open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stanovništvo Sjedinjenih Američkih Država

Prema procjenama, **Sjedinjene Države** trenutno broje oko 305.682.493 stanovnika. Glavne etničke grupe su bijelci, afrički Amerikanci, hispanci, azijski Amerikanci, i američki starosjedioci.

Većina Amerikanaca su bijelci. Od toga, 23% su porijeklom Nijemci, 16% Irci, 13% Englezi, 6% Italijani, 6% Holanđani, i 7% Slaveni (Uglavnom iz Poljske i Rusije).

Afrički Amerikanci čine oko 13% stanovništva Sjedinjenih Država. Hispanci čine 13,4% stanovništva i dolaze iz raznih zemalja  Centralne i Južne Amerike. Većina su Meksikanci koji čine većinu u nekim saveznim državama na jugozapadu zemlje. Azijski Amerikanci čine 4,2% stanovništva a američki starosjedioci tek 1.5%.

2001. godine većina Amerikanaca (52%) su protestanti, 24,5% katolici, 13,2% ne pripada određenoj vjeri, i 1.3% su jevreji. muslimani i budisti čine manje od 1% ukupnog stanovništva.
mini|desno|200px|Vjerska zastupljenost u SAD

## Također pogledajte 
* Sjedinjene Američke Države
* Abecedni spisak mjesta u SAD-u/A

## Reference 
Kategorija:Sjedinjene Američke Države
Nakib Abdagić

**Nakib Abdagić** (8. novembar 1947 – 3. maj 2008) bio je bosanskohercegovački glumac i dramski pisac. Gimnaziju je završio u Bugojnu, a diplomirao na Filozofskom fakultetu u Sarajevu. Više od deset godina je radio kao glumac u Bosanskom narodnom pozorištu Zenica.

Autor je nekolicine drama: *Hamza Pogorelac, Deratizacija, Balwan City i Mudri Muradif*, od kojih je dakako najznačajnija *Hamza Pogorelac* (najgledanija ratna drama), koja je izvedena 400 puta.

Godine 1993. Nakib Abdagić-Kiban i njegov prijatelj i saborac Ibrahim Ćustić Ibrica sa ovom su dramom obišli mnoge bosanskohercegovačke gradove, među kojima i opkoljeno Sarajevo. Kiban je od prije rata aktivan u literarnoj djelatnosti, pa je objavljivao svoje radove u časopisima bivše Jugoslavije poput *Ježa*, *Oslobođenja* i dr. Neke od svojih radova (pjesme, priče, epigrame, karikature) sabrao je u knjizi *Veži ata đe ti aga kaže*.

Upamćen je i po svojim ulogama u filmovima *Remake* i *Iza granice*, te TV-serijama *Viza za budućnost* i *Crna hronika*.

Sa Almom i Harisom Abdagić održao je brojne izvedbe svog autorskog kabarea Balwan City.

## Također pogledajte 
* Haris Abdagić

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Rođeni 1947.
Kategorija:Umrli 2008.
Kategorija:Biografije, Donji Vakuf
Kategorija:Bosanskohercegovački glumci
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Privreda Sjedinjenih Američkih Država

[mini|200p|desno|Burza dionica [New York (savezna država)|New Yorka]]

**Sjedinjene Američke Države** su trenutno privredno najjača zemlja u svijetu. 2003. godine, ukupan bruto domaći proizvod je iznosio 10,98 milijardi američkih dolara (USD) što iznosi 37 800 USD po glavi satnovnika.

Privreda se odvija po kapitalističkom sistemu, ali postoje i socijalni programi, poput "Medikera" (*Medicare*) i "Medikejda" (*Medicaid*). Ovi programi međutim nisu efikasni u poređenju sa sličnim programima u drugim privredno razvijenim državama.

Valuta Sjedinjenih Američkih Država je Američki Dolar koji isto služi kao valuta u nekim drugim zemljama svijeta, poput Ekvadora. Berzne dionice Sjedinjenih Američkih Država su poznate kao pokazitelji stanja svjetske privrede.

Najveći trgovinski partner Sjedinjenih Država je Kanada. Ostali međunarodni partneri su Meksiko, Evropska Unija, Japan, Indija, i Južna Koreja. Trgovina sa Kinom je također vrlo značajna.

Sjedinjene Države su treća najpopularnija destinacija svjetskih turista, poslje Francuske i Španije.

Kategorija:Sjedinjene Američke Države
Sandžak (čvor)

osmanski turski: ‏سنجاق‎ *Sancak*, „zastava, barjak“

## Geografija 
* Sandžak, kulturno-historijska regija između Srbije i Crne Gore
* Sandžak (Donji Vakuf), naselje u općini Donji Vakuf

## Historija 
* Sandžak (upravna jedinica), upravna jedinica Osmanlijskog Carstva
Mađarski jezik

**Mađarski jezik** službeni je jezik Republike Mađarske, kao i Autonomne Pokrajine Vojvodine te dijelovima Republike Slovenije (okolina mjesta Lendava, u istočnoj Sloveniji). Pored toga, mađarski se govori i u dijelovima Rumunije, Slovačke, Ukrajine, Hrvatske i Austrije, ali u njima ne uživa status službenog jezika. Pripada fino-ugarskoj grupi uralskih jezika. Njime govori 14,5 miliona ljudi. Budući da je mađarski jezik službeni jezik Mađarske, istovremeno je i jedan od službenih jezika Evropske unije.

Mađarski jezik specifičan je po tome što ima veliki broj padeža (lingvisti se ne slažu o tačnom broju, ali smatra se da ih ima barem 24). Imenica *ház* koja znači *kuća* poprima oblik *házból* u značenju *iz kuće*, *házban* u značenju *u kući*, *házba* u značenju *u kuću*, *házról* u značenju *s kuće*, *házon* u značenju *do kuće*, *házra* u značenju *prema kući*, itd.

Kompleksnosti mađarske gramatike doprinosi i činjenica da mađarski ne poznaje glagol *imati*. *Imam* se na mađarskom iskazuje s *nekem van*, što u doslovnom prijevodu znači *na meni je*.

Glagoli se konjugiraju u zavisnosti od toga imaju li komplimentaran objekt ili ne. *Látok* znači *vidim (nešto))*, ali *Látom a könyvet* znači *vidim knjigu*.

Mađarski jezik ima dosta zajedničkih riječi sa bosanskim, a mnogo riječi su i jedan i drugi jezik preuzeli iz turskog jezika. Tako se na mađarskom papuča kaže *papucs*, ključ je *kulcs*, stol je *asztál* itd.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Bosansko-Mađarski on-line rječnik (rjecnik.ba)
* O mađarskom jeziku 


Kategorija:Ugro-finski jezici
Kategorija:Aglutinativni jezici
Kategorija:Mađarska
Frankfurt (čvor)

* Frankfurt na Majni, grad u Njemačkoj (Hessen)
* Frankfurt na Odri, grad u Njemačkoj (Brandenburg)

## Također pogledajte 
* Frankfort (Kentucky)
Bošnjačka književnost

**Bošnjačka književnost** predstavlja književnost Bošnjaka pisanu uglavnom na bosanskom jeziku. Predstavlja književni rad od početka 11. stoljeća od prvih pisanih spomenika i brojnih autora koji su pisali na orijentalnim jezicima, pisaca na bosanskom jeziku i arapskim pismom, sve do autora savremenog doba poput Nedžada Ibrišimovića, Irfana Horozovića, Dževada Karahasana.

## Historija i razvoj 
### Pisani dokumenti  
Najstariji sačuvani pisani oblik s kraja 10. ili početka 11. stoljeća je Humačka ploča iz Humca. Poslije prve faze koja se završava poveljom Kulina bana Dubrovčanima 1189. godine razvijaju se novi oblici pismenog izražavanja, kao povelje, testamenti, darovnice, pisma, zapisi na marginama knjiga i tekstovi uklesani na nadgrobnim biljezima - epitafi.

### Književnost Osmanskog perioda 
Književnost Bošnjaka, u vremenu dok se područje današnje Bosne i Hercegovine nalazilo u sastavu Osmanskog Carstva, od 1463. do 1878, se razvijala u četiri osnovna toka: književnost Bošnjaka na orijentalnim jezicima, Alhamijado književnost, Krajišnička pisma i usmenu književnost.

**Književnost Bošnjaka na orijentalnim jezicima**

#### Krajišnička pisma 
#### Alhamijado književnost 
#### Usmena književnost 
### Period Austro-Ugarske monarhije 
#### Zatišje u književnom stvaralaštvu Bošnjaka (1878-1882) 
#### Doba književnog bosanstva (1883-1897) 
#### Doba književne polarizacije (1894-1905) 
#### Doba vlastitih književnih listova i izdanja 
### Književnost Bošnjaka između dva svjetska rata 
### Književnost Bošnjaka poslije Drugog svjetskog rata 
### Književnost i genocid 
### Postmoderna u bošnjačkoj književnosti 
## Pisci i djela 
## Vanjski linkovi 
## Reference 
Kategorija:Bošnjaci
Likovna umjetnost

[mini|200px|*[Mona Lisa* je najprepoznatljivija slika u zapadnoj umjetnosti.]]
**Likovna umjetnost** (*plastična umjetnost*, *prostorna umjetnost*) je umjetnost koja kao oblik komunikacije koristi *likovni jezik*. Ona je dio opšteg svijeta umjetnosti kojemu pripadaju još: književnost, muzika, ples, gluma, film, itd. Likova umjetnost se razlikuje od drugih umjetnosti po tome što nju doživljavamo prije svega **vizualno** - *gledanjem*.

## Likovni jezik 
[mini|250px|lijevo|[Paul Gauguin, **Portret slikara Vincent van Gogha** kako slika suncokrete.]]
Dok se književnost izražava pomoću riječi, muzika pomoću zvuka, ples pokretom, likovna umjetnost se izražava oblicima (crtom, bojom i volumenom). Oblik – *lik*, otud toj umjetnosti i ime. Imaju i drugi naziv - *plastične umjetnosti* (naglašava opipljivost ovih umjetnosti), a još ih zovu i *prostorne umjetnosti* (čime se naglašava da se likovne umjetnosti izražavaju u prostoru, za razliku npr. muzike koja se izražava u vremenu). Prema tome, gledati u likovnom smislu znači isto što u književnom smislu znači – čitati. A svrha likovne kulture je u tome da upućuje u likovno čitanje slike, kipa ili građevine.

Likovni oblici imaju svoj smisao koji se može pročitati poznavanjem *likovnog jezika*. Strukturu likovnog jezika ne čine slova, riječi, kao u konvencionalnom jeziku, nego likovni elementi: tačka, crta, ploha, površina, volumen, prostor i kompozicija. Kompozicija opet ima svoje elemente po kojima se likovni elementi slažu u skladnu cjelinu.
Likovne umjetnosti prema sredstvima izražavanja dijelimo na: crtež, grafiku i slikarstvo (koje su vezane za plohu) i kiparstvo, arhitekturu i urbanizam (koje su u prostoru).

[mini|250px|[Fotografija kipa **Bacača diska** u Londonskom muzeju.]]
[mini|200px| **[Tadž Mahal** u Indiji, jedna je od najpoznatijih arhitektonskih građevina na svijetu.]]
Likovni jezik se može spoznati dijelom racionalno (umno), a dijelom likovnom intuicijom. Mi možemo govoriti samo o objektivnom i formalnom dijelu - racionalnom, dok drugi dio - iracionalni, subjektivni, pripada svijetu pojedinca.

## Neki poznati bosanskohercegovački umjetnici 
* Spisak likovnih umjetnika iz Bosne i Hercegovine

## Također pogledajte 
* Slikarstvo
* Sfumato

## Vanjski linkovi 
* AHDS Visual Arts - digitalni izvor za likovnu umjetnost
* ArtLex - online rječnik pojmova iz likovne umjetnosti.
* *Art History Timeline*  iz Metropolitan muzeja.
* *"Tačke razlikovanja umjetnosti od zanata"* - esej. (PDF)

Kategorija:Likovna umjetnost
Jasmina Musabegović

**Jasmina Musabegović** (*rođ. Alić*) bila je bosanskohercegovačka i bošnjačka književnica, rođena u Vogošći 1941. U Sarajevu je završila klasičnu gimnaziju i studij južnoslavenskih književnosti i francuskog jezika. Pisala je romane, eseje i bavila se prevođenjem s francuskog jezika. Kako piše Hanifa Kapidžić-Osmanagić, Musabegović je dvjema knjigama, *Snopis* (1980) i *Skretnice* (1986), osvježila bosanskohercegovačku prozu. Romanom *Skretnice* aktualizira životni put Bošnjakinje, sasvim ovdašnje i sasvim poznate žene u prijelomnim vremenima i za pojedinca i za kolektiv. Godine 1994. objavila je roman *Most*. Dugi niz godina u sarajevskoj "Svjetlosti" vrlo je uspješno uređivala biblioteku stranih književnosti.

Preminula je u Sarajevu 7. maja 2023.

## Bibliografija
* Rastko Petrović i njegovo djelo (1976)
* Tajna i smisao književnog djela (1977)
* Žene Bosne i Hercegovine u narodnooslobodilačkoj borbi 1941–1945. godine (1977 kao urednica)
* Snopis (1980)
* Skretnice (1985)
* Most (1994)
* Bošnjačke uspavanke (1996)
* Naličje historije (1999)
* Žene, glasovi (2005)

## Nagrade i priznanja 
* Nagrada za životno djelo dodijeljena na XIX Sajmu knjiga i učila u Sarajevu.
* Roman Skretnice je u uvršten u Preporodovu ediciju *Bošnjačke književnosti u 100 knjiga*.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1941.
Kategorija:Umrli 2023.
Kategorija:Biografije, Vogošća
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Članovi P.E.N. Centra Bosne i Hercegovine
Bosanskohercegovački gradovi po broju stanovnika

U tabeli su hronološki prkazani podaci o broju stanovnika u općinama i gradovima u Bosni i Hercegovini, počevši od Popisa stanovništva u Bosni i Hercegovini 1961. godine. Podaci su zvanični, na osnovu *Statističkog godišnjaka o popisima stanovništva* izdatih u Beogradu 1991-92 godine u Beogradu. Procjene stanovnika su na osnovu *Izvještaja Federalnog zavoda za statistiku Federacije Bosne i Hercegovine*, te *Statističkog godišnjaka Republike Srpske*. Zbog promjena teritorijalne podjele Bosne i Hercegovine, pored općina, koje su promijenile svoj status, bilo ujedinjavanjem u druge općine, ili dijeljenjem na druge općine, promjena je navedena u fusnotama.

## Popis 1961.
## Popis 1971.
## Popis 1981.
## Popis 1991.
## Podaci

**Legenda:**

1 Grad Sarajevo je do 1995. godine bio podijeljen u šest gradskih općina: Centar, Ilidža, Novi Grad, Novo Sarajevo, Stari Grad i Vogošća, te prigradske općine: Hadžići, Ilijaš, Pale i Trnovo; 
2 Grad Sarajevo se od 1995. sastoji od četiri gradske općine: Stari Grad, Centar, Novo Sarajevo i Novi Grad;
3 Općina Trnovo je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Trnovo (FBiH) i Trnovo (RS);
4 Grad Doboj je od 1995. godine podijeljena na tri dijela: Grad Doboj i dvije općine Doboj Jug i Doboj Istok;
5 Općina Skender Vakuf je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Kneževo i Dobretići;
6 Općina Bosanski Šamac je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Bosanski Šamac i Domaljevac-Šamac;
7 Općina Foča je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Foča i Foča-Ustikolina;
8 Općina Gornji Vakuf je od 2001. godine promijenjeno ime u Gornji Vakuf-Uskoplje;
9 Općina Ilidža je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Ilidža i Istočna Ilidža;
10 Općina Drvar je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Drvar i Istočni Drvar;
11 Općina Kupres je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Kupres i Kupres (RS);
12 Općina Bosanska Krupa je od 1995. godine podijeljena na tri općine: Bosanska Krupa, Krupa na Uni i Bužim;
17 Općina Lopare je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Lopare i Čelić;
18 Općina Orašje je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Orašje i Donji Žabar;
19 Općina Ključ je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Ključ i Ribnik;
20 Općina Pale je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Pale i Pale-Prača;
21 Općina Bosanski Novi je od 1995. godine podijeljena na dvije općine: Bosanski Novi i Bosanska Kostajnica;

## Vanjski linkovi 
## Reference 
Kategorija:Geografija Bosne i Hercegovine
Kategorija:Općine Bosne i Hercegovine
*
Keltski jezici

mini|desno|200px|Karta Keltskih naroda
Keltski jezici (/ˈkɛltɪk/, ponekada /ˈsɛltɪk/) su nastali iz proto-keltskog, ili "jednostavnog keltskog"; ogranka veće indo-evropske porodice jezika. Izraz "keltski", da opiše ovu jezičku grupu , je prvi put upotrijebio Edward Lhuyd, 1707.

## Podjela 
Dijele se na
* kontinentalne
** Galski jezik - (Galija, otprilike sadašnja Francuska)
** Keltiberski jezik - (sjeverni dio Pirinejskog poluostrva)

* na ostrvima
** Goidelski (Gaelski) jezici
*** Irski jezik
*** Škotski jezik
*** Manski jezik - (ostrvo Man)
** Britanski jezici
*** Velski jezik
*** Bretonski jezik
*** Kornski jezik - (Kornvol)

## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20120111133616/http://www.mla.org/map_data_states%26mode%3Dlang_tops%26lang_id%3D636
* http://www.abdn.ac.uk/celtic 
* http://www.ethnologue.com/show_family.asp?subid=1164-16
* http://www.summerlands.com/crossroads/celticlanguage/labara1.html
* http://www.breizh.net/icdbl/saozg/Celtic_Languages.pdf
* http://linguistics.stackexchange.com/questions/889/what-is-necessary-to-decide-if-lusitanian-is-a-celtic-language

Kategorija:Jezici
Zuko Džumhur

**Zulfikar Zuko Džumhur**, bio je bosanskohercegovački putopisac, slikar i karikaturista.

## Biografija 
Rođen je u Konjicu 24. septembra 1920. godine. Otac mu je bio Abduselam Džumhur i majka Vasvija rođena Tufo. Osnovnu školu i nižu gimnaziju završio je u Beogradu, gdje mu je otac radio kao imam, a višu gimnaziju u Sarajevu 1939. godine.

## Karijera 
Počeo je studirati pravo, ali je prešao na likovnu akademiju i završio je u klasi Petra Dobrovića. Slikarstvo mu je bila trajna životna strast, a naročito karikatura. Oblikovanje šaljivih likovnih minijatura s vremenom je doveo do savršenstva. Prve crteže objavio je u *Narodnoj armiji* 1947, a od tada sarađuje kao karikaturista i ilustrator za časopisims: Ježu, Borbi, Vetrenjači, Politici, Oslobođenju, reviji Danas, NIN-u kao stalni saradnik i urednik. Objavio je više od 10.000 karikatura. Prva karikatura koja je iz istočnog bloka objavljena 1950. u njemačkom listu *Stern* bila je karikatura Zuke Džumhura.

Napisao je scenarije za više kratkih i tri za igrane filmove. Uradio je 35 scenografija za pozorište. Zaslužan je za populariziranje žanra putopisne reportaže, kada je posljednjih deset godina radio na Radioteleviziji Sarajevo kao pisac scenarija i voditelj serija putopisnih emisija Hodoljublje, koje je snimio zajedno s režiserom Mirzom Idrizovićem. Pisao je scenarije na osnovu kojih je Mirza Idrizović snimao filmove, a njihov zajednički rad dao je doprinos televizijskoj i filmskoj umjetnosti Bosne i Hercegovine. Zajedno sa Momom Kaporom autor je knjige "Zelena čoja Montenegra". Ivo Andrić napisao je predgovor za knjigu Zuke Džumhura "Nekrolog jednoj čaršiji".
Predsjednik SFRJ, Josip Broz Tito, se družio sa Zukom. Zuko se smatra jednim od najvećih boema svoga vremena. Umro je u Herceg Novom, a ukopan je u rodnom Konjicu 29. novembra 1989. godine.

## Bibliografija 
* Nekrolog jednoj čaršiji
* Pisma iz Azije, Mostar, 1973.
* Hodoljublja, Zagreb, 1982.
* Putovanja bijelom lađom, Sarajevo, 1982.
* Pisma iz Afrike i Evrope
* Stogodišnje priče
* Adakale
* Izabrana djela (posthumno), Sarajevo, 1991.
* Putopisi (posthumno; izabrani putopisi u okviru edicije "Bošnjačka književnost u 100 knjiga"), Sarajevo, 1997.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1920.
Kategorija:Umrli 1989.
Kategorija:Biografije, Konjic
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Bosanskohercegovački slikari
Kategorija:Jugoslavenski pisci
Kategorija:Jugoslavenski slikari
Kategorija:Jugoslavenski karikaturisti
Kategorija:Bosanskohercegovački karikaturisti
Kategorija:Jugoslavenski scenaristi
Kategorija:Bosanskohercegovački scenaristi
Kategorija:Jugoslavenski likovni kritičari
Kategorija:Bosanskohercegovački likovni kritičari
Spisak jezičkih porodica

Ovaj spisak uključuje samo porodice primarnih jezika koje su prihvaćene trenutnim akademskim konsenzusom u lingvistici.

## Prirodni jezici 
### Glavne jezične grupe 
#### Grupe Afrike i jugozapadne Azije 
* afroasijski (hamitosemitski) jezici
* nigerokonški jezici
* nilosaharski jezici
* khojsanski jezici

#### Grupe Evrope, sjeverne, zapadne i južne Azije 
* indoevropski jezici
* kavkazski jezici
* altajski jezici
* uralski jezici
* dravidski jezici

#### Grupe istočne i južne Azije i Pacifika 
* sinotibetski jezici
* austroasijski jezici
* austroneski (malajsko-polinezski) jezici
* australijski jezici
* papuanski jezici

#### Grupe Amerike 
* jezici američkih Indiana
* tupijski jezici
* eskimačko-aleutski jezici

#### Predložene jezičke nadgrupe 
* uralsko-altajski jezici
* protopontik
* Nadgrupe, koje bi uključivale indoevropske jezike
** euroasijska
** nostraticki jezik
** protosvjetski jezik

#### Kreolski jezici, pidgin i trgovački jezici 
* Chinook žargon
* havajska kreolština
* haitská kreolština
* kriol
* Tok Pisin

### Izolovani jezici 
### Znakovni jezici 
### Ostali prirodni jezici 
* Ugroženi jezici
* Mrtvi jezici

## Neprirodni jezici 
* izgrađeni jezici
* programski jezici

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Ethnologue

Kategorija:Jezičke porodice
Kategorija:Spiskovi jezika
Dominik Mandić

**Dominik Mandić** (2. decembar 1889 – 23. oktobar 1973) bio je hrvatski historičar i franjevački svećenik.

## Biografija 
U Širokom Brijegu je završio narodnu školu, te pohađa franjevačku gimnaziju, uz osmi i deveti razred koji polaže u Mostaru. U Fribourgu studira teologiju i stiče doktorat iz crkvene historije. Po povratku u Mostar imenovan je vjeroučiteljem u mostarskoj državnoj gimnaziji, te izabran za starješinu Hercegovačke franjevačke provincije; pozvan za profesora u Rim, na molbu vlastite Provincije prihvata upravljanje velike klasične gimnazije na Širokom Brijegu. Godine 1939. izabran je u centralnu upravu Franjevačkog reda u Rimu, u svojstvu predstavnika svih franjevačkih provincija u slavenskim zemljama i generalnog ekonoma Reda.

U Rimu je dočekao ratnu 1941. Zauzimao se u crkvenim krugovima protiv progona Srba, Roma i Židova, potaknut ponajviše kršćansko-humanističkim stavom, kao što je i tražio da se odustane od masovne retorzije nad srpskim stanovništvom nakon četničkih zlodjela u okolini Mostara u aprilu 1941. Njegovim doprinosom osnovana je hrvatska štamparija u izbjegličkom logoru Fermo, u kojoj su se štampale novine i knjige za hrvatske izbjeglice. Godine 1952. seli u Chicago, preuzevši starješinstvo hercegovačkih franjevaca u sjevernoj Americi. U Chicagu se, sve do smrti, posvećuje duhovnom i naučnom radu.

Kao glavni ekonom organizovao je pranje ustaškog novca i pomagao ratne zločince koji su koristili liniju pacova za bijeg u južnoameričke države. Ostali svećenici uključeni bili su: Krunoslav Draganović, Dragutin Kamber, Vilim Cecelja (sa sjedištem u Austriji) i Karlo Petranović (sa sjedištem u Genovi).

## Historijski rad 
Najveći je dio Mandićevog historijskog opusa nastao u inostranstvu, prvenstveno u SAD.

Mandić je bio historičar starog kova, i nije uključio u svoj repertoar prikaza tema moderni multidisciplinarni pristup (arheologija, historija umjetnosti, paleografija, historijska lingvistika, demografska i privredna strujanja, kulturološka istraživanja), pa stoga njegovo djelo pripada kategoriji starije hrvatske historiografije, poput Vjekoslava Klaića ili Ferde Šišića. Mandićev nekritički pristup prema dvosmislenim starijim izvorima poput "De Administrando Imperio" Konstantina Porfirogeneta i Ljetopisa popa Dukljanina, Orbinijevi spisa, kao i  problematične tekstove poput "*Pacte convente*", učinili su dio njegovog opusa zastarjelim ili nepouzdanim.

Mandić je tokom 1960-ih polemizirao s Nadom Klaić.

## Djela 
* "Rasprave i prilozi iz stare hrvatske povijesti",
* "Hrvati i Srbi, dva stara različita naroda",
* "Bogumilska crkva bosanskih krstjana",
* "Crvena Hrvatska",
* "Državna i vjerska pripadnost sredovječne BiH",
* "Etnička historija BiH".
* Naklada ZIRAL izdala je sabrana djela Dominika Mandića

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1889.
Kategorija:Umrli 1973.
Kategorija:Biografije, Široki Brijeg
Kategorija:Historiografija srednjovjekovne Bosne
Boris Tadić

**Boris Tadić** (Sarajevo, 15. januar 1958), srbijanski političar i bivši predsjednik Srbije, te nekadašnji čelnik Demokratske stranke.

## Biografija 
Rođen je 1958. godine u Sarajevu. Osnovnu i srednju školu završio je u Beogradu. Diplomirao je socijalnu psihologiju na Univerzitetu u Beogradu. Bio je profesor psihologije u I beogradskoj Gimnaziji.

Osnovao je i bio prvi direktor Centra za razvoj demokratije i političke vještine.

Tadić je član Demokratske stranke od 1990. Za predsjednika stranke izabran je 23. februara 2004., godinu dana nakon ubistva Zorana Đinđića.

Kao ministar telekomunikacija u Vladi Savezne Republike Jugoslavije izabran je 2000.godine. A 17. marta 2003. godine izabran je za ministra odbrane tadašnje Državne zajednice Srbija i Crne Gora.

Pobjedio je u drugom krugu predsjedničkih izbora zamjenika predsjednika Srpske radikalne stranke Tomislava Nikolića, 27. juna 2004. godine, sa 53% osvojenih glasova. Na mjestu predsjednika Srbije zamijenio je tadašnjeg v.d. Predraga Markovića. 2008. godine je ponovo izabran za predsjednika Srbije.

Tadić govori engleski i francuski jezik. Oženjen je i otac je dvoje djece.

## Nagrade i odlikovanja 
* 20x20piksel Orden Republike Srpske na lenti (2012)

## Vanjski linkovi
Kategorija:Rođeni 1958.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Srbijanski političari
Kategorija:Predsjednici Srbije
Kategorija:Političari iz Sarajeva
Jezici Bosne i Hercegovine

**Jezici Bosne i Hercegovine** je pojam koji pokriva sve jezike koji se koriste na tlu Bosne i Hercegovine. Bosna i Hercegovina je trojezična država gdje većina stanovništva govori jedan od tri službena jezika. Manjine koje žive u Bosni i Hercegovini koriste se svojim jezicima u međusobnoj komunikaciji.

## Službeni jezici 
Na teritoriji Bosne i Hercegovine službeni jezici su bosanski, hrvatski i srpski. Sva tri jezika su međusobno razumljiva i veoma slična, s obzirom na to da su zasnovani na istom (štokavskom) dijalektu. Službena pisma Bosne i Hercegovine su latinica i ćirilica. U FBiH nazivi jezika su "bosanski, hrvatski i srpski", dok su u RS-u ti nazivi "*jezik srpskog, jezik bošnjačkog i jezik hrvatskog naroda*". Bosanski i srpski jezik koriste i ćirilicu i latinicu, dok hrvatski jezik upotrebljava samo latinicu.

### Bosanski jezik 
Bosanski jezik je maternji jezik Bošnjaka i jedan od tri službena jezika BiH. Osim u Bosni i Hercegovini, ovim jezikom se govori i u Sandžaku, Srbiji, Crnoj Gori, Kosovu, Makedoniji i u bošnjačkoj dijaspori. Prema popisu iz 2013. godine, u Bosni i Hercegovini 1.866.585 stanovnika govori bosanski kao maternji jezik, što je 52,9% udjela u ukupnom stanovništvu, što ga čini većinskim jezikom Bosne i Hercegovine.

### Hrvatski jezik 
Hrvatski jezik je maternji jezik Hrvata i jedan od tri službena jezika BiH. Osim u Bosni i Hercegovini, ovim jezikom se govori u Hrvatskoj, Vojvodini, Sloveniji, Crnoj Gori i dijelovima Mađarske. Prema popisu iz 2013. godine, u Bosni i Hercegovini 515.481 stanovnika govori hrvatski kao maternji jezik, što je 14,5% udjela u ukupnom stanovništvu.

### Srpski jezik 
Srpski jezik je maternji jezik Srba i jedan od tri službena jezika BiH. Osim u Bosni i Hercegovini, ovim jezikom se govori u Srbiji, Hrvatskoj, Crnoj Gori i okolnim regijama. Prema popisu iz 2013. godine, u Bosni i Hercegovini 1.086.027 stanovnika govori srpski kao maternji jezik, što je 30,8% udjela u ukupnom stanovništvu.

## Ostali jezici 
Manjine u Bosni i Hercegovini, Romi, Albanci i Makedonci pričaju romski, albanski i makedonski, respektivno. Od stranih jezika koriste se engleski, njemački i francuski, ali je engleski u najčešćoj upotrebi.

## Također pogledajte 
* Bosna i Hercegovina

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Bosanski jezik
Kategorija:Srpski jezik
Kategorija:Hrvatski jezik
Kategorija:Bosanskohercegovačka kultura
Kategorija:Jezici u Bosni i Hercegovini
1200.

Godina **1200** (**MCC**) bila je prestupna godina koja počinje u subotu  u julijanskom kalendaru.
mini|Istočna polulopta u 1200.
## Događaji 
## 1200. u temama 
## Rođeni 
## Umrli 
## Reference 
## Vanjski linkovi
11. vijek

mini|300px|Istočna hemisfera u ranoj polovini 11. vijeka.
mini|300px|Istočna hemisfera na kraju 11. vijeka.
**11. vijek** je period od 1001. godine (predstavljen rimskim brojevima MI) do 1100. godine (MC) po julijanskom kalendaru, i 1. vijek 2. milenija.

U historiji Evrope ovaj period se smatra ranim dijelom visokog srednjeg vijeka. Nakon kratkog uspona, došlo je do naglog opadanja vizantijske moći i porasta normanske dominacije nad većim dijelom Evrope, zajedno sa istaknutom ulogom u Evropi posebno utjecajnih papa. Kršćanski svijet je u ovom vijeku doživjelo formalni raskol koji se razvijao tokom prethodnih vijekova između latinskog zapada i vizantijskog istoka, uzrokujući rascjep u njegove dvije najveće denominacije do danas: rimokatolicizam i istočno pravoslavlje.

Obilježen je naglim padom Bizantije, i rastom Normanske dominacije nad većim dijelom Evrope.

## Glavni događaji i razvoji 
* 1066. - Normani pod vojvodom Williamom osvajaju Englesku.
* 1096. - Počinje prvi križarski rat.
* 1097. - Bitka na Gvozdu u kojoj gine Petar Svačić, posljednji hrvatski narodni vladar.

## Reference 
Kategorija:2. milenij
Etničke grupe u Bosni i Hercegovini

[mini|496x496piksel|Gustoća naseljenosti i etnička distribucija Bosne i Hercegovine ([Popis stanovništva u Bosni i Hercegovini 2013.|Popis stanovništva 2013).]]
Narodi koji danas obitavaju u Bosni i Hercegovini kao konstitutivni su Bošnjaci, Srbi i Hrvati te i druge manjine. Sam je proces njihove nacionalne kristalizacije bio mukotrpan i dugotrajan.

Najčešće spominjano ime za stanovnike "zemljice Bosne", koja se u početku (7-10. vijek) protezala u lašvansko-lepeničko-vrhbosanskoj regiji je bilo Bošnjani. U popularnoj literaturi često upotrebljavan naziv "Bosanci" je tokom historije prošao mnoge promjene. Izvorno ime "Bošnjanin" (u latinskim izvorima: jednina "Bosnensis") prvobitno označava jedino pripadnika srednjovjekovne bosanske političke jedinice. U počecima osmanlijske vladavine, "Bošnjak" (turcizirano historijski "Bošnjanin") ime je za podanika kršćanske vjeroispovijesti, dok se izraz "Bosnalu" (Bosanac) odnosio na islamizirano domaće stanovništvo. Potom, za ustaljene osmanlijske vlasti, riječ "Bošnjak" označavala je svakog pripadnika zemlje Bosne ("Bošnjak-milleti"), pa i izraz "Bošnjak-kavmi" znači samo bošnjački narod, za što je prikladniji bio naziv "Bošnjak-taifesi", koji se sreće kao odrednica za stanovnika Bosne u narodnom ili "plemenskom" značenju. No, to je bila samo jedna od oznaka koju je vlast teokratske imperije koristila u svom birokratskom aparatu, samom je duhu Osmanlijskog Carstva bila strana bilo kakva ideja o nacionalnom okupljanju ijednog dijela prostrane imperije, a kamoli i sama pomisao da bi muslimani i kršćani neke vojno-političke jedinice tvorili ikakvu nadkonfesionalnu zajednicu.

Već u razdoblju sistematske islamizacije od 15. do 18. vijeka postoji prepoznatljiva diferencijacija u znaku trojnog sastava na vjersko-narodnoj osnovi. Sami su pak narodi koji nastanjuju BiH za sebe upotrebljavali različite nazive: od "Bošnjak" u cijelom spektru značenja, s težištem na teritorijalno-zemaljskoj oznaci, preko niza lokalnih i konfesionalnih imena, do modernih nacionalnih. Kod Srba i Hrvata u Bosni i Hercegovini su u 19. vijeku definitivno nadvladala nacionalna imena njihovih sunarodnjaka po vjeri iz susjednih zemalja, potisnuvši starije konfesionalne i regionalne odrednice. Kod muslimanskog stanovništva, situacija je bila kompleksnija, pa je uz razna politikom uzrokovana zastajanja, ime "Bošnjak" konačno afirmirano u posljednjoj deceniji 20. vijeka.

Sama je problematika interpretacije historijskih činjenica i "činjenica" složena pojava, često upotrebljavana u službi nacionalnih ideologija i podložna kritici zbog najčešće jednostrane historijske optike posmatrača i sudionika.

*Bošnjaci
*Hrvati
*Srbi
*Jevreji
*Ukrajinci
*Romi
*Rusini
*Slovenci
*Turci
*Albanci

## Također pogledajte 
* Rat u Bosni i Hercegovini
* Daytonski mirovni sporazum
* Etničko čišćenje
* Historija Bosne i Hercegovine
* Srpskohrvatski jezik
* Popis stanovništva u Bosni i Hercegovini 1953.

## Vanjski linkovi 
* http://www.ccbh.ba/public/down/USTAV_BOSNE_I_HERCEGOVINE_bos.pdf 

*
Srbi

**Srbi** su južnoslavenski narod koji pretežno živi na Balkanu i Panonskoj niziji.  U Srbiji čine oko 83,3% stanovništva, u Bosni i Hercegovini oko 30,77%, a u Crnoj Gori 28,73%. Navedene države imaju najveću koncentrciju srpskog stanovništva. Manji broj Srba živi u Hrvatskoj, Makedoniji, Sloveniji, Rumuniji, Albaniji i Mađarskoj, kao i u raznim zemljama u dijaspori.

Srbi su većinom pravoslavne vjeroispovjesti, većina ih govori srpskim jezikom koji pripada južnoslavenskoj grupi slavenskih jezika.

## Etimologija 
Naziv Srbi potiče od staroslavenskog oblika **sъrbъ*. U srednjovjekovnim grčkim spisima spominje se kao Σέρβιοι, Σέρβλοι, a u starim srpskim spisima kao srъbinъ, srъblinъ. Naziv se očuvao u imenu oblasti Zribia (Majsen) koja se pominje kod Kosmasa. Kod Konstantina VII Porfirogenita naziv Σέρβιοι se odnosi na jedno južnoslavensko pleme. Oblik **sъrbъ* se dovodi u vezu sa ruskim izrazom *пасерб* (posinak), sa ukrajinskim *прісербіті* (pridružiti se, priključiti se), sa staroindijskim sarbh- (tući, seći, ubiti), sa latinskim *sero* (sastavljati) i sa grčkim *ειρω* (nizati).

## Jezik 
Srbi govore srpskim jezikom. Srpski jezik je službeni jezik Srbije i jedan od tri službena jezika Bosne i Hercegovine te jedan od dva službena jezike sporne teritorije djelimično priznatog Kosova.

## Poznati Srbi 
Srbi su igrali zapaženu ulogu u razvoju umjetnosti i nauke. Grupu zapaženih srpskih intelektualaca uključuju naučnici Nikola Tesla, Mihajlo Pupin, Pavle Savić, Milutin Milanković, Mileva Marić (matematičarka i prva žena Alberta Einsteina), književnici Miloš Crnjanski, Đura Jakšić i drugi.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*
Kategorija:Etničke grupe Slovenije
Kategorija:Etničke grupe Sjeverne Makedonije
Kategorija:Etničke grupe Hrvatske
Kategorija:Etničke grupe Crne Gore
Kategorija:Etničke grupe Srbije
Kategorija:Etničke grupe u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Etničke grupe SFRJ
Kategorija:Južni Slaveni
Kategorija:Konstitutivni narodi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Etničke grupe Kosova
Kategorija:Slavenski narodi
Veselko Koroman

**Veselko Koroman** je jedan od najznačajnih savremenih hrvatskih pjesnika i jedan od najznačajnih savremenih pjesnika na tlu Bosne i Hercegovine. Rođen je 1934. godine u Radišićima kod Ljubuškog. Većinu Koromanovog književnog rada obuhvata poezija ali piše i eseje, i književnu kritiku.

## Bibliografija 
Objavio je sljedeće knjige pjesama:

**Grad prema sjeveru* (1957.)
**Crne naranče* (1965.)
**Knjiga svanuća* (1967.)
**Svjetiljka od trnja* (1971.)
**Sjaj i rane* (1975.)
**Na tom svijetu* (1977.)
**Jezik na pašnjaku* (1984.)
**Mihovil*, roman

## Reference 
Kategorija:Hrvatski pjesnici
Kategorija:Rođeni 1943.
Kategorija:Biografije, Ljubuški
Kategorija:Članovi ANUBiH
Kategorija:Članovi HAZU
Kategorija:Članovi P.E.N. Centra Bosne i Hercegovine
Kategorija:Živi ljudi
Vrbica (Livno)

**Vrbica** je naseljeno mjesto u gradu Livnu, Bosna i Hercegovina.

## Stanovništvo 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt grada Livna
Kiselinsko-bazna neravnoteža

**Kiselinsko-bazna neravnoteža** je poremećaj uobičajene ravnoteže kiselina i baza u ljudskom organizmu koji uzrokuje da pH vrijednost krvne plazme odskače izvan normalnog raspona (7,35 do 7,45). Kod fetusa, normalni raspon pH vrijednosti se razlikuje na osnovu čega se uzorkuju umbilikalni sudovi (kod umbilikalne (pupčane) vene normalna pH je 7,25 do 7,45, dok je kod umbilikalne arterije pH je od 7,18 do 7,38). Neravnoteža može postojati u različitim aspektima i nivoa izraženosti, a neki mogu biti i opasni po život.

## Klasifikacija
desno|thumb|180px|Davenportov dijagram grafički ilustrira kiselinsko-baznu neravnotežu.
Višak kiseline naziva se acidoza ili acidemija dok se višak baze naziva alkaloza ili alkalemija. Procesi koji uzrokuju neravnotežu klasificiraju se na osnovu uzroka poremećaja (respiratorni ili metabolički) i promjene (rasta ili pada) pH vrijednosti (acidoza ili alkaloza).

### Razni poremećaji 
Prisustvo samo jednog od gore navedenih poremećaja naziva se *jednostavna* kiselinsko-bazna neravnoteža. U *miješanim* poremećajima dolazi do dva ili više poremećaja u isto vrijeme. Miješani poremećaji imaju istovremeno osobine i acidoze i alkoze, koje djelimično kontraindiciraju jedna drugoj, a mogu se javiti i dva različita stanja koji na isti način utječu na pH vrijednost (istovremeno oba podižu ili snižavaju pH). Fraza "mješana acidoza", naprimjer, odnosi se na metaboličku acidozu koja se istovremeno javlja sa respiratornom acidozom. Moguća je bilo kombinacija, osim da se jave istovremeno respiratorna acidoza i respiratorna alkaloza, što bi značilo da osoba ne može disati prebrzo i istovremeno presporo.

## Reference 
Kategorija:Poremećaji metabolizma
Kategorija:Acido–bazna fiziologija
Vlasi

mini|350p|desno|Mapa područja gdje žive Vlasi.
**Vlasi** su romanizirani narodi jugoistočne Evrope. Glavne grupe Vlaha su Rumuni, Moldavci, Aromuni, Vlasi Srbije, Meglenski Vlasi, i Istarski Vlasi. Vlasi su potomci rimskih kolonista ili domaćih antičkih naroda poput Ilira i Tračana. Sama riječ je germansko-slavenskog porijekla i znači "Rimljani". Na njihovim jezicima riječ za svoje narode je obično varijacija riječi *Romanus*. Vlasi su u glavnom pravoslavci.

**Dakoromani** (Dakoromanski jezik)

*Bugarska - 20.000
*Mađarska - 70.000
*Moldavija - 2.800.000
*Rumunija - 16.900.000
*Slovačka - 90.000
*Srbija - 35.000
*Ukrajina - 400.000

**Aromuni** (Aromunski jezik)

*Albanija - 10.000-40.000
*Bugarska - ???
*Grčka - ???
*Makedonija - 10.000
*Rumunija - 50.000

**Srbo-Vlasi** (Vlaški jezik)

*Srbija - 40.054
*Bugarska - 10.500

**Meglenski vlasi** (Megleno-romanski jezik)

*Grčka - 20.000

**Istarski vlasi** (Istro-romanski jezik)

*Hrvatska - 1.200

Kategorija:Romanski narodi
Religija

mini|Simboli različitih religija
**Religija** je niz društveno-kulturnih sistema, uključujući određena ponašanja i prakse, moral, vjerovanja, Svjetonazor, tekstove, posvećena mjesta, proročanstva, etiku ili organizacije, koji općenito povezuju čovječanstvo s natprirodnim, transcendentalnim i duhovnim elementima— iako ne postoji konsenzus naučnika oko toga šta tačno čini religiju. i natprirodnog bića ili bića. iako gotovo sve imaju regionalno zasnovane, relativno male sljedbenike. Četiri religije – kršćanstvo, islam, hinduizam i budizam – čine preko 77% svjetske populacije, a 92% svijeta ili slijedi jednu od te četiri religije ili se identificira kao nereligiozne,[10] što znači da preostalih 9.000+ vjera čine samo 8% stanovništva zajedno. Religiozno nepovezana demografska grupa uključuje one koji se ne identificiraju ni s jednom određenom religijom, ateiste i agnostike, iako mnogi u demografskoj skupini još uvijek imaju različita vjerska uvjerenja.

Mnoge svjetske religije su također organizirane religije, najdefinitivnije uključujući abrahamske religije kršćanstvo, islam i judaizam, dok su druge vjerojatno manje, posebno narodne religije, autohtone religije i neke istočnjačke religije. Jedan dio svjetske populacije su pripadnici novih vjerskih pokreta. Naučnici su ukazali da globalna religioznost može biti u porastu zbog religioznih zemalja koje imaju generalno više stope nataliteta.

Studij religije obuhvata širok spektar akademskih disciplina, uključujući teologiju, filozofiju religije, komparativnu religiju i društvene nauke. Teorija religije nudi različita objašnjenja za njeno porijeklo i djelovanje, uključujući ontološke osnove religijskog bića i vjerovanja.[14]

U današnje vrijeme religija je sistematizirana na:
* primitivne religije: animizam i supernaturalizam
* svjetske religije: teizmi i sistemi apstraktnih vjerovanja (taoizam, budizam).

## Demografska klasifikacija 
Pet najvećih vjerskih grupa prema svjetskoj populaciji, za koje se procjenjuje da čine 5,8 milijardi ljudi i 84% stanovništva, su kršćanstvo, islam, budizam, hinduizam (s relativnim brojevima za budizam i hinduizam koji zavise od stepena sinkretizma) i tradicionalne narodne religije.

 u ružičastom, indijske u žutom.]]

Globalna anketa iz 2012. provedena je u 57 zemalja i objavila da se 59% svjetske populacije izjasnilo kao religiozno, 23% kao nereligiozno, 13% kao uvjereni ateisti, te da je identifikacija kao religiozne za 9% smanjena u poređenju sa prosjekom iz 2005 provedenim u 39 zemalja. Naknadna anketa iz 2015. pokazala je da se 63% svijeta identificiralo kao religiozno, 22% kao nereligiozno, a 11% kao uvjereni ateisti. U prosjeku, žene su religioznije od muškaraca. Neki ljudi slijede više religija ili više religijskih principa u isto vrijeme, bez obzira na to da li religijski principi koje slijede tradicionalno dopuštaju sinkretizam. Predviđeno je da će broj nepovezanih populacija opasti, čak i kada se uzme u obzir stope isključenosti, zbog razlika u natalitetu.

Naučnici su ukazali na to da globalna religioznost može biti u porastu zbog religioznih zemalja koje općenito imaju viši natalitet.

## Također pogledajte 
* Hram

## Reference 
*
16. vijek

[mini|300x300piksel|[Karta svijeta Italijana Ameriga Vespuccija (od čijeg je imena nastala riječ *Amerika*) i Belgijanca Gerardusa Mercatora prikazuje (osim klasičnih kontinenata Evrope, Afrike i Azije ) Ameriku kao *Ameriku, Indiju Nova, Novu Gvineju i druga ostrva. jugoistočne Azije, kao i hipotetički arktički kontinent i još neodređena* Terra Australis*.*]]
**16. vijek** je počeo julijanskom 1501. (predstavljeno rimskim brojevima MDI) i završio se ili julijanskom ili gregorijanskom 1600. godinom (MDC), ovisno o korištenom računanju (gregorijanski kalendar je uveo 10 dana u oktobru 1582.).

16. stoljeće historičari smatraju vijekom u kojem je došlo do uspona zapadne civilizacije.

Renesansa u Italiji i Evropi dovela je do pojave značajnih umjetnika, autora i naučnika i dovela do osnivanja važnih predmeta koji uključuju računovodstvo i političke nauke. Kopernik je predložio heliocentrični univerzum, koji je naišao na snažan otpor, a Tycho Brahe je opovrgao teoriju o nebeskim sferama opservacijskim mjerenjem pojave supernove Mliječnog puta 1572. godine. Ovi događaji su direktno doveli u pitanje dugo držanu ideju o nepromjenjivom svemiru koju su podržavali Ptolemej i Aristotel i doveli do velikih revolucija u astronomiji i nauci. Galileo Galilei je postao šampion novih nauka, izumio je prvi termometar i dao značajan doprinos u oblastima fizike i astronomije, postavši glavna figura u naučnoj revoluciji u Evropi.
[mini|*[Mona Lisa|Mona Liza*, Leonardo da Vinči, , jedna od najpoznatijih svjetskih slika|lijevo|251x251piksel]]
[mini|[Ferdinand Magellan|Ferdinand Magelan predvodio je prvu ekspediciju koja je oplovila globus 1519-1522.|230x230piksel]]

## Događaji 
* 1517 – Martin Luther objavljuje 95 teza čime započinje protestantska reformacija.
* 1571 – Bitka kod Lepanta.
* 1588 – Pokušaj Španske armade da zauzme Englesku završava katastrofom.

## Izumi 
* 1590 – Mikroskop  (Zacharias Janssen)

## Ličnosti 
* Michelangelo, italijanski slikar i kipar (1475–1564)
* William Shakespeare, engleski pisac (1564–1616)
* Karlo V, car Svetog rimskog carstva. Ujedno je bio i kralj Španije, vladar Novog svijeta, Holandije i Italije.
* Elizabeta I, engleska kraljica
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:2. milenij
17. vijek

**17. vijek** je trajao od 1. januara 1601. (predstavljeno rimskim brojevima MDCI), do 31. decembra 1700. (MDCC).

Spada u rani moderni period Evrope i na tom kontinentu (čiji je uticaj na svijet bio sve veći) karakteriše ga Barokni kulturni pokret, drugi dio španskog zlatnog doba, holandsko zlatno doba, francuski *Grand Siècleom* je dominirao Luj XIV, naučna revolucija, prva svjetska javna kompanija i megakorporacija poznata kao Holandska istočnoindijska kompanija, a prema nekim historičarima i Opća kriza.
[mini|316x316piksel| Prizor na ledu, [Nizozemska Republika|Holandska republika, prva polovina 17. vijeka]]
## Događaji 
* Tridesetogodišnji rat u Evropi (1618–1648).
* 1648 – Westfalski mir kojim su uspostavljeni temelji međunarodnog prava u tadašnjoj Evropi.
* 1642–1660 – Engleska revolucija.
* 1683–1699 – Veliki bečki rat.
* 1688 – Slavna revolucija u Engleskoj u kojoj je svrgnut apsolutistički katolički kralj James II i uspostavljena ustavna monarhija.
* 1692 – Suđenje vješticama u Salemu
* U Kini na vlast dolazi mandžurska dinastija Qing.
* Razvija se piratstvo na svjetskim morima, ponajviše na Karibima.

## Izumi 
* 1608 – Teleskop (Hans Lippershey)
* 1642 – Mehanički računar (Blaise Pascal)
* 1676 – Brzina svjetlosti (Ole Rømer)
* 1687 – Newtonovi zakoni kretanja (Isaac Newton)

## Ličnosti 
### Filozofija 
* Baruch Spinoza, holandski filozof, jedan od najvećih racionalista filozofije sedamnaestog vijeka, često nazivan i osnivačem modernog biblijskog kriticizma.
* John Locke, engleski filozof i empirista, glavni engleski predstavnik empirizma i osnivač spoznajne teorije
* René Descartes, francuski matematičar i filozof, poznat po koordinatnom sistemu i po tome što je dao temelje modernoj geometriji (analitičkoj geometriji).

### Politika 
## Reference 
Kategorija:2. milenij
1831.

## Događaji 
* Pavao Štoos napisao je elegiju 'kip slobode vu početka 1831'
* 29. mart - Dan Velikog bosanskog ustanka. Gradaščević se uputio prema Travniku s nekih 4.000 ljudi.

## 1831. u temama 
## Rođeni 
* 13. juni - James Clerk Maxwell, škotski fizičar
* 19. novembar - James A. Garfield, američki političar i predsjednik

## Umrli 
* 14. novembar - George Wilhelm Friedrich Hegel, njemački filozof

## Reference 
## Vanjski linkovi
Berlinski kongres

desno|300p|mini|Crtež Berlinskog kongresa
**Berlinski kongres** organizirao je Otto von Bismarck 1878. da bi se izmijenio Sanstefanski sporazum. Učesnici kongresa predložili su i ratificirali Berlinski sporazum.

Poslije pobjede nad Osmanskim Carstvom Rusija je krivotvorila izvorni sporazum da bi napravila veliko autonomno bugarsko područje pod vlašću Istanbula, ali očito pod utjecajem Moskve. Ostale velike sile, naročito Ujedinjeno Kraljevstvo, nisu mogle to prihvatiti i smatrale su to narušavanjem ravnoteže moći. Na kongresu su prisustvovali Ujedinjeno Kraljevstvo, Austro-Ugarska, Francuska, Njemačka, Italija, Rusija i Osmansko Carstvo. Srbija i Crna Gora na ovom kongresu dobile su nezavisnost poslije višestoljetne okupacije, dok je Bosna i Hercegovina došla pod Austro-Ugarsku upravu.

Kategorija:Historija Evrope
Kategorija:1878.
Kategorija:Berlin
Kategorija:Diplomatske konferencije
Ahmet Ibukić

**Ahmet Ibukić-Ami**, rođen u Bihaću 1957. godine, je bosanskohercegovački akademski slikar. Član je ULUBiH-a od 1987. godine. Završio je Školu primijenjenih umjetnosti, te Akademiju likovnih umjetnosti u Sarajevu na odsjeku slikarstva, u klasi profesora Milivoja Unkovića.

Živi u Bihaću, gdje je zaposlen kao kustos u Regionalnom muzeju Pounja, te angažovan na Pedagoškom fakultetu u Bihaću kao profesor likovne kulture s metodikom pri Univerzitetu Bihać.

Izlagao je na više samostalnih i grupnih izložbi u zemlji i inostranstvu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* www.ibukic.com/biografija.htm
* www.centar-duga.info/katalog_08_sa.pdf
* www.uluusk.ba/ahmet_ibukic.html

Kategorija:Rođeni 1957.
Ibukić,Ahmet
Ibukić,Ahmet
Banovine Kraljevine Jugoslavije

desno|300p|Banovine kraljevine Jugoslavije.
Od 1929. godine kraljevina Jugoslavija je bila podijeljena u devet banovina. Granice su namjerno bile drukčije od etničkih granica. Glavni grad kraljevine Jugoslavije, Beograd, nije pripadao nijednoj banovini. 1939. godine, kao rezultat sporazuma Cvetković - Maček spajanjem Savske i Primorske banovine stvorena je Banovina Hrvatska.

* Dravska banovina (Ljubljana)
* Savska banovina (Zagreb)
* Vrbaska banovina (Banja Luka)
* Primorska banovina (Split)
* Drinska banovina (Sarajevo)
* Zetska banovina (Cetinje)
* Dunavska banovina (Novi Sad)
* Moravska banovina (Niš)
* Vardarska banovina (Skopje)

## Također pogledajte 
* Kraljevina Jugoslavija

## Reference 
## Vanjski linkovi 

Kategorija:Administrativna podjela Jugoslavije
Ban Stjepan

**Ban Stjepan** **Kulinić** je treći poznati vladar samostalne bosanske države. Bio je sin bana Kulina i, najvjerovatnije, njegove supruge, banice Vojslave. Aktivno je učestvovao u događanjima vezanim za papinu istragu religije Kulina i Vojslave.

Smrću oca i dolaskom na bansko prijestolje, okreće se od politike svoga oca i postaje vjeran ugarskom kralju. Zbog svega toga njegova popularnost u Bosni je naglo opala i tokom cijelog perioda vlasti bio je nepopularan vladar. Ovakvom statusu pridonijeti će i činjenica da se odrekao učenja Crkve bosanske i prihvatio katoličanstvo kao svoju religiju.

U periodu njegove vladavine učenje Crkve bosanske ne samo da se proširilo na kompletan prostor srednjovjekovne Bosne, nego je duboko zahvatilo i prostor južne Ugarske (današnja Hrvatska), pa čak i dijelove sjeverne Italije i južne Francuske.

Upravo zbog protjerivanja krstjana, pripadnika Crkve bosanske, skinut je sa vlasti 1232. Na njegovo mjesto je došao Matej Ninoslav, odani pripadnik Crkve bosanske i protivnik kralja Andrije II. Stjepan je izbjegao kod svog sina Sibslava, koji je bio knez Usore. Umro je 1236.
## Pisma pape Grgura IX 
Podatak o njegovoj vladavini sačuvan je u tri pisma pape Grgura IX od 8. augusta 1236. godine. Prema prvom pismu papa uzima pod svoju zaštitu usorskog kneza Sibislava, sina nekadašnjeg bosanskog bana Stjepana. Drugim dokumentom Grgur IX prima pod svoju zaštitu Ancilu, udovicu bana Stjepana, a trećim dokumentom papa traži od ostrogonskog nadbiskupa da ne dozvoljava uznemiravanje Ancile, udovice bosanskog bana Stjepana. Ovi podaci pokazuju na činjenicu kako u vrijeme sastavljanja ovog dokumenta Stjepan više nije bio među živima.

## Također pogledajte 
* Spisak bosanskih kraljeva
* Historija Bosne i Hercegovine
## Reference 
Kategorija:Kulinići
Stjepan