open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Milena Žic-Fuchs

**Milena Žic Fuchs** (10. august 1954) jest hrvatska lingvistkinja i redovna članica Hrvatske akademije nauka i umjetnosti. Ranije je bila hrvatska ministrica nauke i tehnologije u kabinetu Zlatka Mateše od februara 1999. do januara 2000.

Diplomirala je na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Zagrebu 1977, smjer engleski jezik i književnost i etnologija. Godine 1982. magistrirala je lingvistiku, a 1989. doktorirala, također iz lingvistike.

U januaru 2009. imenovana je na trogodišnji mandat kao predsjedavajuća Stalnog komiteta za humanističke nauke Evropske naučne fondacije.

Zaslužna je za uvođenje kognitivne lingvistike u hrvatsku lingvističku zajednicu svojom knjigom *Znanje o jeziku i znanje o svijetu* iz 1991.

Godine 2013. izabrana je za člana Academia Europaea.

Od 2014. aktivna je članica HERCULES grupe (Istraživanje i kultura visokog obrazovanja u evropskom društvu) u okviru Academia Europaea. Godine 2016. bila je članica Grupe na visokom nivou EK za međuprocjenu H2020 o evropskim istraživačkim infrastrukturama, uključujući e-infrastrukture. Takođe, iste godine imenovana je za člana Grupe na visokom nivou EK za maksimiziranje utjecaja istraživačkih i inovacijskih programa EU, kojom predsjedava profesor emeritus Pascal Lamy.

## Djela 
### Knjige 
* Kognitivna lingvistika i jezične strukture : engleski present perfect, Zagreb: Nakladni zavod Globus, 2009. (monografija)
* Rječnik kratica zajedno sa Stjepanom Babićem, Vlatkom Brozom, Sanjom Fulgosi, Zagreb: Nakladni zavod Globus, 2007. (rječnik)
* Znanje o jeziku i znanje o svijetu, Zagreb: Filozofski fakultet, Odsjek za opću lingvistiku i orijentalne studije, 1991. (monografija)

## Također pogledajte 
* Spisak redovnih akademika HAZU

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Milena Žic Fuchs biography na sajtu European Science Foundation 
* Milena Žic Fuchs na sajtu Hrvatske akademije nauka i umjetnosti

Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Hrvatski lingvisti
Kategorija:Rođeni 1954.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Članovi HAZU
Saziv Vlade NR Bosne i Hercegovine (Rodoljub Čolaković)

**Druga vlada Rodoljuba Čolakovića** bila je prva Vlada Narodne Republike Bosne i Hercegovine. Konstituisana je 14. februara 1946. i trajala je sve do septembra 1948.

## Sastav 
## Također pogledajte 
* Izvršno vijeće Skupštine SR Bosne i Hercegovine
* Skupština Socijalističke Republike Bosne i Hercegovine
* Socijalistička Republika Bosna i Hercegovina

## Reference 
2
Kategorija:1946. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1947. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1948. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1946. u Jugoslaviji
Kategorija:1947. u Jugoslaviji
Kategorija:1948. u Jugoslaviji
Kategorija:Politika SFRJ
Spisak nosilaca zastave San Marina na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za San Marino.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* San Marino na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:San Marino na Olimpijskim igrama
San Marino
Velasquita Ramírez

100px|mini|Pečat pripisan Bermudu II
**Velasquita Ramírez** [βelaskita ramireθ] bila je kraljica Leona kao prva supruga kralja Bermuda II Leonskog.

Roditelji kraljice Velasquite nepoznati su. Kraljica je, prema jednom natpisu, bila *filia Ranimiri* – »Ramirova kći«. Manuel Risco iznio je teoriju prema kojoj je Velasquita bila dijete kralja Ramira II Leonskog. Suvremeni stručnjaci smatraju da je Velasquita mogla biti kći Ramira Menéndeza.

Velasquita se udala za Bermuda II te je njihova kći bila *infanta* Kristina Bermúdez.

Velasquita je postala redovnica nakon rastave.
## Literatura 
* 

Kategorija:Supružnici leonskih vladara
Ian Chapman (fizičar)

alt=Chapman, CEO of the United Kingdom Atomic Energy Authority|mini| Profesor Ian Chapman, izvršni direktor Uprave za atomsku energiju Ujedinjenog Kraljevstva
**Sir Ian Trevelyan Chapman** FREng FRS je britanski fizičar koji je izvršni direktor Uprave za atomsku energiju Ujedinjenog Kraljevstva (UKAEA).

## Obrazovanje 
Chapman je išao u školu na Elizabeth College, Guernsey. Diplomirao je na Univerzitetu Durham (Hild Bede College) magistriravši matematiku i fiziku 2004.

Chapman se zatim pridružio UKAEA laboratoriji Culham kao student doktorskih studija fizike plazme na Imperial College London. Njegovo istraživanje se fokusiralo na razumijevanje i kontrolu nestabilnosti u gorivu plazme unutar uređaja za fuziju tokamaka. Doktorirao je 2008. godine.

## Karijera 
Chapman je nastavio svoja istraživanja fizike plazme u Culhamu i napredovao kroz niz pozicija u britanskom programu fuzije, uključujući šefa nauke Tokamaka 2014. i menadžera programa fuzije 2015. godine. U oktobru 2016. postao je glavni izvršni direktor UKAEA-e, naslijedivši Sir Stevena Cowleya.

Objavio je preko 110 radova u časopisima i održao 30 pozvanih izlaganja glavnog autora na međunarodnim konferencijama. Godine 2015. postao je gostujući profesor na Univerzitetu Durham.

### Međunarodne uloge 
Chapman je imao niz međunarodnih uloga u istraživanju fuzije. Bio je vođa radne grupe za zajednički evropski Torus fuzijski uređaj od 2012. do 2014. godine. Imenovan je za člana programskog savjetodavnog odbora za američki eksperiment NSTX-U 2013. godine. Predsjedavao je međunarodnim radnim grupama za međunarodni projekat fuzije ITER i vodio radne pakete u okviru EU programa fuzije.

## Nagrade i priznanja 
Chapmanovo istraživanje je nagrađeno brojnim zapaženim nagradama, uključujući:

* SET za Britaniju najboljeg fizičara u ranoj karijeri (2011)
* Nagrada za mlade naučnike Međunarodne unije za čistu i primijenjenu fiziku (2012)
* Stipendija Instituta za fiziku (2013)
* Medalja i nagrada Instituta za fiziku Clifford Paterson (2013)
* Nagrada Evropskog fizičkog društva za početak karijere (2014)
* Član Kraljevske inženjerske akademije (2022)
* Član Kraljevskog društva (2023.)

Chapman je proglašen vitezom za Novu godinu 2023. za usluge globalnoj fuzijskoj energiji.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* The pathway to delivering fusion power - Prof Ian Chapman - Lubbock Lecture 2023 video
* My Graduate Story - Professor Sir Ian Chapman CEO, UKAEA video
* https://raeng.org.uk/about-us/fellowship/new-fellows-2022/professor-ian-chapman-freng
* Fusion Energy Insights; "Fusion will be ready when society needs it" Prof Ian Chapman, CEO of UKAEA video, osvrt na izjavu Leva Arcimoviča

Kategorija:Britanski fizičari
Kategorija:Članovi Kraljevskog društva
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Fuzijska energija
Kategorija:Fuzijski reaktori
Spisak osoba koje se nisu zakleli na odanost Ebu-Bekru

Ovo je **spisak ljudi koji se nisu zakleli na odanost Ebu-Bekru**.

Očekivalo se da će Alija nakon njegove smrti naslijediti islamskog poslanika Muhammeda, zbog njihove bliskosti i Muhammedovih preferencija prema Aliji. Dok je obavljao Muhammedove pogrebne obrede, grupa ashaba je otišla i proglasila Ebu-Bekra za halifu, dok su drugi ostali odani Aliji.

## Pozadina 
Neposredno nakon Muhammedove smrti 11. hidžretske godine (632. n.e.), nekoliko Ensarija (muslimana iz Medine) okupilo se u Sakifi (dvorištu) klana Benu Sa'ida. Saznavši za sastanak, Ebu-Bekr i Omer brzo su otišli do Sakife. Nakon napetog sastanka, u kojem je Omer pretukao poglavicu ensarija kako bi se njemu pokorio, mala grupa muslimana okupljena u Sakifi složila se oko Ebu-Bekra kao novog poglavara muslimanske zajednice. Događaj na Sakifi isključio je Muhammedovu porodicu, koja se spremala da ga sahrani, i većinu Muhadžira (muslimana iz Meke). Mnogi članovi Muhammedovog plemena, Benu Hašim, kao i brojni Muhammedovi ashabi protivili su se nominaciji Ebu-Bekra; smatrali su da je Alija bio zakoniti nasljednik Muhammeda, kojeg je on imenovao na događaju Gadir-Huma. Pitanje o nasljeđivanju Muhammeda će na kraju dovesti do formiranja dvije glavne sekte islama, pri čemu suniti smatraju Ebu-Bekra Muhammedovim nasljednikom, a šiiti vjeruju da je Alija bio zakoniti nasljednik Muhammeda.

## Spisak 
Prema različitim izvorima, mnogi ljudi se nisu zakleli na vjernost Ebu-Bekru nakon Sakife. Neki su to učinili tek kasnije, iz različitih razloga. Oni su:

## Reference 
Kategorija:Ashabi
Marija Ujević-Galetović

**Marija Ujević Galetović** (20. oktobar 1933 – 13. mart 2023) bila je hrvatska kiparica i slikarica. Živjela je i radila u Zagrebu.

## Rad i umjetnička karijera 
Njen rad obuhvatao je portrete i figure. Studirala je skulpturu na Central School of Art and Design u Londonu. Od 1987. predaje na Akademiji likovnih umjetnosti u Zagrebu, gdje je 1995. imenovana za redovnu profesoricu. Bila je i aktivna članica Hrvatske akademije nauka i umjetnosti.

Kreatorica je brojnih javnih skulptura na otvorenom i zatvorenom prostoru u mjestima kao što su Virovitica, Vrsar, Zagreb, Marija Bistrica, Sinj, Slavonski Brod, Krk, Cres, Rijeka, Osijek, Labin, Visoko, Bihać i Novi Sad. Neke od njenih zapaženih javnih skulptura su spomenik Miroslavu Krleži u Osijeku, spomenik Miroslavu Krleži u Zagrebu, spomenik Augustu Šenoi u Zagrebu, skulptura Trkač na savskom nasipu u Zagrebu, spomenik Frane Petriću u Cresu, spomenik Jakovu Gotovcu. u Osoru i spomenik Steriji Popoviću u Novom Sadu.

Imala je mnogo samostalnih izložbi u Hrvatskoj i inozemstvu, uključujući izložbe u Galeriji Forum (Zagreb, 1980, 1992), Galeriji Sebastian (Dubrovnik, 1981), Galeriji Sebastian (Beograd, 1984), Ex Granai della Repubblica a Zitellelle (Venecija, 1991), Académie de France à Rome u Vili Medicis (Rim, 1991), HDLU (Hrvatsko društvo umjetnika, Zagreb, 2005), Ambasadi Hrvatske u Rimu (Rim, 2009) i Galerija Močibob (Zagreb 2010).

## Važnija djela 
* Spomenik Augustu Šenoi u Zagrebu
* Spomenik Vlahi Paljetku u Zagrebu
* Skulptura *Trkač* na Savskom nasipu u Zagrebu
* Spomenik Miroslavu Krleži u Opatiji
* Spomenik Frani Petriću u Cresu
* Spomenik Jakovu Gotovcu u Osoru
* Spomenik Jovanu Steriji Popoviću u Novom Sadu
* Spomenik Don Boscu u Žepču
* Spomenik papi Ivanu Pavlu II. u kapeli kripte Požeške katedrale
* Spomenik Jurju Križaniću, postavljen u dvorištu dvora Kaptola 7 u Zagrebu gdje je Križanić stanovao 1644 – 1645

## Galerija djela 

Datoteka:August Šenoa kip (Vlaška).jpg|Kip Augusta Šenoe na raskrsnici Vlaške i Branjugove u Zagrebu
Datoteka:Cherso Petrisevic.jpg|Kip Frane Petrića na Cresu
Datoteka:Marija Ujevic Galetovic Pralja Krusija Krk 13032013 2 roberta f.jpg|Pralja u Krku na Krušiji, postavljena 2012.
Datoteka:Miroslav Krleža (Zagreb).jpg|Kip Miroslava Krleže u Zagrebu
Datoteka:Sinj Stari grad - Križni put 6 - Marija Ujević - Veronika pruža Isusu rubac - IMG 20210908 093602.jpg|*Veronika pruža Isusu maramicu* u Sinju

Datoteka:Statues in Zagreb Museum of Contemporary Art.jpg|Meta II* iz 1981. (MSU
Datoteka:Statues in Zagreb Museum of Contemporary Art 02.jpg|Meta II* iz 1981. (MSU

## Također pogledajte 
* Spisak redovnih akademika HAZU

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Hrvatski kipari
Kategorija:Hrvatski slikari
Kategorija:Rođeni 1933.
Kategorija:Umrli 2023.
Kategorija:Članovi HAZU
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Vladimir Nazor" za vizuelnu i primjenjenu umjetnost
Andrej Saharov

**Andrej Dmitrijevič Saharov** () (21. maj 1921. – 14 decembar 1989.), bio je sovjetski fizičar i dobitnik Nobelove nagrade za mir, koju je dobio 1975. za isticanje ljudskih prava širom svijeta

Iako je svoju karijeru u fizici proveo u sovjetskom programu nuklearnog oružja, nadgledajući razvoj termonuklearnog oružja, Saharov je također radio na fundamentalnom radu u razumijevanju fizike čestica, magnetizma i fizičke kosmologije. Saharov je uglavnom poznat po svom političkom aktivizmu za slobodu pojedinca, ljudska prava, građanske slobode i reforme u Rusiji, zbog čega je smatran disidentom i suočen s progonom od strane sovjetskog establišmenta.

U sjećanje na njega, ustanovljena je nagrada Saharov, koju Evropski parlament svake godine dodjeljuje za ljude i organizacije posvećene ljudskim pravima i slobodama.

## Biografija 
### Porodično porijeklo i rani život 
Andrej Dmitrijevič Saharov rođen je u Moskvi 21. maja 1921. godine u ruskoj porodici. Njegov otac, Dmitrij Ivanovič Saharov, bio je profesor fizike na Drugom moskovskom državnom univerzitetu i pijanista amater. Njegov djed, Ivan, bio je advokat u bivšem Ruskom carstvu koji je pokazivao poštovanje prema društvenoj svijesti i humanitarnim principima (uključujući zalaganje za ukidanje smrtne kazne). Saharovljeva majka, Jekaterina Aleksejevna Sofijano, bila je ćerka Alekseja Semenoviča Sofijana, generala carske ruske armije grčkog porijekla.

### Podrška mirnoj upotrebi nuklearne tehnologije 
Godine 1950. predložio je ideju za kontrolirani nuklearni fuzijski reaktor, tokamak, koji je još uvijek osnova za većinu radova u tom području. Saharov, u saradnji sa Tammom, predložio je ograničavanje ekstremno vruće jonizovane plazme magnetnim poljima u obliku torusa za kontrolu termonuklearne fuzije koja je dovela do razvoja uređaja tokamaka.

### Fizika čestica i kosmologija 
Nakon 1965. Saharov se vratio fundamentalnoj nauci i počeo da radi na fizici čestica i fizičkoj kosmologiji.
desno|mini|300x300piksel| 2D didaktička slika Saharovljevog modela svemira sa preokretom strele vremena
Pokušao je da objasni barionsku asimetriju univerzuma; u tom pogledu, on je prvi dao teorijsku motivaciju za raspad protona. Protonski raspad je predložio Wigner 1949. i 1952.
mini|Saharov i Boner 1989
Saharov je 1973. bio nominovan za Nobelovu nagradu za mir, a 1974. godine dobio je Prix mondial Cino Del Duca .
[desno|mini| Saharov s [Predsjednik Sjedinjenih Američkih Država|američkim predsjednikom Ronaldom Reaganom 1988]]
mini|Andrej Saharov o *sovjetskim dobitnicima Nobelove nagrade za mir*, marka SSSR-a izdata 14. maja 1991.

## Reference 
Kategorija:Ruski naučnici
Kategorija:Nosioci Ordena Lenjina
Kategorija:Dobitnici Nobelove nagrade za mir
Kategorija:Ruski fizičari
Kategorija:Biografije, Moskva
Kategorija:Umrli 1989.
Kategorija:Rođeni 1921.
Jelena Krmpotić-Nemanić

**Jelena Krmpotić-Nemanić** (15. mart 1921 – Zagreb, 2. juni 2008) bila je hrvatska doktorica, anatomkinja i akademkinja.

## Biografija 
Rođena je 15. marta 1921 u Sremskoj Mitrovici. Završila je klasičnu gimnaziju u Zagrebu s odličnim uspjehom. Drugi svjetski rat je provela u Zagrebu. Studirala je na Medicinskom fakultetu, te diplomirala 1944. Godine 1942. bila je asistent, 1944. asistent pripravnik, a od kraja 1945. asistent. Godine 1948. habilitirala se i stekla zvanje privatnog docenta za predmet Anatomija čovjeka. Od 1949. je univerzitetski docent, od 1953. vanredni profesor, a od 1963. redovni profesor. Godine 1961. imenovana je za šefa Katedre za anatomiju. Na toj funkciji je bila do 1982. Godine 1957. doktorirala je u Zagrebu iz endoplastike malog mozga.

Godine 1979. dobila je Haymanovu nagradu u Njemačkoj.

Od 1958. počasni je član Academie du Chant francais. Bila je stipendista Svjetske zdravstvene organizacije. Predavala je anatomiju honorarno kao profesor na Univerzitetu u Minhenu.

Od 1983. vanredna je članicom HAZU, a od 1991. redovna je članica HAZU.

## Također pogledajte 
* Spisak redovnih akademika HAZU

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Biografije, Sremska Mitrovica
Kategorija:Hrvatski ljekari
Kategorija:Hrvatski anatomi
Kategorija:Rođeni 1921.
Kategorija:Umrli 2008.
Kategorija:Članovi HAZU
Spisak nosilaca zastave Izraela na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Izrael.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* Izrael na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Izrael na Olimpijskim igrama
Izrael
Vera Horvat-Pintarić

**Vera Horvat Pintarić** (7. mart 1926 – 27. mart 2024) bila je hrvatska akademkinja, historičarka umjetnosti i univerzitetska profesorica.

Diplomirala je historiju umjetnosti i klasičnu arheologiju 1951. na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Doktorirala je 1959. radom Skulpture Francesca Robbe.

Godine 2003. dobila je Državnu nagradu za životno djelo u oblasti humanističkih nauka. Godine 2014. dobila je Orden Danice Hrvatske s likom Ruđera Boškovića za zasluge u nauci i njenu promociju u Hrvatskoj i svijetu.

## Djela 
* *Gabrijel Stupica*, 1966.
* *Josip Seissel*, 1978.
* *Miroslav Kraljević*, 1985.
* *Od kiča do vječnosti*, 1979.
* *The Architecture of Otto Wagner*, 1989.
* *Svjedok u slici*, 2001.
* *Tradicija i moderna*, 2009. 
* *Kritike i eseji*, 2012.
* *Umijeće opisivanja*, 2015.
* *Susreti i sjećanja*, autobiografija, 2017.

## Također pogledajte 
* Spisak redovnih akademika HAZU

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Biografije, Sisak
Kategorija:Hrvatski historičari umjetnosti
Kategorija:Rođeni 1926.
Kategorija:Umrli 2024.
Kategorija:Članovi HAZU
Nives Kavurić-Kurtović

**Nives Kavurić-Kurtović** (18. januar 1938 – 30. novembar 2016), bila je hrvatska slikarka i članica HAZU.

## Biografija 
Rođena je 18. januara 1938. u Zagrebu, gdje je 1962. diplomirala je na Akademiji likovnih umjetnosti, u klasi profesora Frane Baće. Od 1962. do 1967. bila je saradnica u radionici Krste Hegedušića. Kao profesionalna umjetnica živjela je do 1983, kada je postala profesorica na Akademiji likovnih umjetnosti u Zagrebu, gdje je bila docent od 1986, redovni profesor od 1990, te profesor emeritus Univerziteta u Zagrebu od 2007.

Godine 1997. postala je redovna članica Hrvatske akademije nauka i umjetnosti. Njeni radovi nalaze se u mnogim privatnim i javnim kolekcijama u zemlji i inostranstvu.

Njeni radovi su često nadrealistički i fantazmagorični sa nemirnim rukopisom i prefinjenim koloritom. Često je ispisivala svoje ili tuđe tekstove. Služila se sticanjem neformalnosti i novim poimanjem prostora. Bila je članica HDLU-a.

Ona je kćerka arhitekte Zvonimira Kavurića, dok joj je suprug bio profesor prava Šefko Kurtović.

Umrla je 30. novembra 2016. u Zagrebu.

## Nagrade i priznanja 
*1967. prva nagrada u Parizu na 5. Biennalu mladih
*1968. prva nagrada u Grazu, 2. Internationale Malerwochen
*1973. godišnja nagrada "Josip Račić"
*1982. u Rijeci Grand prix na 8. međunarodnoj izložbi originalnog crteža
*1990. u Zagrebu na 25. zagrebačkom salonu prva nagrada za slikarstvo
*2004. nagrada "Vladimir Nazor" za životno djelo

## Također pogledajte 
* Spisak redovnih akademika HAZU

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Hrvatski slikari
Kategorija:Rođeni 1938.
Kategorija:Umrli 2016.
Kategorija:Članovi HAZU
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Vladimir Nazor" za vizuelnu i primjenjenu umjetnost
Sančo II od Kastilje i Leona

**Sančo II** (umro 7. oktobra 1072) bio je kralj Kastilje, Galicije i Leona.
## Biografija 
130px|mini|Sančov potpis
Sančo (*Sancho*) bio je sin Ferdinanda I i Sanče Leonske te brat Alfonsa VI i Elvire od Tora. Poznat kao **Sančo Snažni**, Sančo je postao kralj Kastilje nakon očeve smrti. Alfons je bio leonski kralj. Sančo je uzurpirao bratov položaj leonskog vladara te je vladao Leonom do svoje smrti.

## Izvori 
* Milo Kearney and Manuel Medrano, *Medieval Culture and the Mexican American Borderlands*, Texas A&M University Press, 2001.
* Bernard F. Reilly, 1988. *The Kingdom of León-Castilla under King Alfonso VI, 1065–1109*. Princeton: Princeton University Press.
* Bernard F. Reilly, *The Contest of Christian and Muslim Spain, 1031-1157*, Blackwell Publishing Ltd., 1995.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Leonski kraljevi
Igra socijalne dedukcije

**Igra socijalne dedukcije** je igra u kojoj igrači pokušavaju otkriti skrivenu ulogu jedni drugima ili odanost timu. Obično se ove igre igraju u timovima, pri čemu se jedan tim smatra "dobrim", a drugi "lošim". Tokom igranja, igrači mogu koristiti logiku i deduktivno zaključivanje kako bi pokušali zaključiti uloge jedni drugih, dok drugi igrači mogu  kako bi spriječili igrače da posumnjaju u njih.

Primjeri igara socijalne dedukcije uključuju *"Mafiju"*, u kojoj samo mafija zna ko je mafija i koje su uloge mafijaških igrača; *Bang!* , u kojem je svima poznata samo uloga šerifa; i *Tajni Hitler*, u kojem samo fašisti znaju ko su fašisti, osim igrača koji igra Hitlera. Ostale socijalne igre dedukcije uključuju *The Resistance*, *Deception: Murder in Hong Kong* i *Spyfall*.

Igre socijalne dedukcije su više puta prilagođavane video igrama putem modova ili cijelih igara. Jedan od primjera takvih adaptacija su prilagođene mape za StarCraft: Brood War uključujući *Changeling* i *The Thing*. Ove prilagođene karte inspirirale su kasnije prilagođene mape Warcraft III uključujući Mafia, *Werewolf*, *Zerg Infestation* i još jedan *Changeling* and *The Thing*. Drugi značajni primjeri uključuju način igre "Trouble in Terrorist Town" u ''Garry's Mod*, *Town of Salem*, mod Phantom Mode u *StarCraft II*, i *Among Us''.

Jedan važan element strategije u nekim igrama socijalne dedukcije je određivanje koliko dugo se treba držati svoje priče u svjetlu informacija dobivenih od drugih igrača. Pretraga stabla Monte Carlo predložena je za donošenje odluka u igrama socijalne dedukcije.
García II od Galicije

**García II** (umro 22. marta 1090.) bio je kralj Galicije. Jedan od sinova Sanče Leonske i Ferdinanda I, García je dobio grofoviju Galiciju, koja je postala kraljevina. García je bio brat Alfonsa VI, koji je postao kralj Leona kao očev najdraži sin.

Galicija je imala mnogo problema, što je onemogućilo Garcíji da postane snažan monarh, a nestabilnost države iskoristio je Alfons VI, koji se zanimao za Galiciju, izvršivši invaziju na Galiciju i Portugal. García je izgubio svoju kraljevinu zbog umiješanosti svog drugog brata, Sanča te je na kraju, nakon Sančove smrti, postao Alfonsov zarobljenik. 
----

## Bibliografija 
* 
* 
* 
* 

Kategorija:Galicijski kraljevi
Zemljotres u Shaanxiju 1556.

**Zemljotres u Shaanxiju 1556.** (kineski: 华县 大 地震; pinyin: Hua Xian dà dìzhèn) ili Jiajing potres (kineski: 嘉靖 大 地震; pinyin: jiājìng dà dìzhèn) je najsmrtonosniji zemljotres zabilježen u modernoj ljudskoj povijesti u kojem je poginulo oko 830.000 ljudi. Zemljotres se dogodio 23. januara 1556. ujutro, u kineskoj provinciji Shaanxi. Više od 97 okruga u provincijama Shaanxi, Shanxi, Henan, Gansu, Hebei, Shandong, Hubei, Hunan, Jiangsu i Anhui je bilo pogođeno tom katastrofom. Prostor u okrugu od 840&nbsp;km je bio uništen, a u nekim okruzima 60% stanovništva je poginulo. Većina stanovništva u tom području je u to vrijeme živjela u umjetnim tzv. "Yaodong" pećinama (sastavljenim od prapora), od kojih su se mnoge urušile tijekom katastrofe s velikim gubitkom života.

## Geografija 
Shaanxi zemljotres je imao epicentar u dolini rijeke Wei u provinciji Shaanxi, u blizini gradova Huaxian, Weinan i Huayin. U Huaxianu, svaka zgrada i dom se urušio, ubivši više od polovice stanovnika grada, a broj tamošnjih žrtava procjenjuje se u desecima tisuća. Slična situacija je bila i u Weinanu i Huayinu. U nekim mjestima, pukotine duboke 20 metara otvorene su u zemlji. Razaranje i smrt je bilo svugdje, s neke mjesta koja su bila i do 500 kilometara udaljena od epicentra, su bila pogođena katastrofom. Zemljotres je također potaknuo odron zemlje, što je doprinijelo masovnom broju poginulih.
 
Zemljotres se pojavio za vrijeme vladavine cara Jiajinga tijekom dinastije Ming. Stoga se u kineskoj povijesti ovaj zemljotres često spominje i kao „**Jiajingov veliki zemljotres**“ (kineski: 嘉靖 大 地震; pinyin: jia Jing dà di Zhen). 
 
Moderne procjene, na temelju geoloških podataka, procjenile su jačinu zemljotresa na oko 8.0 na Richtervovoj skali u trenutku magnitude ili XI na Mercallijevoj skali. Iako je to najsmrtonosniji potres (drugi najsmrtonosniji, Zemljotres u Tangshanu 1976., koji je također pogodio Kinu 400 godina kasnije, usprkos velikim štetama odnio je "samo" 250,000 života, što je za dvije trećine manje od ovog) i treća najsmrtonosnija prirodna katastrofa u povijesti, bilo je i potresa sa znatno većim magnitudama. 
 
Nakon potresa, manja podrhtavanja tla javljala su se i nekoliko puta mjesečno narednih pola godine.

## Izvještaji 
Većina pogođenih gradova izvjestilo je da su se gradski zidovi urušili, gotovo sve kuće raspale a rijetki ljudi preživjeli. Tek naselja i gradovi udaljeni više od 800&nbsp;km od epicentra bili su izvan dosega katastrofe i nisu imali štete. Dodatne informacije dao je Gu, et.al.:
"U Huaxianu, gradski zidovi, hramovi, uredi i kuće su uništene, nijedan zid nije ostao čitav...Tlo je potonulo. Voda je izlazila na površinu i formirala kanale. 60 % stanovnika je poginulo...U Weinanu, gradski zidovi, hramovi, trgovine, uredi i kuće su se potpuno urušili...U gradu, tlo je potonulo više od 3 metara."
 
## Reference 
## Literatura 
*

## Vanjski linkovi 
* Kineski muzej - Shaanxi zemljotres 

Kategorija:1556.
Shaanxi
Kategorija:Historija Kine
Kategorija:Shaanxi
Spisak nosilaca zastave Palestine na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Palestinu.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* Palestina na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Palestina na Olimpijskim igrama
Palestina
Marcela Pavkovčeková

**Marcela Pavkovčeková**, rođena 21. aprila 1977. u Liptovskom Mikulášu, Čehoslovačka (danas Slovačka) je nekadašnja slovačka biatlonka.

## Biografija 
### Olimpijske igre 
Marcela Pavkovčeková je nastupila na dvijema olimpijskim igarama u periodu od 2002-2006. Najbolji plasman u pojedinačnoj konkurenciji bilo joj je 22-o mjesto na ZOI 2006. u Torinu u utrci na 15 km, kada je zaostala 4:28.7&nbsp;min iza pobjednice Ruskinje Svjetlane Išmuratove. U štafetnim utrkama najboji plasman joj je bio na ZOI 2002. u štafetnoj utrci kada je s Martinom Halinárovom, Annom Murínovom i Soňom Mihokovom osvojila peto mjesto, te su 2:16.5&nbsp;min bili sporiji, od pobjedničke njemačke štafete u sastavu: Katrin Apel, Uschi Disl, Andrea Henkel i Kati Wilhelm.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na devet Svjetskih prvenstava od 1997-2006. ali nije osvojila nijednu medalju. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je 20-o mjesto na SP 2004. u utrci na 15&nbsp;km 10. februara 2004, kada je sa četiri promašaja i  4:31.7&nbsp;min zaostatka bila sporija od pobjednice ruske biatlonke Olge Medvedceve. U ekipnim utrkama, najbolji joj je rezultat četvrto mjesto na SP 1997. u ekipnoj utrci s Annom Murínovom, Martinom Halinárovom i Soňom Mihokovom.

### Svjetski kup 
U prvom nastupu u sezoni SK 1995/96. u Svjetskom kupu, Pavkovčeková je 14. marta 1996. u austrijskom Hochfilzenu, u pojedinačnoj utrci na 15&nbsp;km osvojila 74-o mjesto, sa šest promašaja i zaostatkom od 12:28.9&nbsp;min iza pobjednice Simone Greiner-Petter-Memm. Najbolji rezultat u pojedinačnoj konkurenciji joj je osmo mjesto u sezoni SK 2004/05. kada je 7. decembra 2004. u Hochfilzenu bez promašaja i zaostatkom od 2:40.8&nbsp;min iza pobjednice švedske biatlonke Anne Carin Zidek. U ekipnim utrkama ti puta je osvajala četvrto mjesto.

## Prestanak karijere 
## Nagrade 
## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

## Reference 
Kategorija:Slovački biatlonci
Kategorija:Rođeni 1977.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Biografije, Liptovský Mikuláš
Kategorija:Slovački olimpijci u biatlonu
Prohaireza

**Prohairesis** (starogrčki: προαίρεσις, *prohairesis*; različito prevedeno kao "moralni karakter", "volja", "izbor", "namjera" ili "moralna odluka") jest temeljni koncept u stoičkoj filozofiji Epikteta. Predstavlja izbor uključen u davanje ili uskraćivanje pristanka na utiske (phantasiai).

## Epiktetovo objašnjenje 
Prema Epiktetu, ništa se ispravno ne smatra ni dobrim ni lošim, osim onih stvari koje su pod našim utjecajem, a jedina stvar u potpunosti pod našim utjecajem je naša vlastita volja (prohairesis) koja koristi sposobnost izbora koje koristimo da prosuđujemo svoje utiske. Na primjer, ako nam neko kaže nešto kritično, to nije loše; ili, ako se kaže nešto pohvalno, to nije dobro, jer su takve stvari vanjske i nisu pod našim utjecajem. Koristeći moć izbora, moguće je održati smirenost pred kritikama i pohvalama, što je moralno dobro. S druge strane, kada ljudi postanu uznemireni kritikom ili ushićeni pohvalama, to je moralno zlo jer su pogrešno procijenili utiske misleći da stvari koje nisu u njihovoj moći (kao što su kritika ili pohvala) imaju vrijednost.

## Reference 
Kategorija:Stoicizam
Spisak nosilaca zastave Kazahstana na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Kazahstan.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* Kazahstan na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Kazahstan na Olimpijskim igrama
Kazahstan
Anica Nazor

**Anica Nazor** (2. februar 1935) jest hrvatska filologinja, paleoslavologinja i akademkinja.

## Biografija 
Osnovnu školu završila je u Đakovu, a gimnaziju u Osijeku, gdje je diplomirala 1954. Diplomirala je na Filozofskom fakultetu Univerziteta u Zagrebu 1959. i doktorirala 1965. Radila je na Staroslavenskom institutu u Zagrebu (od god. 1962) gdje je bila direktorica u dva navrata i to od 1967. do 1978. i 1986. do 2005.

Jedna je od najznačajnijih istraživačica hrvatske glagoljske književnosti i najbolja poznavateljica glagoljskih štampanih knjiga. Proučava hrvatsku glagoljicu rukopise i štampane knjige. Redovna je članica Hrvatske akademije nauke i umjetnosti od 1992.

## Djela 
* "Znam riječ koju govorim...": knjiga o hrvatskoj glagoljici, Erasmus publikacija, Zagreb 2008.

## Nagrade 
* Državna nagrada za nauku Republike Hrvatske za životno djelo u području humanističkih nauka (2011).

## Također pogledajte 
* Spisak redovnih akademika HAZU

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Biografije, Drvar
Kategorija:Hrvatski filolozi
Kategorija:Rođeni 1935.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Članovi HAZU
Kvercetin

**Kvercetin** se smatra pretečom i predstavnikom svih bioflavonoida zbog toga što je njegova hemijska struktura osnovni "skelet" većine drugih bioflavonoida, uključujući rutin, hesperidin i dr. Neki znanstvenici ga zovu još i kraljem flavonoida.

U brojnim studijama kvercetin se pokazao kao najaktivniji od većine bioflavonoida, a brojne ljekovite biljke svoju aktivnost duguju upravo kvercetinu. Pokazalo se da je kvercetin dobar protuupalni agens jer izravno blokira nekoliko početnih stadija upalnog procesa. Primjerice, kvercetin blokira sintezu i oslobađanje histamina i drugih medijatora upale. Osim toga dokazano je jak antioksidant, pa štiti LDL-kolesterol od oksidacije, na taj način smanjuje opasnost od njegova nakupljanja na unutarnjim stijenkama arterija. Kvercetin također sprječava zgrušavanje krvi, a time i stvaranje krvnih ugrušaka.

## Moguća djelovanja 
### Alergije 
Neki znanstvenici vjeruju kako je kvarcetin antihistamink i da blagotvorno djeluje kod liječenja peludne groznice u kombinaciji s bioflavonoidima iz agruma. Kvercetin djeluje kao prirodni antihistaminik tako što blokira H1 receptor na mastocitima, koji su odgovorni za oslobađanje histamina. Time kvercetin sprječava histamin da se veže za ove receptore i pokreće alergijski odgovor.

### Upale 
Kvercetin potiskuje stvaranje tvari odgovornih za širenje upalnih bolova kod poremećaja poput reumatskog artritisa i kolitisa. Znanstvena studija koja govori tome u prilog, a obavljena na sveučilištu Cornellukazuje na djelovanje kvercetina prilikom stišavanja i ublažavanja upalnih procesa, ova studija je pokazala da Flavonoidi iz soka grejp-futa, sprječavaju stvaranje enzima koji guši kortizon, prirodno protuupalno sredstvo stvoreno vlastitim tjelesnim mehanizmima protiv bolova.

### Srčane bolesti 
Sprovedeno je nekoliko opsežnih istraživanja, a vezano za kvercetin i srčane bolesti. Kvercetin možda ima bolje djelovanje od vitamina E u onesposobljavanju opasnog kolesterola u šteti koju može nanijeti srcu i krvožilnom sustavu. Zaključak tih istraživanja glasi: "Veća konzumirana količina kvercetina u posebnom je srazmjeru s manjom opasnošću od bolesti srca i infarkta.

### Karcinom 
Sprovedeni su pokusi na životinjama i ljudima. Zaključak je da kvercetin usporava razvoj tumora i napredovanje različitih vrsta karcinoma. Kod ljudi zaustavlja rast leukemijskih stanica i usporava razvoj raka dojke. Kvercetin može preventivno djelovati ili liječiti rak debelog crijeva, a možda i raka jednjaka te raka endometrija.

## Reference 
Kategorija:Biomolekule
Kategorija:Kvercetin
Kategorija:Flavonoidni antioksidansi
Kategorija:Eksperimentalni medicinski tretmani
Kosa crta

mini|213x213piksel|Kosa crta
**Kosa crta** je kosi znak interpunkcije. Također je poznat kao 'solidus', kosa crta naprijed i nekoliko drugih historijskih ili tehničkih naziva. Koristi se za predstavljanje podjele i razlomaka, isključivo 'ili' i uključivo 'ili', te kao razdjelnik datuma.

## Historija 
Kose crte se mogu naći u ranom pisanju kao varijanta oblika crtica, okomitih crta itd. Današnja upotreba kose crte koja se razlikuje od takvih drugih znakova potiče od srednjovjekovne evropske virgule (latinski: *virgula* – "grančica"), koja se koristila kao tačka, zarez i cezura (vertikalna crta). Njena upotreba kao zarez postala je posebno raširena u Francuskoj, gdje se koristila i za označavanje nastavka riječi na sljedeći red stranice, smisao koji je kasnije preuzela crtica (-).

## Upotreba 
Kosa crta se koristi u matematici, računarstvu, kao razdvajač u obilježavanju datuma, za obilježavanje broja stranice u dokumentu, u lingvističkoj transkripciji, u obilježavanju adresa, muzici, sportu, poeziji i fikciji.

## Reference 
Kategorija:Interpunkcija
Spisak nosilaca zastave Kirgistana na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Kirgistan.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* Kirgistan na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Kirgistan na Olimpijskim igrama
Kirgistan
Spisak nosilaca zastave Tadžikistana na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Tadžikistan.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* Tadžikistan na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Tadžikistan na Olimpijskim igrama
Tadžikistan
Spisak nosilaca zastave Turkmenistana na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Turkmenistan.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* Turkmenistan na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Turkmenistan na Olimpijskim igrama
Turkmenistan
Spisak nosilaca zastave Afganistana na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Afganistan.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* Afganistan na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Afganistan na Olimpijskim igrama
Afganistan
Spisak nosilaca zastave Uzbekistana na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Uzbekistan.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* Uzbekistan na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Uzbekistan na Olimpijskim igrama
Uzbekistan
Spisak nosilaca zastave Pakistana na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Pakistan.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* Pakistan na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Pakistan na Olimpijskim igrama
Pakistan
Adiafora

**Adiaforon** (množina: **adiafora**; od grčkog ἀδιάφορον (mn. ἀδιάφορα), što znači 'nije različit ili diferenciran' je negacija riječi διαφορά (diafora), 'razlika'.

## U strarogrčkoj filozofiji 
### Kinizam i stoicizam 
U kinizmu, adiafora predstavlja ravnodušnost prema životnim peripetijama kroz asketske prakse koje pomažu da se oslobodimo uticaja – kao što su bogatstvo, slava i moć – koji nemaju nikakvu vrijednost u prirodi. Primjeri uključuju Diogenovu praksu življenja u kinizmu, kao hodanje bosonog zimi i življenje u ćupu.

Slično, stoici razlikuju sve objekte ljudske težnje u tri klase: dobre, loše i adiafora (ravnodušne). Vrlina, mudrost, pravednost, umjerenost i slično nazivaju se dobrima; njihove suprotnosti bile su loše. Osim ovih, postoje mnogi drugi ciljevi i težnje kao što su bogatstvo, slava itd., koji sami po sebi nisu ni dobri ni loši. Stoga se u etici smatra da oni zauzimaju neutralni teritorij i nazivaju se "adiafora". Ta se razlika praktično svodi na isključenje adiafore iz područja morala. U kontekstu stoicizma adiafora se obično prevodi kao "ravnodušnost".

## Reference 
Kategorija:Stoicizam
Emőke Szőcs

**Emőke Szőcs** rođena 20. oktobra 1985. u Miercurea Ciuc u Rumuniji je nekadašnja rumunska i mađarska biatlonka i nordijska skijašica-trkačica.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Emőke Szőcs je nastupila na samo jednim olimpijskim igrama i to na ZOI 2014. Najbolji joj je rezultat 68-o mjesto u utrci na 15 km, kada je sa 10:52.7&nbsp;min zaostatka i šest promašaja bila sporija od bjeloruske biatlonke Darje Domračeve. U štafetnim takmičenjima nije nastupila.

#### Skijaško trčanje 
### Svjetska prvenstva 
#### Biatlon 
### Svjetski kup 
##### Ukupni plasman 
U Svjetskom kupu nije osvajala bodove.

#### Skijaško trčanje 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

Kategorija:Mađarski biatlonci
Kategorija:Rođeni 1985.
Kategorija:Biografije, Miercurea Ciuc
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Mađarski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Rumunski biatlonci
Kategorija:Rumunski skijaši-trkači
Kategorija:Mađarski skijaši-trkači
Halina Guńka

**Halina Guńka** rođena 1. juna 1970. u Rabka-Zdróju, kao Halina Jolanta Nowak je nekadašnja poljska biatlonka i nordijska skijašica-trkačica.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Halina Guńka je samo jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 1998. Jedini joj je rezultat bilo 42-o mjesto u utrci na 7,5 km na igrama u Naganu 1998. godine, kada je sa 2:31.0&nbsp;min i pet promašaja bila sporija od ruske biatlonke Galine Kukljeve. U štafetnim takmičenjima nije nastupila.

#### Skijaško trčanje 
### Svjetska prvenstva 
#### Biatlon 
Na Svjetskim prvenstvima u biatlonu, Guńka je nastupila dva puta u periodu 1995-1997. godine. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 35-o mjesto na SP 1997. u slovačkom Osrbliju u utrci potjere, kada je sa šest promašaja i zaostatkom od 4:51.6&nbsp;min bila sporija od pobjednice Magdalene Forsberg, koja je završila utrku bez promašaja. U ekipnim disciplinama najbolji joj je plasman bilo sedmo mjesto na istom prvenstvu u ekipnoj utrci s Annom Stera-Kustucz, Agatom Suszka i Halinom Pitoń.

#### Skijaško trčanje 
### Svjetski kup 
Prvi nastup Haline Guńke u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1994/95. Na prvom nastupu u austrijskom Bad Gasteinu 8. decembra 1994. osvojila je 28-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km s pet promašaja i zaostatkom od 7:05.6&nbsp;min u odnosu na pobjednicu francusku biatlonku Anne Briand. Najbolji rezultat u pojedinačnim utrkama joj je deseto mjesto u sezoni 1996/97, a u ekipnim utrkama tri peta mjesta u štafeti u sezoni 1994/95. s Annom Stera-Kustucz, Agatom Suszka i Halinom Pitoń.

## Kraj karijere 
## Privatni život 
Udata je za nordijskog skijaša Ryszarda Guńka, s kojim ima dva sina Jana i Kacpera, koji takođe treniraju biatlon.

## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

## Reference 
Kategorija:Poljski biatlonci
Kategorija:Rođeni 1970.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Poljski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biografije, Rabka-Zdrój
Kategorija:Poljski skijaši-trkači
Spisak zemljotresa u Azerbejdžanu

**Spisak zemljotresa u Azerbejdžanu** nalaze se najjači zemljotresi u istoriji teritorije današnjeg Azerbejdžana.

## Spisak 
## Reference 
*
Kategorija:Spiskovi
Eudemonija

**Eudemonija** (grčki: εὐδαιμονία) je grčka riječ koja se doslovno prevodi u stanje 'dobrog duha' a također se prevodi kao 'sreća' ili 'dobrobit'.

U Aristotelovim djelima, eudemonija je bio izraz za najviše ljudsko dobro u starijoj grčkoj tradiciji. Cilj je praktične filozofije - razboritosti, uključujući etiku i političku filozofiju, da razmotri i doživi šta je ovo stanje zaista i kako se može postići. Stoga je to centralni koncept u aristotelovskoj etici i kasnijoj helenističkoj filozofiji, zajedno sa terminima aretē (najčešće prevedenim kao 'vrlina' ili 'izvrsnost') i phronesis ('praktična ili etička mudrost').

## Klasični pogledi na eudemoniju i vrlinu 
### Stoici 
Zenon je vjerovao da je sreća "dobar tok života"; Kleant je sugerisao da je "živio u skladu sa prirodom", a Hrizip je vjerovao da je "živio u skladu sa iskustvom onoga što se dešava po prirodi." Stoička etika je posebno jaka verzija eudemonizma. Prema stoicima, vrlina je neophodna i dovoljna za eudemoniju. (Ova se teza općenito smatra da proizlazi iz Sokrata ranijih Platonovih dijaloga.)

### Sokrat 
Kao i svi drevni etički mislioci, Sokrat je smatrao da sva ljudska bića žele eudemoniju više od svega (vidi Platon, *Izvinjenje* 30b, *Eutidem* 280d–282d, *Meno* 87d–89a). Međutim, Sokrat je usvojio prilično radikalan oblik eudemonizma: čini se da je smatrao da je vrlina neophodna i dovoljna za eudemoniju. Sokrat je uvjeren da su vrline kao što su samokontrola, hrabrost, pravda, pobožnost, mudrost i srodni kvaliteti uma i duše apsolutno presudne ako osoba želi da vodi dobar i sretan (eudemon) život. Vrline garantuju sretan život eudemonije.

## Reference 
Kategorija:Koncepti u starogrčkoj etici
Kategorija:Koncepti u starogrčkoj filozofiji uma
Kategorija:Sreća
Kategorija:Teorije u starogrčkoj filozofiji
Kategorija:Vrline
Kategorija:Etika vrline
Saziv Narodne vlade Bosne i Hercegovine (Atanasije Šola)

**Prva vlada Atanasija Šole** bila je Narodna vlada pokrajine Bosne i Hercegovine. Konstituisana je 3. novembra 1918. i trajala je sve do 31. januara 1919.

## Sastav 
## Također pogledajte 
* Zemaljska vlada
* Bosna i Hercegovina (1918−1924)
* Narodna vlada Bosne i Hercegovine
* Izvršno vijeće Skupštine SR Bosne i Hercegovine

## Reference 
1
Kategorija:1918. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1919. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1918. u Jugoslaviji
Kategorija:1919. u Jugoslaviji
Kategorija:1918. u Austro-Ugarskoj
Kategorija:Austro-Ugarska u Prvom svjetskom ratu
Petra Starčević

**Petra Starčević**, rođena 7. maja 1987. u Rijeci u SR Hrvatskoj, SFRJ (danas Hrvatska) je nekadašnja hrvatska biatlonka. Prva je hrvatska biatlonka koja je nastupila na Olimpijskim igrama. Završila je Pravni fakultet u Zagrebu.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Petra Starčević je samo jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 2006. Najbolji su joj rezultati dva 79-o mjesta: u utrci na 15 km, kada je sa 7:25.5&nbsp;min zaostatka i osam promašaja bila sporija od ruske biatlonke Svjetlane Išmuratove, te tri dana kasnije
u utrci na 7,5 km, kada je sa 5:40.5&nbsp;min zaostatka i dva promašaja bila sporija od francuske biatlonke Florence Baverel-Robert. U štafetnim takmičenjima nije nastupila.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na samo jednom Svjetskom prvenstvu i to naSP 2005.. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 79-o mjesto u utrci na 7,5&nbsp;km, kada je s dva promašaja i zaostatkom od  5:01.2&nbsp;min bila sporija od pobjednice Uschi Disl, koja je završila utrku bez promašaja.

### Svjetski kup 
Prvi nastup u Svjetskom kupu bio je u sezoni 2004/05. Na prvom nastupu u njemačkom Oberhofu 8. januara 2005. osvojila je 78-o mjesto u utrci na 7,5&nbsp;km sa šest promašaja i zaostatkom od  9:17.0&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Lindu Grubben, što joj je ujedno i najbolji rezultat. U štafetnim utrkama nije nastupala.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1987.
Kategorija:Biografije, Rijeka
Kategorija:Hrvatski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Hrvatski olimpijci u biatlonu
Spisak nosilaca zastave Libana na Olimpijskim igrama

Ovo je spisak svih **nosilaca zastave** na Olimpijskim igrama za Liban.

## Nosioci 
## Također pogledajte 
* Liban na Olimpijskim igrama

## Reference 
Kategorija:Liban na Olimpijskim igrama
Liban
Don (regija)

**Don **ili **Donska regija** jest etnokulturna i historijska regija u slivu istoimene rijeke Don, na istočnoevropskoj niziji, u državama Rusiji i Ukrajini. Također je poznata i kao **Donščina** (), **Podonje** (, ) i **Pridonje** ().

Regija se proteže oko 390.000&nbsp;km2 i pokriva dijelove Belgorodske, Volgogradske, Voronješke, Kurske, Lipecke, Orelske, Penzjanske, Rostovske, Rjazanjske, Saratovske, Tambovske i Tulske oblasti, Krasnodarskog i Stavropoljskog kraja i Kalmikije u Rusiji, i Donjecke, Luganske i Harkivske oblasti u Ukrajini. Historijsko sjedište regije je Rostov na Donu.

## Etimologija 
[mini|Karta [Don (rijeka)|rijeke Don.]]Riječ Don možda potiče od avestanske riječi *dānu*- ("rijeka, potok"). Prema Kurganskoj hipotezi, regija kod rijeka Volga i Don bila je domovina Praindoevropljana oko 4.000 godina prije nove ere. Rijeka Don je funkcionisala kao plodna koljevka civilizacije gdje se neolitska kultura zemljoradnika na Bliskom istoku stopila sa kulturom lovaca-sakupljača sibirskih grupa, što je rezultiralo nomadskim stočarstvom Praindoevropljana. Istočnoslavensko pleme Anti naseljavali su Donsku regiju i druga područja južne i srednje Rusije. Područje oko Dona bilo je pod uticajem Bizantijskog Carstva, jer je rijeka bila važna za trgovce iz Bizantije.

## Podjela regije 
[mini|Zastava [Donski kozaci|Donskih kozaka.]]Zbog svoje veličine, Donska regija se većinom dijeli na tri dijela: Gonji, Srednji i Donji Don.

### Gornji Don 
Gornja Donska regija nalazi se na sjevernom dijelu rijeke Don - od izvora do ušća rijeke Voronjež. Glavne pritoke rijeci sa desne strane su: Neprjadva, Krasivaja Meča, Bistraja Sosna, Snova i Devitsa, a sa lijeve: Voronjež. Teritorija Gornjeg Dona nalazi se u Lipeckoj oblast, i u dijelovima Tulske, Orelske, Tambovske i Voronješke oblasti. Teritorija se također nalazi u šumskoj i šumsko-stepskoj zoni.

### Srednji Don 
Srednja Donska regija se proteže od ušća Voronježa do grada Kalač na Donu. Glavne pritoke rijeci sa desne strane su: Potudan, Tihaja Sosna, Crna Kalitva i Bogučar, a sa lijeve strane: Ikorec, Bitjug, Osereda, Tolučejevka, Khoper i Medvedica. Teritorija Srednjeg Dona nalazi se u Voronješkoj oblasti, te u sjevernom dijelu Rostovske i zapadnom dijelu Volgogradske oblasti. Teritorija se također nalazi u stepskoj i šumsko-stepskoj zoni.

### Donji Don 
Donja Donska regija se proteže od grada Kalač na Donu do Azovskog mora. Glavne pritoke rijeci su Severski Donjec (sa desne) i Sal (sa lijeve). Teritorija Donjeg Dona nalazi se u Rostovskoj oblasti. Teritorija se također nalazi u stepskoj zoni.

## Reljef 
Reljef čine uzvišenja (Srednjorusko, Kalačko, Don-Donjecko i Don-Salsko), nizije (Oksko-Donska i Hopjorsko-Buzulukska) i grebeni (Dinskajski i Donjecki). Većina regije nalazi se u stepskoj i lesostepskoj zoni.

## Također pogledajte 
* Don (rijeka)
* Donski kozaci
* Povolgožje
* Kubanjska regija
* Dnjeparska regija
* Slobodna Ukrajina (regija)

## Literatura 
* Dolina Dona: priroda i pejzaži / Ed. F. N. Milkova. - Voronjež: *Central Black Earth Book Publishing House*, 1982.

## Reference 
*
Kategorija:Historijske regije u Rusiji
Kategorija:Historijske regije u Ukrajini