Distalna delecija 18q–

**Distalna delecija 18q–** je genetičko stanje izazvano brisanjem genetičkog materijala u jednoj od dve kopije hromosoma 18. Delecija uključuje distalni dio kraka 18q i obično se proteže do vrha dugog kraka hromosoma18.

## Ispoljavanje 
Distalna delecija 18q– izaziva širok spektar medicinskih i razvojnih problema, sa značajnim varijacijama u težini zbog varijacija tačaka prekida, zabilježenih kod pogođenih osoba. Sadašnja istraživanja fokusirana su na uspostavljanje korelacija genotipa i fenotipa, kako bi se omogućilo prediktivno genotipiziranje.

### Kongenitalne anomalije 
Nenormalnosti srca prisutne su u 25–35% ljudi sa ovom delecijom. Većina ovih nedostataka su zbog septi. Kongenitalne ortopedske anomalije su također relativno česte, posebno krivo ili klackavo stopalo, rascjep usne i nepca. Također su zabilježene i abnormalnosti bubrega koje uključuju kopitasti bubreg, hidronerozu, policistasti bubreg i odsustvo bubrega. Dječaci s distalnom delecijom 18q– mogu imati genitalne anomalije, a najčešće su kriptorhizam i hipospadija.

## Nervne promjene
Uobičajeni nalaz je hipotonija, a oko 10%  pogođenik osoma ima napade.

### MRI abnormalnosti 
Dismelinizacija je čest nalaz kod ljudi sa distalnom delecijom  18q-, prisutna u oko 95% slučajeva. Također je čest nalaz i hipoplazija *corpus callosum*.

### Vid
Od anomalija čula vida, preovladavaju strabizam i nistagmus. Promjene na živcu, kao i kolobomima, također su prilično česte. Kod nekih je zabilježena i kratkovidnost.

### Infekcije uha i sinusa 
Zbog promjena u strukturi lica, novorođenčad, mališani i djeca s ovom delecijom često imaju slabu drenažu srednjeg uha, što dovodi do nakupljanja tekućine. To zauzvrat može dovesti do ponovljenih infekcija uha i infekcija sinusa. Za liječenje ovih infekcija, obično su potrebni antibiotici. Pored toga, dijagnoza upale uha kod djece sa često je komplicirana stenozama ili atrezijama ušnih kanala, što je čest nalaz kod pogođenih osoba.

### Sluh 
Osobe s distalnom delecijom 18q– često imaju provodnu i/ ili senzorinervni gubitak sluha. Stepen gubitka može varirati od blagog do ozbiljnog.

### Gastrointestinalne promjene 
Pojedinci ove delecije mogu imati problema sa refluksnom bolešću. Takođersu prijavljene i hernije.

### Genitourinarne promjene 
Kao što je gore spomenuto, muškarci s distalnom delecijom 18q mogu imati kriptorhizam. Također su prijavljena hipospadije i hordeje. Zabilježene su i razne malformacije bubrega kod novorođenčadi, kao što je gore navedeno. Pored toga, kod nekoliko ovakvih osoba dijagnosticiran je vezikulsko-reterenski refluks.

### Ortopedija 
Kao što je gore pomenuto, ova bolest  povezana je s povećanom učestalošću krivih stopala i klackavog hodanja. Također, postoji značajna šansa za razvoj *pes planus* ili *pes cavus*. Pogođeni često imaju preklapajuće nožne prste. Skolioza i *genu varum* takođe su poznate ortopedske komplikacije kod dece i odraslih.

### Rast 
Djeca i odrasli sa distalnom delecijom 18q– često su mali za svoju dob. Mnogi limaju abnormalni odgovor na stimulaciju hormona rasta. Oni koji su liječeni ovim hormonom dobro su reagirali na liječenje. Kod ovakvih osoba česta je i mikrocefalija.

### Tireoidea 
Kod nekih ljudi s distalnom delecijom dugog kraka homosoma 18, zabilježen je hipotiroidizam.

### Imunologija 
Nekoliko ljudi sa ovom hromosomopatijom dijagnosticirano je sa niskim nivoima IgA, što je rezultiralo povećanom učestalošću infekcija.

### Psihijatrija 
U grupi pogođenih osoba javlja se povećana učestalost psihijatrijskih stanja. U jednoj studiji, gotovo 60% je imalo simptome depresije, 60% je  simptome anksioznog poremećaja, 25% je imalo manijske simptome, a 25% je imalo psihotske simptome. Međutim, ovo istraživanje obuhvatilo je mlade pacijente, od kojih su mnogi bili premladi da bi pokazivali znakove određenih psihijatrijskih stanja. Čini se da je tipska dob početka mnogih od ovih stanja tokom tinejdžerskih godina. Stoga rezultati ove studije mogu zapravo potcijeniti stvarnu učestalost psihijatrijskih stanja u ovoj populaciji. Česti su i ispadi ili problemi s bijesom.

### Spoznaja i prilagodljive vještine 
Oko 97% pogođenih osoba ima neki oblik intelektualnog invaliditeta, u rasponu od umjerenih do teških slučajeva

Intelektualni razvoj ovakvih osoba prilično se razlikuje od uobičajenog. U jednoj studiji na 46 osoba s distalnom delecijiom 18q–, IQ se kretao od 49 do 113, s tim da je većina padala u blagi do umjereni opseg intelektualne invalidnosti. Neki od onih s IQ rezultatom na donjem kraju spektra vjerovatno su zaista imali delecije koje su obuhvatale gen *TCF4*.

Unutar ovakve grupe, primećuje se povećana učestalost autizma. U nedavnom istraživanju, 45 od 105 procjenjenih pojedinaca palo je u "mogući" ili "vrlo vjerovatni" nivo rizika za autizam. Adaptive skills may also be delayed in people with distal 18q-.

### Dismorfologija 
Uobičajene crte lica uključuju hipoplaziju srednjeg lica, kratke i nagnute palpebralne pukotine prema dolje ili prema gore, epikantusne nabore i nisko postavljene uši s istaknutim antiheliksom.

## Genetika 
Opisano stanje posljedica je  delecije dugog kraka hromosoma 18. Većina delecija ima tačke prekida između 45.405.887 i vrha hromosoma. Ne postoje zajedničke tačke prekida, pa se veličina delecija uveliko razlikuje. Najveća prijavljena delecija iznosi 30.076 Mb, dok najmanja, koja uzrokuje klinički fenotip, iznosi 3.78 Mb.

## Dijagnoza 
Sumnja na abnormalnost hromosoma obično se javlja zbog prisutnosti zastoja u razvoju ili urođenih mana. Dijagnoza obično se postavlja na uzorku krvi. Rutinska analiza hromosoma ili kariotipa obično se koristi za postavljanje inicijalne dijagnoze, iako se može izvršiti i pomoću mikromrežne analize. Sve češće se analiza mikromreža koristi i za razjašnjavanje tačaka prekida. Prenatalna dijagnoza moguća je upotrebom amniocenteza ili  uzoraka horionskih resica.

## Liječenje 
Dosadašnje liječenje je simptomatsko, što znači da je fokus na liječenju znakova i simptoma stanja čim se pojave. Kako bi se osigurala rana dijagnoza i liječenje, pogođenim osobama predlaže se da se podvrgnu rutinskim pregledima na probleme sa štitnjačom, sluhom i vidom.

## Istraživanje 
Istraživanje se fokusira na identifikaciju uloge gena na 18q u uzrokovanju znakova i simptoma povezanih s distalnim delecijama 18q.

Za *TCF4* je,  2007. identifikovane delecije ili tačkaste mutacije ovog gena kao uzrok Pitt-Hopkinsovog sindroma. Ovo je prvi gen za koji je definitivno dokazano da izravno uzrokuje klinički fenotip kada se deletira. Ako delecija uključuje gen *TCF4* (nalazi se na 55.222.331-55.664.787), mogu biti prisutne značajke Pitt-Hopkinsovog sindroma, uključujući abnormalni *corpus callosum* , kratki vrat, mali penis i široko razmaknute bradavice, široke ili izdužene, i krstačne jamice. Oni sa delecijama uključujući * TCF4 * imaju značajno teži kognitivni fenotip.

**TSHZ1** – Tačkaste mutacije i delecije ovog gena povezane su s urođenom aurezijom sluha. Osobe s delecijama koje uključuju ovaj gen imaju 78% šanse da imaju slušnu atreziju.

**Kritične regije** – Nedavno istraživanje suzilo je kritične regije za četiri karakteristike fenotipa distalne delecije  18q– na mali distalni segment kraka 18q, iako precizni geni odgovorni za te karakteristike tek trebaju biti identificirani.

Tabela u nastavku prikazuje utvrđene kritične regije za četiri svojstva distalne delecije 18q–, kao i probojnost gena za svaku od tih karakteristika. The penetrance figure represents the likelihood a person would have the feature given the critical region is deleted.

**Haploletalne regije** – Nikad nije utvrđeno da su dvije regije na hromosomu 18 deletirane. Nalaze se između centromere i 22,826.284 bp (18q11,2) i između 43,832.732 i 45,297.446 bp (18q21,1). Smatra se da su geni u tim regijama smrtonosni kada se izbrišu.

## Također pogledajte
* Proksimalna delecija 18q–

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Autosomne monosomije i delecije
Kategorija:Sindromi koji utječu na nervni sistem
Kategorija:Geni na hromosomu 18