open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bora Ćosić

**Bora Ćosić** (rođen 5. aprila 1932) hrvatski je i srpski romanopisac, esejist i prevodilac.

## Biografija
Rođen je u Zagrebu 1932. Sa pet godina se seli zajedno s porodicom u Beograd gdje završava osnovnu školu i gimnaziju, te studira na Filozofskom fakultetu. U Rovinj se seli 1992. godine, a od kraja devedesetih godina prošlog stoljeća najčešće živi u Berlinu.
Napisao je više od pedeset knjiga, te je prevođen na brojne strane jezike. U ranoj mladosti prevodio je sovjetske futurističke pjesnike, Majakovskog, Hlebnikova i druge, te tokom svoje spisateljske karijere sarađivao sa brojnim časopisima.
Autor je kultnog romana "Uloga moje porodice u svetskoj revoluciji" prema kojem je Bahrudin Bato Čengić snimio istoimeni film.

Dobitnik je brojnih nagrada i priznanja.

## Reference
Kategorija:Rođeni 1932.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Srbijanski pisci
Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Potpisnici Deklaracije o zajedničkom jeziku
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Meša Selimović" (BiH)
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Beogradu
Infinum

**Infinum** je hrvatska kompanija za dizajn i razvoj softvera sa sjedištem u Zagrebu. Kompanija ima urede u Londonu, New Yorku, Ljubljani, Varaždinu, Podgorici i Skoplju.

Infinum se nalazi na listi Deloitte and Inc. 5000 kao jedna od najbrže rastućih kompanija u Evropi. U 2019. i 2021. godini kompanija je nagrađena Red Dot Award.

## Іstorija 
Infinum su osnovali Tomislav Car i Matej Špoler 2005. godine u Karlovcu, Hrvatska.

U 2010. godini, Infinum je zauzeo prvo mjesto na Samsung Global Developer Challenge-u u kategoriji „Easy Life” i osvojio nagradu od 100.000 dolara.

Kompanija je ušla na slovensko tržište 2012. godine i otvorila kancelariju u Ljubljani.

Infinum je 2013. godine osnovao američki poslovni subjekt i iste godine lansirao spinoff SaaS proizvod pod nazivom Productive.

Kompanija je pokrenula Infinum Academy, besplatne kurseve programiranja za studente 2015. godine.

2016. godine kompanija je surađivala s InVisionom na hrvatskoj premijeri dokumentarnog filma Design Disruptori o mjestu i utjecaju dizajna na moderno poslovanje.

U 2017. godini kompanija je otvorila dva ureda: jedan u New Yorku i jedan u Varaždinu, Hrvatska.

Infinum je 2019. godine producirao dugometražni dokumentarac pod nazivom “Program tvog kompjutera” koji bilježi kulturni fenomen poznate pjesme Denisa i Denisa.

U septembru 2020. Infinum je započeo partnerstvo sa Porsche Digital. Pokrenuli su zajedničko ulaganje pod nazivom Porsche Digital Croatia. Investicija u novoformirano preduzeće iznosila je oko 10 miliona eura.

Kompanija je osnovala dobrotvornu organizaciju Infinum Foundation 2020. godine.

Infinum je 2021. godine otvorio kancelariju u Podgorici, Crna Gora i kancelariju u Londonu, UK.

Kompanija je 2022. godine investirala u kompaniju Rentlio za tehnologiju putovanja. Kasnije te godine kompanija je doživjela organizacijske promjene s imenovanjem novog izvršnog direktora.

## Pregled 
Infinum je specijaliziran za dizajn i razvoj digitalnih proizvoda. Nude usluge poput strateškog tehničkog savjetovanja, dizajna korisničkog iskustva, dizajna interfejsa, razvoja Androida, iOS razvoja, IoT razvoja, infrastrukture oblaka, mašinskog učenja i analize podataka.

Kompanija je sarađivala sa kompanijama Philips, Porsche, KPMG, Coca Cola, Nike, Royal Caribbean, Rimac Automobili i mnogim drugima.

2014 — Mixх

2015, 2016 — Inc. 5000

2015, 2019, 2020, 2021 — Poslodavac godine

2018 — Najbrže rastuće kompanije u Evropi prema Financial Timesu

2019, 2021 — Red Dot nagrada

## Reference 
## Vanjski linkovi
Službeni veb-sajt

Kategorija:Kompanije u Hrvatskoj
Kategorija:Privreda Zagreba
Josip Peričić

**Josip Peričić** (Sukošan, 15. februar 1833. – Zadar, 26. januar 1901.) bio je hrvatski profesor, književnik i preporoditelj.

## Životopis 
Završio je gimnaziju i studij klasične filologije u Padovi (1857.) i Slavenske studije u Beču (1861). Kao profesor i direktor gimnazija službovao je u Splitu kao suplent, kao upravitelj u Kotoru, Dubrovniku i kao upravitelj u Zadru. Godine 1887. postavljen je za nadzornika pučkih škola i preparandija u Dalmaciji. Kao vladin predstavnik u Dalmatinskom saboru dao je obol Hrvatskom narodnom preporodu u toj pokrajini.

Bavio se književnim radom i pisao prigodne pjesme. Spjevao je ep *Tegetthof i dalmatinsko junaštvo* 1866. godine. Prevodi s grčkog i s latinskog. Ponašio je i objavio Platonov *""Razgovor"* i *"Zakonu se valja pokoravati"*, te Horacijevu *"Poslanicu Pizonima o pjesništvu"*. Neki su mu radovi ostali u rukopisu. Uspostavio je zakladu u svrhu školovanja siromašnih nadarenih mladića iz svog rodnog mjesta, a Zaklada je bila uvrštena i u Rapalski ugovor 1920. godine.

## Reference 
* Građa i prilozi za povijest Dalmacije 23, Split 2010./2011., transkribirala, prevela i komentirala Ljerka Šimunković, str. 273.
* Kronika splitske gimnazije od ljeta Gospodnjega 1817./18. do godine 1866./67. 

## Vanjske reference 
* Djela Josipa Peričića u Nacionalnoj i sveučilišnoj knjižnici.

Kategorija:Rođeni 1833.
Kategorija:Umrli 1901.
Kategorija:Biografije, Sukošan
Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Hrvatski prevodioci
Crkvica svetog Martina u Sukošanu

**Crkvica svetog Martina** jest rimokatolička crkva u Sukošanu u Zadarskoj županiji, koja se prvi put spominje 1387. U davna vremena bila je župna crkva srednjovjekovnog sela Prljane. Građevina romaničkog stilskog obilježja, smještena je na području Kaštelina. U više navrata bila do temelja porušena. Bratovština svetog Martina obnovila je crkvu 1753, a u 20. su stoljeću zabilježeni zahvati na crkvi: 1912. crkva je popravljena i blagoslovljena, 1976. je ožbukana i obnovljen je krov. Posljednji put srušena je 17. decembra 1991. tokom rata u Hrvatskoj. Posvećena je 11. novembra 2005. na blagdan svetog Martina. Na taj dan se svake godine u njoj slavi sveta misa.

## Reference 
Kategorija:Crkve u Sukošanu
Kategorija:Katoličke crkve u Hrvatskoj
Crkvica Gospe od milosti u Sukošanu

mini|Crkvica Gospe od milosti u Sukošanu
**Crkvica Gospe od milosti** iz 1650. nalazi se u Sukošanu u Zadarskoj županiji u centru starog sela Sukošan nasuprot Gornjih vrata, na istoimenom trgu. Sagrađena je tokom Kandijskog rata i kuge, a posvećena je Blaženoj Djevici Mariji u znak zahvalnosti što je spasila mjesto od kuge koja je tada harala ovim krajem. U crkvi su postavljeni otvori za puškarnice, što upućuje na zaključak da je služila i kao zaštitni objekt ispred ulaza u Sukošan. Oko crkve je staro napušteno groblje.

## Reference 
Kategorija:Crkve u Sukošanu
Kategorija:Rimokatoličke crkve u Hrvatskoj
Crkva Svih Svetih u Sukošanu

**Crkva Svih Svetih** nalaze u Sukošanu u Zadarskoj županiji pokraj novog groblja. Posvetio ju je zadarski nadbiskup Marijan Oblak 29. marta 1987. U povišenom svetištu ima mramorni oltar prema puku i mramorni ambon; iza oltara slika – drvena intarzija Bogorodica s Djetetom, a oko nje hrvatski sveci i blaženici. Uz crkvu je mala sakristija i zvonik s dva zvona.

## Reference 
Kategorija:Crkve u Sukošanu
Kategorija:Rimokatoličke crkve u Hrvatskoj
Marko Jakše

**Marko Jakše**, slovenski akademski slikar rođen u Ljubljani 1959. godine.

## Biografija
Jakše je diplomirao na Akademiji likovnih umjetnosti u Ljubljani 1987. godine pod mentorstvom Metke Krašovec.

Dobitnik je Nagrade Prešernovog fonda za 2015. godinu.

Izlagao je na brojnim samostalnim i kolektivnim izložbama u Sloveniji i širom svijeta.

## Reference 
Kategorija:Slovenski slikari
Kategorija:Rođeni 1959.
Kategorija:Slovenski umjetnici
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Ljubljana
Grozdan Knežević

**Grozdan Knežević** (Makarska, 8. juna 1928. - Zagreb, 8. maja 2008), je bio hrvatski arhitekt.

## Biografija 
Diplomirao 1953, na Tehničkom fakultetu (Arhitektonski odjel) u Zagrebu, doktorirao 1980. godine s disertacijom „Apsolutna i relativna fleksibilnost u organizaciji stana“. Na istom fakultetu je bio profesor od 1985-1995. Autor je brojnih stambenih i obiteljskih zgrada u Zagrebu, kao i poslovni toranj Industrogradnje na Savskoj cesti, 1972, (stambeni tornjevi u Čazmanskoj ulici, 1968, stambene zgrade na Ksaveru, 1975 , na Savici, 1984. Za svoj doprinos i zasluge je dobio nagradu "Vladimir Nazor: za životno djelo 1993. i drugih šezdesetak nagrada.

Knjige čiji je autor s Ivom Kordišem iz Zagreba, su: Stambene i javne zgrade“, „Višestambene zgrade“. Voditelj je znanstvenih domaćih projekata istraživač glavni američko-hrvatskog projekta znanstvenog „Energetska i ambijentalna rehabilitacija u stanovanju-PN 777“. Izlagao je na 15 izložbi Zagrebačkog salona, „50 godina arhitekture u Hrvatskoj“ i dvije skupne izložbe: „Arhitektura sedamdesetih godina u Hrvatskoj“.

Umro je u Zagrebu, 8. maja 2008. i pokopan na Mirogoju.

## Reference 
Kategorija:Hrvatski arhitekti
Kategorija:Rođeni 1928.
Kategorija:Biografije, Makarska
Kategorija:Umrli 2008.
Bista

[mini|Biste orangutana 'Jumbo' i [Marko Aurelije]]
**Bista** (od francuskog: *buste* iz talijanskog: *busto* od latinskog *bustum* - grob) ili **poprsje** skulpturalni je trodimenzionalni prikaz gornjeg dijela ljudskog tijela (torza), najčešće glave, vrata, s ramenima i prsima, odnosno plastični portret gornjeg dijela ljudskog tijela.

Biste se izrađuju od različitih materijala; mramora, metala, drva, gline i slično). Donji dio biste najčešće je ravno odsječen i postavljen na pravougaono ili okruglo postolje.

## Historija 
Prve biste izradili su Grci u helenističkom periodu. U srednjem vijeku poprsja su korištena kao arhitektonski ukras (portali) i zlatari, pa su napravljeni brojni relikvijari svetaca.

Od renesanse, biste su postale redovan predmet kiparskog rada.

## Reference 
Kategorija:Kiparstvo
Zdenko Petranović

mini|Bista Zdenka Petranovića
**Zdenko Petranović** (8. april 1919 – 21. april 1942) jest narodni heroj i učesnik Narodnooslobodilačke borbe Jugoslavije.

## Biografija 
Rođen je u Delnicama. Po završetku prvog razreda pučke škole seli se u Dragu pokraj Sušaka s roditeljima. Tu završava i šegrtsku školu te se zapošljava u svojstvu trgovačkog pomoćnika. Godine 1938, u Sušaku učestvuje u demonstracijama protiv pripajanja čehoslovačkih Sudeta. Zbog svog istupa u demonstracijama dobiva otkaz na radnom mjestu. Na odsluženju vojnog roka u Zvorniku dočekuje kapitulaciju Kraljevine Jugoslavije, da bi se vratio u Dragu kod roditelja. Početkom Aprilskog rata u Kraljevini Jugoslaviji Zdenko živi s porodicom u Sušaku. Vraća se u Delnice i brat ga povezuje s članovima KPJ da bi ubrzo i priključio partizanima u "Delničku četu", Četa ubrzo biva napadnuta, a Zdenko odlazi s grupom boraca u Bitoraju, ličko-fužinski partizanski logor i tamo dobija nadimak "Jastreb". Zdenko postaje zapovjednik Omladinske čete trećeg bataljona "Goranin" Primorsko goranskog odreda. U jednoj akciji u Sloveniji blizu Banja Loki, prilikom povlačenja od neprijateljskih tenkova, biva pogođen mitraljeskom rafalnom paljbom 21. aprila 1942. Proglašen je narodnim herojem Jugoslavije 20. decembra 1951. U Delnicama u čast Zdenku postavljena je bista.

## Reference 
Kategorija:Biografije, Delnice
Kategorija:Nosioci Ordena narodnog heroja
Kategorija:Rođeni 1919.
Kategorija:Umrli 1942.
Kategorija:Hrvatski partizani
Kategorija:Jugoslavenski partizani
Utvrda Kličevica

mini|Kličevica
**Utvrda Kličevica** nalazi se u neposrednoj blizini mjesta Raštević pored Benkovca u Hrvatskoj. Izgradili su je u XV. st. plemići Kurjakovići, blizu granice Mletačke Dalmacije i Hrvatsko-Ugarskog Kraljevstva. 

## Opis 
Impozantna izgleda srednjovjekovna utvrda Kličevica izgrađena je iznad kanjona rječice Kličevice okružena borovom šumom. Za izgradnju zaslužan je Grgur iz obitelj Kurjaković, koja u to vrijeme imala veliku ulogu u političkom životu Hrvatsko-Ugarskog Kraljevstva u XV. stoljeću. Kako je i nakon, Ladislav Napuljski prodao 1409., Dalmaciju Mlečanima za 100 tisuća dukata, posjedi Kurjakovića nalazili su se u izravnoj opasnosti jer su graničili s Mletačkom Dalmacijom. Radi zaštite posjeda izgradnja utvrde bila je završena 1454. godine. Utvrda je izgrađena na strateškom položaju iznad mlinica u Ravnim kotarima. Kontrola mlinica za proizvodnju hrane iznimno je bitna radi kontrole trgovine u Ravnim kotarima. Utvrda je trapezoidnog oblika s dominantnom kulom. Kameni krov očuvan je u izvornom obliku do danas. 

## Reference 
Kategorija:Benkovac
Kategorija:Tvrđave u Hrvatskoj
Franjo Smiljanić

**Franjo Smiljanić** (Delnic), 1. siječnja 1951. – 28. srpnja 2012.) bio je historičar.

## Biografija 
Bio je historičar i sveučilišni profesor historije u Zadru. Diplomirao je 1976. godine studijsku grupu arheologija – historija, po završetku studija i ostao je raditi na Filozofskom fakultetu u Zadru do samog kraja svojeg radnog vijeka. Doktorat iz historijskih znanosti stekao je 1990. godine. Za znanstveno-nastavno zvanje izvanrednog profesora izabran je u februaru 2011. godine. Istraživački svoj interes usmjerio je na proučavanje teritorijalno-administrativnog uređenja srednjovjekovne hrvatske države od 10 do 15. stoljeća. Pripada redu hrvatskih historičara koji prate dostignuća svjetske historiografije. Pažnju je usmjeravao na svjetsku historiografiju, a zanimao se i za antropologiju, sociologiju i arheologiju. Autor je više znanstvenih studija, *Teritorij i granice Kninske županije u srednjem vijeku* iz 1988. godine, *Nastanak i razvoj srednjovjekovnoga Knina* iz 1984. godine, *Teritorij i  granice Sidraške županije u  srednjem vijeku* itd. Radio je kao predavač nastave iz kolegija *Hrvatska historija u ranom novom vijeku* i *historija jugoistočne Europe u srednjem vijeku*. Predavao je na poslijediplomskim, odnosno doktorskim studijima i bio mentor nekoliko doktorskih radnji.

## Reference 
Kategorija:Hrvatski historičari
Kategorija:Biografije, Delnice
Kategorija:Rođeni 1951.
Kategorija:Umrli 2012.
Solana Nin

mini|Cabo Verde Sal Santa Maria salinas
**Solana Nin** nalazi se u općini Nin Zadarske županije, datira iz 1423. godine.

## Opis 
Mlečani dolaskom na Jadran 1423. odmah kupuju sve solane na Jadranu, kako ne bih imali konkurencije i zadržali monopol. Solana je skoro pet stoljeća bila van funkcije da bi 1954. bila ponovo stavljena u upotrebu. Proizvodnja je zadržala isti ritam i tehnologiju kao nekada. Smještena u Ninskom zaljevu na površini 55 hektara, u plitkoj laguni.

Na poljima soli njenu starost svjedoči rimska zapomica. U to vrijeme bila je robna razmjena, sol za zlato. Unca zlata je vrijedila uncu soli.

## Reference 
Kategorija:Industrija u Hrvatskoj
Kategorija:Nin
Crkva Uspenja Presvete Bogorodice u Drnišu

mini|Crkva Uspenja Presvete Bogorodice
**Crkva Uspenja Presvete Bogorodice** jest srpska pravoslavna crkva u Drnišu u Šibensko-kninskoj županiji.

Sagrađena na temeljima stare manje crkve iz 1618. Nova crkva sagrađena je 1905. i posvećena 1908. Crkva je u samom centru Drniša. Crkva je zatvorena 1888. zbog trošnosti i starosti. 

Za vrijeme ratova nije imala stradavanja. Po zatvaranju do izgradnje nove crkve liturgije se služe u grobljanskoj crkvi svetog Arhanđela. Završetak radova na novoj crkvi je 1908. te je i posvećena. U crkvi je dominantan kip čudotvorne Presvete Bogorodice. 

## Reference 
## Vanjske poveznice
Kategorija:Srpske pravoslavne crkve u Hrvatskoj
Kategorija:Crkve u Drnišu
Ivan Volarič

**Ivan Volarič Feo** (Sužid, 4. septembar 1948 – Ljubljana, 9. august 2010) bio je slovenski pjesnik i kulturni radnik.

## Biografija 
Rođen je 4. septembra 1948. u Sužidu u seljačkoj porodici kao najmlađe dijete. Osnovnu školu pohađao je u Kobaridu, a po završetku osnovne škole otišao je u Gimnaziju u Novoj Gorici, gdje je započeo svoju književnu karijeru. Zajedno sa Pavlom Zgagom kreirao je školsko glasilo pod nazivom  *“Poglej popotnik skozi današnji vek - kaj človek dela sam s sabo”. (Pogledaj putnika kroz današnji vijek – šta čovjek radi sa sobom).*

Nakon srednje škole upisao je studij arheologije na Filozofskom fakultetu u Ljubljani, a potom i studij komparativne književnosti. Napustio je oba studija.

Ostao je živjeti u Ljubljani i nastavio pisati poeziju, te se pridružio  Hanžeku i Blažu Ogorevcu, također pjesnicima. Bio je aktivan u avangardnim umjetničkim grupama OHO i WestEast. Prvi javni nastup imao je 1971, kada je nastupio na književnoj večeri u studentskoj menzi.

Od 1971. do 1974. bio je urednik i pisac studentskog glasila Tribuna i časopisa Problemi. Bio je urednik kulture u časopisu Mladina i stalni saradnik Radija Študent. Za to vrijeme živio je u hipi komuni G7 u Tacenu kod Ljubljane.

Sarađivao je i sa rok grupom Buldožer, za koju je pisao tekstove, a kokreirao je i omot njihove prve ploče 1975.

Tokom služenja vojnog roka u Čačku od 1975. do 1976, bio je jedan od urednika Disovog Glasnika, te je pisao za razne publikacije, uključujući novosadski časopis Polja i splitski časopis Vidici. Kada se vratio kući, radio je razne poslove.

Sa Markom Breceljem počeo je da radi 1977, nakon što je prestao da radi sa Buldožerima. Osnovali su duo Zlati zubi (Zlatni zubi) i s njim su nastupali širom Jugoslaviji.

Ivan Volarič pripadao je grupi neoavangardnih pjesnika. Godine 1974. objavio je pjesnički prvijenac *Desperado Tonic Water*, a kasnije još šest zbirki poezije ( *Oj božime tele dolince, Četverovprega za njene sanje, Despotov Volarič, Met kopja, Kratkice, Žalostna sova* ).

Objavljivao je poeziju u časopisima i antologijama, a organizovao je i niz izložbi. Volarićeve pjesme izražavaju oštar i duhovit karakter i istančan osjećaj za jezik. Učestvovao je i u šesnaest filmskih projekata, među kojima je i "Hleb i mleko" Jana Cvitkoviča . Franci Slak je o njemu snimio dokumentarac  "Najlepša jutra so zjutraj". (Najljepša jutra su ujutro).

## Bibliografija 
### Poezija 
* Desperado Tonic Water (1975)
* Oj božime tele dolince (1986)
* Četverovprega za njene sanje (1990)
* Despotov - Volarič (1992)
* Met kopja (1999)
* Kratkice (2000)
* Never Green Enough (2005)
* Žalostna sova (2006)
* T’guwrs od t’grš: Déjamais Vu (2008)

### Kratka proza 
* Antofagasti (1998)

## Izvori 
* P. Kolšek: Samo jedna je ljubav, Delo, (2010), str. 15
* P. Pavletič: Umjetnički rad Ivana Volariča - Fea, diplomski rad, Tolmin 2003.
* P. Pavletič: Jugoslavija je samo jedna. . ., T'guwrš od t'grš, Ljubljana 2008
* Primorski slovenski biografski leksikon, Snopič 17, Gorica 1991
* D. Teodorović: Krave su noću najlepše, Epicentar br. 9 (2008), str. 24-26

## Reference 
Kategorija:Slovenski pjesnici
Kategorija:Umrli 2010.
Kategorija:Rođeni 1948.
Frankie Goes to Hollywood

mini|Frankie Goes to Hollywood**Frankie Goes to Hollywood** je bio engleski sint-pop bend osnovan u Liverpoolu 1980. godine. Najpoznatiju postavu grupe činili su Holly Johnson (vokal), Paul Rutherford (prateći vokal), Peter Gill (bubnjevi, perkusije), Mark O'Toole (bas gitara) i Brian Nash (gitara).

Debitantski singl grupe iz 1983. godine "Relax" zabranjen je od strane BBC-ja 1984. dok je bio na šestom mjestu top-lista, a potom je bio na vrhu UK Singles Chart-a pet uzastopnih sedmica, uživajući u dugotrajnom uspjehu na top listama te godine i na kraju postao sedmi najprodavaniji britanski singl svih vremena. Također je osvojio Brit nagradu 1985. za najbolji britanski singl.  Njihov debi album, *Welcome to the Pleasuredome*, dostigao je broj jedan u Velikoj Britaniji 1984. sa naprednom prodajom od više od milion primjeraka. Nakon naknadnog uspjeha "Two Tribes" i "The Power of Love", grupa je postala tek druga grupa u historiji britanskih top lista koja je dostigla prvo mjesto sa svoja prva tri singla; prvi su bili kolege iz Liverpuda , Gerry and the Pacemakers iz 1960-ih. Ovaj rekord je ostao nepobjediv sve dok Spice Girls nisu ostvarile niz od šest pojedinačnih 1996-1997.

Godine 1985. bend je osvojio Brit Award za British Breakthrough Act. U vezi sa Drugom britanskom invazijom na SAD, također su dobili nominacije za Grammy nagradu i MTV Video Music Award za najboljeg novog izvođača.  Tekstopisci Johnson, Gill i O'Toole dobili su 1984. nagradu Ivor Novello od Britanske akademije tekstopisaca, kompozitora i autora za najbolju muzičku i tekstualnu pjesmu za "Two Tribes". Britanska javnost je 2015. godine izglasala pjesmu za 14. omiljenu naciju broj jedan iz 1980-ih u anketi za ITV.
 " sa video slikom iz "Two Tribes" (prikazano na B-strani navedenog izdanja)]]

## Reference 
Kategorija:Muzičke grupe osnovane 1980.
Vladislav Cvitanović

**Vladislav Cvitanović** (15. februar 1894 – 6. januar 1973) bio je hrvatski glagoljaš i svećenik.

## Biografija 
Rođen je u Velom Ižu 1894, a teološko školovanje završio u Zadru 1918. Službu svećenika vršio je u Ražancu, Salima, Velom ratu, Brbinju, a od 1937. u Velom i Malom Ižu trideset i dvije godine. Umro je u Zadru u 79. godini života i 55. godina svećenstva na blagdan sveta Tri kralja. Prvi je u Zadru obrađivao 240 glagoljaških kodeksa nadbiskupije Zadarske. Napisao je 48 sažetaka historije župa, hronološki sve glagoljaše popisao i objavio podosta etnoloških članaka. Svojim doprinosom dolazi na vidjelo historija i kultura ostrva i ostrvčana.

Glagoljicom se potpisivao dokraja i glagoljao misu na staroslavenskom iza reforme vatikanskog drugog sabora. U svom rodnom Velom Ižu zadužio je župljane u teškim vremenima od 1939. do 1967. U tom periodu produžuje župnu crkvu i počinje s izgradnjom zvonika koji završava 1962. U Drugom svjetskom ratu za vrijeme italijanske okupacije zauzimao se za župljane i vodio hroniku zbivanja. Ranjen je 11. maja 1944. za vrijeme bombardiranja Velog Iža. Nakon ranjavanja 1945. bavio se naučnim radom i objavio brojna djela. Bio je vanjski saradnik Akademije koja ga je i odlikovala.

## Djela i prilozi 
* *Privilegij pomilovanja bratovštine Gospe od snijega, Gospe od navještanja i sv. Andrije u Zadru*
* *Dva priloga o* biranju kraljeva *u Dalmaciji*
* *Pomorsko zanimanje Ižana: (od XV. stoljeća do danas)*
* *Popis glagoljskih kodeksa u Zadarskoj biskupiji*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Odlikovanja Vjekoslava M.
* Don Vladislav Cvitanović (15. 2. 1894-6.1.1973)

Kategorija:Hrvatski katolički svećenici
Kategorija:Biografije, Zadar
Kategorija:Rođeni 1894.
Kategorija:Umrli 1973.
Transpeptidaza sortiranja proteina

**Transpeptidaza sortiranja proteina** je enzim, kao što je sortaza SrtA  *Staphylococcus aureus*, za cijepanje jednog ili više ciljnih proteina koje proizvodi ista ćelija, kao dio specijaliziranog puta zvanog usmjeravanje proteina. Tipska prokariotska transpeptidaza za sortiranje proteina karakterizirana je kao proteaza, ali ne hidrolizira jednostavnu peptidnu vezu. Umjesto toga, veći, N-terminalni dio otcijepljenog polipeptida prenosi se na drugu molekulu, kao što je prekursor peptidoglikana ćelijskog zida u Gram-pozitivnim bakterijama.

Pojam sortaza ispravno je rezerviran za skup cistein proteaznih enzima sortaza A, sortaza B i članove dodatnih klasa, od kojih svi dijele homologiju. Međutim, sve veći broj dodatnih sistema za razvrstavanje proteina opisan je u prokariota, uključujući enzime za razvrstavanje kojima nedostaje ikakva homologija s sortazom i za koje se čini da su nastali odvojeno konvergentnom evolucijom. Iako su sortaze najbolje opisani članovi transpeptidaza za razvrstavanje proteina, rade na analognim enzimima akumuliranja arheosortaza, rombosortaza i enzima PorU tipa IX sistema lučenja (T9SS).

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Enzimi
Franci Blašković

mini|212x212piksel| Franci Blašković, kantautor
**Franci Blašković** (rođen 1947) jest hrvatski kantautor, roker, alternativni muzičar, osnivač neformalne grupe Gori Ussi Winnetou.

Na poseban način učestvuje u kulturnim i političkim događanjima u Istri, Hrvatskoj i bivšoj Jugoslaviji. Alternativni pristup muzici i imidžu je slijed nekoliko faza rock pobune, koketiranja s političkom moći IDS-a i suprotstavljanja istoj vlasti "njihovoj prodaji teritorija i kulturnog identiteta Istre". Odbio je nominaciju za umjetnika godine u sklopu Nacionalne muzičke nagrade Zlatna Koogla.

Predsjednik je Lige za borbu protiv turizma. S Budimirom Žižovićem i Nadanom Rojnićem objavio je knjigu *United Fumadorssss* (1993). S Dragom Orlićem objavio je knjige *Daž daždi miš prdi* (1998) i *Is-tri-janci* (2005).

Pored rada u Gori Ussi Winnetou, snimio je na desetine samostalnih albuma. Njegov rad odlikuju žestoki humor, kritika neoliberalnog kapitalizma, te različitih društvenih pojava. Tekstove karakterizira višejezičnost, dijalektalnost, te jezična interferencija.

## Reference 
## Vanjski linkovi
* Članak o grupi Gori ussi Winnetou na Istrapediji
* Intervju s Francom Blaškovićem za *Nacional*, 24. 12. 2002.

Kategorija:Biografije, Pula
Kategorija:Hrvatski muzičari
Kategorija:Rođeni 1947.
Kategorija:Hrvatski kantautori
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Jugoslavenski kantautori
Kategorija:Živi ljudi
Mitsubishi

**Mitsubishi Motors Corporation** (japanski: 三菱自動車工業株式会社, japanski je multinacionalni proizvođač automobila sa sjedištem u Minatu, Tokio, Japan. 2011. godine, Mitsubishi Motors je bio šesti po veličini proizvođač automobila u svijetu i najveći proizvođač automobila u Japanu19). Od oktobra 2016. godine Mitsubishi je trećina (34%) u vlasništvu Nissana, dakle dio alijanse Renault–Nissan–Mitsubishi.

Osim što je dio alijanse Renault–Nissan–Mitsubishi, također je dio Mitsubishi keiretsua, nekadašnje najveće industrijske grupe u Japanu, a kompanija je prvobitno formirana 1970. godine iz automobilskog odjela Mitsubishi Heavy Industries.

Mitsubishi Fuso Truck and Bus Corporation, koja proizvodi komercijalne kamione, autobuse i tešku građevinsku opremu, ranije je bila dio Mitsubishi Motorsa, ali je sada odvojena i u vlasništvu je njemačke automobilske korporacije Daimler Truck (iako Mitsubishi i dalje posjeduje mali ulog).

## Reference 
Kategorija:Multinacionalne kompanije sa sjedištem u Japanu
Sunčana Škrinjarić

**Sunčana Škrinjarić** (Zagreb, 11. decembar 1931 – Zagreb, 21. aprila 2004), bila je hrvatska književnica.

## Biografija 
Sunčana Škrinjarić bila je književnica istančanog senzibiliteta i bujne mašte. Dječja proza nije joj tendenciozna niti didaktički nametljiva, a gotovo je jedina u hrvatskoj književnosti nakon Ivane Brlić-Mažuranić koja je prihvatila bajku kao oblik prikaza svoje vizije djetinjstva.

Njenu prozu karakteriše maštovitost i sugestivan jezik. Svoje djetinjstvo u metafori spominje u mnogim svojim radovima, iako ono nije bilo lijepo. Napisala je više dijela, od kojih su najpoznatija „Kaktus iz bajki“, „Pisac i vrijeme“, „Slikar u šumi“, „Pisac i princeza“, „Ulica predaka“ i „Pozorišna kafana“. Pisala je i drame. Njene priče, uvijek zanimljive i maštovite, često su služile kao scenariji za filmove i televizijske serije. Autorica je scenarija za prvi hrvatski dugometražni crtani film Čudesna šuma.

Svijet Sunčane Škrinjarić mogli bismo odrediti kao poetsku bajku, u kojoj ljudi, stvari i pojave djeluju slobodno. To je svijet čije su granice (ili beskonačnost) određene poetskom maštom, te je  vođen drevnom mudrošću bajki.

Dobitnica je Nagrade za književnost Grigor Vitez 1970, 1978. i 1983. godine, a 1981. godine dobila je nagradu Ivana Brlić-Mažuranić. Njena knjiga "Ulica predaka" predstavljala je Hrvatsku na Međunarodnoj izložbi "Mir, sloboda i tolerancija" u Münchenu.

Djela Sunčane Škrinjarić prevođena su na litvanski, mađarski, slovenski i druge jezike. Godine 1999. nominirana je za najprestižniju svjetsku nagradu Hans Christian Andersen za književnost za djecu i mlade, poznatu i kao Mala Nobelova nagrada.

Umrla je 2004. godine u 73. godini.

11. decembra 2015.  Google Doodle je ilustracijom na Google pretraživaču obilježio 84. godišnjicu njenog rođenja.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* LZMK / Hrvatska enciklopedija: Škrinjarić, Suzana (biografija)
* Matica.hr / Vijenac - Sjećanje: Sunčana Škrinjarić 
* IMDB Čudesna šuma

Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Biografije, Zagreb
Kategorija:Rođeni 1931.
Kategorija:Umrli 2004.
Ankaranski poluotok

**Poluotok Ankaran** (poznato i kao Poluostrvo Milje, po gradu Milju na sjevernoj strani poluotoka - sada u sastavu Italije ) najsjeverniji je  dio slovenske obale. Završava se Debelim rtičem na zapadu. Negdje na sredini grebena smjestilo se selo Hrvatini, a južno je turističko naselje Ankaran . Na poluotoku je mnogo manjih naselja, kao što su *Kolomban, Cerej, Lazaret, Fajti, Elerji, Božiči, Premanzan, Lovran* i druga.

Prekrasna priroda i obala u ukupnoj dužini 6&nbsp;km (oko 15&nbsp;% ukupne dužine slovenske obale) oživljava uglavnom ljeti, kada ga posjećuju hiljade turista iz Slovenije i susjednih zemalja. Najpoznatija kupališta su Camp Adria sa razvijenom infrastrukturom (restoran, barovi, tobogan, otvoreni/zatvoreni olimpijski bazen, saune, fitnes, solarij, kajak kanu klub...) i Debeli rtič. Potonji uključuje divlju pješčanu plažu, omladinsko lječilište i uređenu plažu s kampom, vikendicama i restoranom.

Resslov *gaj* je zaštićeno područje oko *Jurjevog brda* (zapadni dio poluotoka), nazvano po izumitelju i šumaru Josefu Resslu . Kroz šumicu vodi staza duga *600* metara, a uz stabla su postavljene ploče s nazivima vrsta (prirodna vegetacija Istre). Uz brdo *Iskra* vodi transverzala koja se dalje nastavlja preko Hrvatina do susjedne Škofije, a zatim u unutrašnjost Slovenije.

## Reference 
Kategorija:Ankaran
Kategorija:Geografija Slovenije
Kategorija:Slovenija
Korčulanski kotar

**Korčulanski kotar** je bio jedan od kotara u austrijskoj carskoj pokrajini Dalmaciji. Obuhvaćao je općine: ...  Prostirao se je 1900. godine na 590 km2.

1900. su godine u Korčulanskome kotaru živjela 27.352 stanovnika.

## Literatura 
* 

## Reference 
Kategorija:Kotari u Kraljevini Dalmaciji
Zadarski kotar

**Zadarski kotar** je bio jedan od političkih kotara (njem. *Bezirk*) u austrijskoj carskoj pokrajini Dalmaciji. Obuhvaćao je sudbene kotare: Biograd, Pag, Rab i Zadar. Prostirao se je 1900. godine na 1635,74 km2 i imao 75.322 stanovnika. popisanih kao lokalno civilno stanovništvo i "stranci" (stanovništvo iz drugih dijelova carstva - "nezavičajno" (njem. *Staatsfremde*) bez stalnog boravka u Dalmaciji, zatečeno na licu u vrijeme popisa, koje je u popisnim kolonama bilo vjerski, ali ne i jezično raspoređeno)), te kao vojničko stanovništvo. Izjašnjavanja u smislu narodnosne pripadnosti nije bilo, a hrvatski i srpski jezik iskazani su kao jedan jezik pod službenim imenom srpskohrvatski jezik.

## Sudbeni kotari 
Politički kotar Zadar sastojao se je iz tri sudbena kotara koji su istodobno bili i općine i jednog koji je obuhvaćao 5 općina, te iz 96 naseljenih mjesta.

## Politika 
Politička opredijeljenost birača bila je takva da su u većini općina na vlasti prije rata bili pravaši, a u Novigradu je načelnik Grgo Oštrić bio iz Hrvatske stranke. Iznimka je bila zadarska općina koja je općenito bila jedinstveni slučaj u Dalmaciji, zbog akumuliranog naseljenog talijanskog činovništva, doseljenog iz Italije ili od Talijana i talijanaša iz drugih mjesta koji su se preselili u Zadar, pa je ovdje na vlasti bila Talijanska stranka. U izvangradskim mjestima većinu su činili Hrvati i naginjali su pravašima, tek par mjesta imalo je i pristaše autonomaša, ali ta su naselja bila podijeljena između pravaša i autonomaša.
Zadarski kotarski poglavari bili su (popis nepotpun): Francesco Simonelli (1911. — 1913.)

## Literatura 
* 
* Republika Hrvatska - Državni zavod za statistiku: Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857. – 2001.
* Mirko Korenčić: Naselja i stanovništvo SR Hrvatske od 1857-1971, Zagreb, 1979.

## Refereence 
Kategorija:Kotari u Kraljevini Dalmaciji
MonadPlug

**MonadPlug** je sistem za dodatnu monetizaciju internet saobraćaja razvijen pod krovom agencije za digitalni marketing MonetizeAd iz Sarajeva. Putem MonadPlug-a korisnici ostvaruju mogućnost da dodatno profitiraju od svog internet saobraćaja putem web push obavještenja, izvornih reklama i velikog broja inovativnih metoda.

## Kreacija 
MonadPlug je kreiran 2015. godine sa namjerno prilagođenim pristupom za proširenje brenda, monetizacijom prometa, povećanjem prometa, pozitivnim iskustvima klijenata i još mnogo drugih beneficija. U svom repertoaru, MonadPlug nudi nekoliko preoblikovanih prilika za monetizaciju i softverima, ekstenzijama za preglednik i mobilnim aplikacijama. Također, oglasni servisi i oglašivači imaju priliku da putem MonadPlug platforme plasiraju svoj materijal u eter.

## Metode monetizacije 
Unutar MonadPlug sistema, osim monetizacije web stranica putem push notifikacija, native oglasa, widgeta ili quick linkova, korisnici mogu monetizovati svoje mobilne aplikacije ili igrice, te čak i ekstenzije za preglednike. Servisi za isplatu koje MonadPlug nudi su Paypal, Payoneer, te mogućnost direktnog transfera.

## Reference 
Kategorija:Sistemi za monetizaciju saobraćaja
Kategorija:Softveri
Benkovački kotar

**Benkovački kotar** je bio jedan od političkih kotara () u austrijskoj carskoj pokrajini Dalmaciji. Obuhvaćao je sudbene kotare: Benkovac, Kistanje i Obrovac. Prostirao se je 1900. godine na 1580,86&nbsp;km2 i imao 38.481 stanovnika. Naselja sa statusom grada (njem. *Stadt*) nije bilo, status trga (njem. *Markt*) imala su naselja Benkovac, Kistanje i Obrovac, a ostatak su činila seoska naselja (njem. *Dorf*).

Područje Benkovačkog kotara sada je podijeljeno između upravnih jedinica: općina Ervenik, Kistanje i Pirovac (Šibensko-kninska županija), te gradova Benkovca i Obrovca i općina Jasenice, Lišane Ostrovičke, Pakoštane, Polača, Stankovci i Starigrad (Zadarska županija).

## Stanovništvo 
Godine 1900. u političkom kotaru Benkovcu živjelo je 38.481 stanovnika popisanih kao lokalno civilno stanovništvo i "stranci" (stanovništvo iz drugih dijelova carstva - "nezavičajno" (njem. *Staatsfremde*) bez stalnog boravka u Dalmaciji, zatečeno na licu u vrijeme popisa, koje je u popisnim kolonama bilo vjerski, ali ne i jezično raspoređeno)), te kao vojničko stanovništvo. Izjašnjavanja u smislu narodnosne pripadnosti nije bilo, a hrvatski i srpski jezik iskazani su kao jedan jezik pod službenim imenom srpskohrvatski jezik. U odnosu na strukturu stanovništva ukupno je popisano 38.480 osoba ili 99,99% iz reda civilnog stanovništva, od toga lokalnog, "zemaljskog" iz Dalmacije 38.397 ili 99,78% od ukupnog civilnog stanovništva, te "nezavičajnog" odn. iz drugih dijelova monarhije 83 osobe ili 0,21% od ukupnog civilnog stanovništva. Iz reda vojničkog stanovništva popisana je jedna osoba, što je predstavljalo 0,002% od ukupnog stanovništa.

## Sudbeni kotari 
Politički kotar Benkovac sastojao se je iz tri sudbena kotara koji su istodobno bili i općine i obuhvaćao 66 naseljenih mjesta.

## Literatura 
*  
* Republika Hrvatska - Državni zavod za statistiku: Naselja i stanovništvo Republike Hrvatske 1857. – 2001.
* Mirko Korenčić: Naselja i stanovništvo SR Hrvatske od 1857-1971, Zagreb, 1979.

## Reference 
Kategorija:Kotari u Kraljevini Dalmaciji
Zemljotres u Bosni i Hercegovini 2022.

**Zemljotres u Bosni i Hercegovini 2022.** magnitude 5,7 MW dogodio se 22. aprila u 23:07 s epicentrom 16&nbsp;km istočno od Stoca i 42&nbsp;km jugoistočno od Mostara. U zemljotresu je poginula jedna djevojka, a pričinjena je značajna materijalna šteta. Zemljotres se je osjetio i u Hrvatskoj, Srbiji, Crnoj Gori, Albaniji, Sjevernoj Makedoniji i Sloveniji. Hipocentar potresa bio je na dubini od 10&nbsp;km.

## Žrtve 
U Stocu je od zadobijenih povreda prilikom obrušavanja stijene na kuću poginula 27-godišnjakinja. Zadobila je teške povrede i prevezena je hitno u bolnicu u Mostaru, ali je umrla tokom oživljavanja. Njeni roditelji, zadobili su lakše tjelesne povrede. Direktor Doma zdravlja Stolac potvrdio je da osim ovog slučaja, nema teže povrijeđenih. Četvorica rudara iz Breze zatražila su zdravstvenu pomoć.

## Šteta 
### Bosna i Hercegovina 
U Ljubinju je među oštećenim objektima i zgrada općine sa koje se obrušila fasada, ali je šteta pričinjena i u holu. Načelnik Ljubinja je izjavio da je oštećeno dosta automobila, dimnjaka i fasada. Nekoliko naselja na ovom prostoru ostalo je bez električne energije.

U Čapljini je oštećeno više zgrada, a teže je oštećena Osnovna škola Vladimira Pavlovića čiji su se dimnjaci i krov urušili.

U Stocu je na starijim objektima došlo do obrušavanja cigli i kamenja. Načelnik Stoca kazao je da u centru nema nikakvih značajnih materijalnih šteta osim na dvije porodične kuće.

Iz civilne zaštite HNK je rečeno da je zbog zemljotresa "nastala materijalna šteta na ruševnim objektima i odroni na putnim pravcima Stolac – Mostar, Stolac – Neum, Stolac – Ljubinje i Stolac – Berkovići".

## Reakcije 
Gradonačelnik Stoca proglasio je nedjelju, 24. aprila Danom žalosti na području Grada Stoca.

Selmo Cikotić, ministar sigurnosti BiH izjavio je da Vijeće ministara BiH za sada neće zasjedati zbog saniranja šteta od zemljotresa.

U Trebinju su sve službe za vanredno djelovanje stavljene na raspolaganje. Gradonačelnica Sarajeva Benjamina Karić izrazila je saučešće porodici stradale djevojke. Šefik Džaferović, predsjedavajući Predsjedništva BiH i Željko Komšić, član Predsjedništva BiH, posjetili su porodicu nastradale djevojke i izjavili da će sanirati nastalu štetu na kući.

Milorad Dodik, član Predsjedništva Bosne i Hercegovine izjavio je da će općini Ljubinje biti upućeno 500.000 KM kao vid hitne pomoći za saniranje štete.

Gradonačelnik Zagreba objavio je na društvenoj mreži Twitter da je u razgovoru s tamošnjim kolegama izrazio saučešće te ponudio humanitarnu i drugu pomoć.

## Posljedice 
Željeznički saobraćaj od Podgorice ka sjevernom dijelu Crne Gore, na pruzi Beograd – Bar bio je prekinut, naveli su iz Željezničkog prevoza Crne Gore. Komisija je bila na mjestu, a saobraćaj je uspostavljen iste večeri.

U jami "Sretno" u Brezi došlo je do prekida proizvodnje uglja.

## Reference 
Kategorija:Zemljotresi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2022. u Bosni i Hercegovini
The Best of Zdravko Čolić (2004)

***The Best of Zdravko Čolić (2004)***, poznat i pod nazivom *"Extra Čarolija"*, je sedmi po redu kompilacijski album Zdravka Čolića. Beogradska izdavačka kuća RTV BK Telecom objavila ga je u dvostrukom CD izdanju 2004. godine. Album sadrži šesnaest pjesama, koje predstavljaju pregled nekih od njegovih značajnijih radova snimljenih tokom njegove dugogodišnje pjevačke karijere. Većina pjesama na ovom kompilacijskom albumu napisana je u pop stilu uz nekoliko balada, što je omogućilo Zdravku Čoliću veliku slušanost, te dobru prodaju njegovihCD-a na području bivše Jugoslavije. *"The Best of Zdravko Čolić (2004)"* objavljen je godinu dana nakon njegovog jedanaestog po redu studijskog albuma pod nazivom *Čarolija*. Dizajn za ovaj dvostruki CD album uradio je Siniša Grahovac, a fotografiju  Nebojša Babić. 

## Spisak pjesama 
CD 1
# Biti il' ne biti
# Zaboravljaš, zar ne?
# Ao, nono bijela
# Moja draga
# Mnogo hvala
# Ničiji i svačiji
# Ako jednom budeš sama
# Bila bi bolja
CD 2
# Zločin i kazna
# Na ovaj dan
# Pjevaj, pjevaj na kletoj gitari
# Okano
# Hotel Balkan
# Noć mi te duguje
# Krasiva
# Šta radiš tu 

## Izvori 
Kategorija:Albumi Zdravka Čolića
Kategorija:Albumi iz 2004.
Ełk

**Ełk** je grad u sjeveroistočnom dijelu Poljske u Varminsko-mazurskom vojvodstvu sa 61 903 rezidentnih stanovnika.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://www.elk.pl/

Kategorija:Gradovi u Poljskoj
Deutschsprachige Anwendervereinigung TeX

180px|right|Лого DANTE e. V.

**Deutschsprachige Anwendervereinigung TeX e.&#8239;V.** ili *DANTE e.&#8239;V.*, je najveća TeX korisnička grupa na njemačkom govornom području. Sa oko 2.000 članova, to je najveća grupa TeX korisnika širom svijeta. DANTE su osnovali 14. aprila 1989. godine u njemačkom gradu Heidelbergu brojni TeX entuzijasti koji su se ranije upoznali sa njegovim radom.

Prema svojim statutima, DANTE korisnička grupa daje savjete TeX korisnicima iz svih zemanja u kojima se koristi njemački jezik i finansira projekte vezane za TeX. Također, predstavlja članove prema drugim TeX korisničkim grupama.

DANTE se održava na glavnom CTAN serveru dante.ctan.org, koji je preslikan na druge `mirror.ctan.org`. Konferencije sa razgovorima, uputstvima i sastancima generalnih članova održavaju se dvogodišnje na raznim lokacijama u svim zemljama njemačkog govornog područja. Konferencije su besplatne za sve zainteresovane za TeX. Časopis *Die TeXnische Komödie* članova udruženja objavljuje se kvartalno. DANTE je međunarodni partner TeX korisničke grupe (TUG) koja je osnovana 1980. godine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* DANTE, Deutschsprachige Anwendervereinigung TeX e.&#8239;V.
* Vereinssatzung (PDF-Datei; 87 kB) der DANTE e. V.
* Ein CTAN-Knoten

Kategorija:TeX
Kategorija:Organizacije osnovane 1989.
Kategorija:Njemačke naučne organizacije
Liferay, Inc.

**Liferay, Inc.**, je kompanija koja pruža besplatnu dokumentaciju. Uglavnom fokusiran na tehnologiju portala za preduzeća. Sjedište kompanije je u Diamond Baru, Kalifornija, Sjedinjene Američke Države.

## Historija 
Liferay originalni proizvod, Liferay Portal, kreirao je 2000. godine Brian Chan. Godine 2004. kompanija je osnovana pod imenom Liferay, Inc. i formalizirala svoju njemačku podružnicu Liferay GmbH. 2007. godine kompanija je otvorila azijsko sjedište u Daljanu, Kina, i španjolsku podružnicu Liferay SL. U martu 2009. godine, kompanija je otvorila novu kancelariju u Bangaloru, Indija. Liferay ima 22 ureda širom svijeta sa preko 250 partnera i 180.000 članova zajednice otvorenog koda.

## Reference 
Kategorija:Kompanije u Sjedinjenim Američkim Državama
Borghesia

**Borghesia** je slovenska EBM muzička grupa osnovana u Ljubljani 1982. godine od bivših članova alternativne pozorišne grupe *Theatre FV-112/15*. U početku, od kraja 1980-ih djelovala je kao multimedijalna konceptualna grupa koja je snimala i video radove, koji su bili jednako bitni kao zvuk. Nakon njihovog prvog razlaza, Aldo Ivančić je osnovao grupu Bast, a danas je na muzičkoj sceni najpoznatiji kao producent. Zajedno sa grupom Laibach, Borghesia je bio glavni predstavnik slovenske alternativne muzike u inostranstvu.

## Članovi 
* Aldo Ivančić (* 1959) - bubnjevi, elektronika (1982–1996, 2009–)
* Dario Seraval (* 1959) - vokal, elektronika (1982–1991, 2009–? )
* *prateci tim* :
** Irena Tomažin, vokal (2011–? )
** Jelena Rusjan, bas gitara, vokal (2011–)
** Andrej Mazi, gitara (2011–? )
** Sašo Benko, gitara (2018–)
** Ivo Poderžaj, vokal (2018–)
** Boštjan Čadež i Lina Rica (vizualni radovi na nastupima)

## Bivši članovi 
* Zemira Alajbegović Pečovnik (* 1958) - video, vokal (1982–89)
* Neven Korda (* 1956) - video (1982–1989)
* Goran Devide (1959-1988), video (1982-88)
* *nova postava 90-ih uz Aldu Ivančića* :
* Bruno Subiotto (1966-2016), vokal (1991/92-96)
* Borut Kržišnik (* 1961.), gitara (1991. / 92.–96.)
* Nikola Sekulović (* 196?), Bas gitara (1991 / 92–96)

## Diskografija 
; Studijski albumi

* *Borghesia* (1983)
* *Clones* (1984)
* *Ljubav je hladnija od smrti* (1985)
* *No Hope, No Fear* (PIAS, 1987)
* *Ogolelo mesto* (Zalozba FV, 1988)
* *Escorts and Models* (PIAS, 1989)
* *Resistance* (PIAS, 1989, Jugoton 1989)
* *Dreamers in Colour* (1991)
* *Pro Choice* (1995)
* *And Man Created God* (2014)
* *Proti kapitulaciji* (2018)

; Live albumi

* *Better Live Than Dead* (2016)

; EPs

* *Their Laws, Our Lives* (Založba FV, 1986, Materiali Sonori 1986)
* *Naked, Uniformed, Dead* (PIAS, 1988)
* *She Is Not Alone* (PIAS, 1989)
* *Surveillance and Punishment* (PIAS, 1989)
* *Double Bill*, posnet s skupino Click Click (PIAS, 1988)
* *Message* (PIAS, 1990)

; Kompilacije

* *20th Century – Selected Works*, dupli album (FV Music, 2009)
* *4x12* (Blind Dog Records, 1991)

; Albumi više izvođača, uključujući bend Borghesia

* *This Is Electronic Body Music* (SPV, 1988)
* *Out of Nowhere* (Out of Nowhere, 1990)
* *Trans Slovenia Express* (Mute, 1994)
* *Borghesia mfl* (Založba FV, 1996)
* *Tistega lepega dne...* (Založba FV, 1996)
* 
## Reference 
Kategorija:Muzičke grupe osnovane 1982.
Kategorija:Slovenski bendovi
Kategorija:Elektronska muzika
Zemira Alajbegović Pečovnik

**Zemira Alajbegovič Pečovnik**, slovenska umjetnica, novinarka, snimateljica i redateljica hrvatskog porijekla, * 9. januar 1958., Pula .

Diplomirala je sociologiju na Fakultetu društvenih nauka u Ljubljani.

Od godine 1982. do 1988. zajedno s Nevenom Kordom bila je vodeći član multimedijalnih i pozorišnih grupa FV 112/15 i FV Diska, koje su djelovale na ljubljanskoj supkulturnoj sceni. Tu je počela i da radi na videu. Osamdesetih godina prošlog stoljeća suosnovala je video produkciju FV Video i FV Založba, prvu nezavisnu izdavačku kuću u Jugoslaviji, a od 1983. do 1989. bila je članica kultne multimedijalne grupe Borghesia . Osamdesetih godina prošlog stoljeća bila je jedan od pokretača prve nezavisne ATV televizije. Devedesetih godina prošlog stoljeća  napravila je seriju emisija za Kanal A sa Kordom pod nazivom *Image* . U saradnji sa njim, autor je brojnih video filmova, muzičkih spotova i plesnih spotova. Njihovi video projekti predstavljeni su na brojnim međunarodnim festivalima, gdje su dobili nekoliko nagrada i emitirani na nekoliko TV stanica širom svijeta.

Posljednjih godina režirala je video (Fast/Slow) i dokumentarne filmove, kao i televizijske emisije o umjetnosti i kulturi, posebno o filmu. Njeni najznačajniji dokumentarni filmovi su film o nasilju nad ženama *Između četiri zida*, *Isečaka vremena*, priča o bakama i istoriji Jugoslavije punoj nasilja i *Nevidljive teritorije*, portret svestranog umetnika Marka Peljhana. Od 2011. radi kao novinarka i rediteljka u Kulturnoj redakciji RTV Slovenije i kao urednica filmske emisije *Umetni raj* .

* Neven Korda in Z.A. Pečovnik - *Staro in novo* (1997)
* Neven Korda in Z.A. Pečovnik - *Med štirimi stenami* (1999)
* Neven Korda in Z.A. Pečovnik - *Rezine časa* (2000)
* *Nevidni teritorij* (2007)

## Reference 
## Vanjski linkovi
* Zemira Alajbegović na DIVA (online video arhiva)
* Profil u slovenskoj filmskoj bazi (BSF)
* zank.si (web.archive.org)

Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Rođeni 1958.
Kategorija:Slovenski umjetnici
Kategorija:Slovenski režiseri
Kategorija:Slovenski novinari
Kategorija:Biografije, Pula