabgeordneten.at

## Reference 
Kategorija:Biografije, Beč
Kategorija:Austrijski novinari
Kategorija:Rođeni 1966.
Kategorija:Austrijski publicisti
Kategorija:Austrijski političari
Gornja šuplja vena

**Gornja šuplja vena** (**SVC**) je  od dvije šuplje vene (*venae cavae*), velike venske sudove koji vraćaju deoksigeniranu krv iz sistemska cirkulacije u desne srčane pretkomore. To je vena male dužine, a velikog promjera (24&nbsp;mm) koja prima vensku povratnu krv iz gornje polovine tijela, iznad grudne dijafragme. Venski povratni tok iz donje polovine, ispod dijafragme, ide kroz donju šuplju venu. SVC se nalazi u prednjem desnom gornjem medijastinum. To je tipsko mjesto centralnog venskog dotoka putem centralnog venskog katetera ili periferno umetnutog centralnog katetera. Spominjanje "šuplje" bez dodatnih specifikacija obično se odnosi na SVC.

## Struktura 
Gornju šuplju venu tvore lijeva i desna ramenskoglavene ili neimenovane vene, koje primaju krv iz gornjih ekstremiteta, očiju i vrata, iza donje granice prve desne rebarne hrskavice. Prolazi okomitoo prema dolje, iza prvog međurebarnog prostora i prima azigosnu venu, neposredno prije nego što probije vlaknasti perikard nasuprot desne druge rebarne hrskavice, čiji je donji dio  unutarperikardski. Zatim završava u gornjem i stražnjem dijelu sinusnog venaruma desne pretkomore, u gornjem desnom prednjem dijelu srca. Također je poznata kao kranijska šuplja vena kod drugih životinja. Nijedan ventil ne dijeli gornju šuplju venu od desne pretkomore.

## Klinički značaj 
Opstrukcija gornje šuplje vene odnosi se na djelimičnu ili potpunu opstrukciju gornje šuplje vene, obično u kontekstu karcinoma, kao što su karcinom pluća, metastatski karcinom ili limfom. Opstrukcija može dovesti do povećanja vena na glavi i vratu, a može uzrokovati i dahtanje, kašalj, bol u prsima i otežano gutanje. Pembertonov znak može biti pozitivan. Tumori koji uzrokuju opstrukciju mogu se tretirati  hemoterapijom i /ili radioterapijom, kako bi se umanjili njihovi efekti, a mogu se dati i kortikosteroidi.

Kod trokvržičnih salistaka regurgitacije, ove pulsacije su vrlo jake.

Od desne pretkomore gornju šuplju venu ne dijeli ni jedan ventil. Kao rezultat toga, kontrakcije (desne) pretkomore i (desne) komore provode se u unutrašnju vratnu venu i kroz sternokleidomastoidni mišić mogu se ispoljiti kao jugularni venski pritisak .

## Dodatne slike 

Gray490.png| Grudni koš, gledan sprijeda, sa gornjom šupljom venom između srca i pluća.
Gray494.png|Srce gledano odozgo, s desne strane vidljiv je  ulaz gornje šuplje vene, bez ventila.
Slide1eeee.JPG | Gornja šuplja vena u uzorku leša.
Gray503.png | Presjek grudnog koša sa formacijom gornje šuplje vene.

## Također pogledajte
*Šuplje vene
* Donja šuplja vena
* Sindrom gornje šuplje vene

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Kardiovaskularni sistem
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Fiziologija životinja
Kategorija:Angiologija
Bubrežna arterija

**Bubrežne arterije** normalno se nalaze  sa lijeve unutrašnje strane trbušne aorte, odmah ispod gornje mezenterne arterije, a krvlju opskrbljuju bubreg. Svaka je usmjerena preko  dijafragminog nastavka, tako da tvori gotovo pravi kut.

Bubrežne arterije prenose veliki dio ukupnog protoka krvi u bubrege. Do trećine ukupnog srčanog izlaza može proći kroz bubrežne arterije kako bi ih bubrezi filtrirali.

## Struktura 
Ima radijus otprilike 0,25&nbsp;cm, 0.26&nbsp;cm at the root. Izmjereni srednji promjer može se razlikovati, ovisno o korištenom slikovnom metodu. Naprimjer, ultrazvukom utvrđen je promjer od 5,04 ± 0,74&nbsp;mm, ali angiografski bio je 5,68 ± 1,19&nbsp;mm.

Zbog položaja aorte, donje šuplje vene i bubrega u tijelu, desna  bubrežna arterija obično je duža od lijeve.

* Desna prolazi iza donje šuplje vene, desne bubrežne vene, glave gušterače i silaznog dijela duodenuma. Nešto je niža od lijeve.
* Lijeva arterija je iza lijeve bubrežne vene, tijela gušterače i slezenske vene, a presijeca je donja mezenterna vena.

### Grane 
Prije nego što dosegne bubrežni hilum, svaka arterija podijeli se na četiri ili pet grana; veći broj ovih (prednjih grana) leži između bubrežne vene i mokraćovoda, pri čemu je vena sprijeda, mokraćovod straga, ali jedna ili više grana (stražnje grane) obično se nalaze iza mokraćovoda. 

Svaki sud odašilje male donje nadbubrežne grane u nadbubrežnu žlijezdu, mokraćovod i okolno ćelijsko tkivo i mišiće.Često se nađu jedna ili dvije pomoćne bubrežne arterije, posebno na lijevoj strani, jer obično proizlaze iz aorte, a mogu se otkinuti iznad (češće) ili ispod glavne arterije. Umjesto da uđu u bubreg na hilusu, one obično probijaju gornji ili donji dio organa.

### Varijacija 
Arterijska opskrba bubrega je promjenjiva i može postojati jedna ili više bubrežnih arterija koje opskrbljuju svaki bubreg. Smještena je iznad bubrežne vene. Prekomjerne bubrežne arterije (dvije ili više arterija na jednom bubregu) najčešća su obnovljena vaskularna anomalija, a pojava se sreće između 25% i 40% bubrega.

## Klinički značaj 
Stenoza bubrežne arterije ili sužavanje jedne ili obje bubrežne arterije izaziva hipertenziju, jer se zahvaćeni bubrezi oslobađaju renin, kako bi se povećao krvni pritisak i očuvala perfuzija bubrega. Obično se dijagnosticira dupleksnom ultrazvukom bubrežnih arterija. Po potrebi se liječi balonskom angioplastikom i stentovima.

Ateroskleroza također može utjiati na bubrežne arterije i može dovesti do slabe perfuzije bubrega što dovodi do smanjene funkcije i, moguće, zatajenja bubrega.

## Dodatne slike 

Volume rendered CT scan of abdominal and pelvic blood vessels (smaller).gif | CT snimak krvnih sudova trbuha i karlice  
 Gray1123.png | Stražnja površina bubrega, sa  odnosima područja.
 Slide4nn.JPG | Bubrežna arterija
 Slide7pp.JPG | Bubrežna arterija
 Slide10iii.JPG | Bubrežna arterija
 Slide2kkk.JPG | Bubrežna arterija

## Reference 
## Vanjski linkovi
Kategorija:Kardiovaskularni sistem
Kategorija:Vene
Kategorija:Angiologija
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Fiziologija životinja
Bubrežna vena

**Bubrežne vene** su one vene koje odvode krv iz bubrega. One povezuju bubreg sa donjom šupljom venom i odnose filtriranu krv iz bubrega.

## Struktura 
Postoji jedna vena po bubregu koja se dijeli na četiti kraka, pri izlasku iz bubrega:

* prednja grana koja prima krv iz prednjeg dijela bubrega i,
* stražnja grana koja prima krv iz stražnjeg dijela.

Budući da se donja šuplja vena nalazi na desnoj polovini tijela, lijeva bubrežna vena je uglavnom duža.

Budući da donja šuplja vena nije bočno simetrična, lijeva bubrežna vena često prima sljedeće vene:
*lijeva podbubrežna vena;
* lijeva nadbubrežna vena;
* lijeva gonadna vena (lijeva sjemenična vena kod muškaraca, lijeva jajnička vena kod žena)
* lijeva 2. slabinska vena

To je za razliku od desne strane tijela, gdje se te vene odvode direktno u IVC.

Često će svaka bubrežna vena imati granu koja prima krv iz mokraćovoda.

### Varijacija 
Obično su pojedinačne za svaki bubreg, osim u slučaju *višestruke bubrežne vene*. Kod nekih ljudi lijeva bubrežna vena prolazi iza trbušne aorte, umjesto ispred nje, što se naziva retroaortna lijeva bubrežna vena, koja je poznata i kao "Schnitkerova vena". Ako postoji i vena koja prolazi ispred i jedna iza aorte, to se naziva cirkumaortna bubrežna vena.

## Klinički značaj 
Bolesti povezane s bubrežnom venom uključuju trombozu bubrežnih vena (RVT) i sindrom uklještenja bubrežne vene (poput naprave za lomljenje kore oraha).

## Dodatne slike

3D rendered CT of abdominal aortic branches and kidneys.svg|3D-snimak računarskom tomografijom, prikazuje po jednu bubrežnu venu (u crvenoj boji) za svaki bubreg
Illu kidney2.jpg|Čeoni presjek bubrega 
Gray480.png|Dijagram završenog razvoja parijetalnih vena
Gray577.png|Šuplje i atigosne sa pritokama 
Slide11iii.JPG|Bubrežna vena 
Gray1120.png|Ljudski bubreg iza uklonjene kičme 
Njuren.gif|Bubreg
Slide4nn.JPG| Bubrežna vena 
Slide14iii.JPG| Bubrežna vena
Slide1kkk.JPG| Bubrežna vena

## Reference
## Vanjski linkovi
* SUNY-Anatomy-Figs-40-06-05 - "Retroperitoneal structures on the posterior abdominal wall."

Kategorija:Vene
Kategorija:Kardiovaskularni sistem
Kategorija:Angiologija
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Fiziologija životinja