Dugonosi majmun

mini|260px|Rasprostranjenje vrste *Nasalis larvatus*
**Dugonosi majmun** ili **nosati majmun** (lat. *Nasalis larvatus*) u lokalnom području indonezijski ***bekantan*** je crveno-tamni majmun Starog svijeta. Endem je Jugoistočne Azije, na otoku Borneo. Ova vrsta repatog majmuna, identificira se lahko po neuobičajeno velikim nosevima, po čemu je i imenovana.

Ova vrsta koegzistira sa borneanskim orangutanom. Pripada monotipskom rodu ***Nasalis***, iako je i langur svinskog repa tradicijski bio uključivan u ovaj rod.

Majmun nosonja također ima i indonezijsko ime *monjet belanda* ("holandski majmun"), ili čak i *orang belanda* ("holanđanin"), jer su Indonežani imali dojam da su holandski kolonizatori često imali slične velike trbuhe i noseve.

## Taksonomija
Nosonja pripada potporodici *Colobinae* majmuna Starog svijeta. Ipa dvije podvrste:

**N. l. larvatus* (Wurmb, 1787), rasprostranjenu u cjelokupnom arealu vrste, i
**N. l. orientalis* (Chasen, 1940), koja je ograničena na sjeveroistočni Kalimantan.
Međutim, razlike između podvrsta su mal, pa svi autori ne priznaju podvrstu *N. l. orientalis*.

## Opis
thumb|Lice mužjaka
Nosati majmun pripada kategoriji krupnih vrsta, kao jedan od najvećih repatih majmunskih vrsta porijeklom iz Azije. Samo tibetski makak i neke od sivih langura mogu se porediti sa njegovom veličinom. Kod njega je izražen seksualni dimorfizam. Glava i tijelo mužjaka imaju ukupnu dužinu od 66 do 76,2&nbsp;cm i tipsku masu od 16 do 30&nbsp;kg.
Te mjere kod ženki iznose 53,3 do 62&nbsp;cm i 7 do 12&nbsp;kg. Nadalje, nos kod mužjaka doseže dužinu od10,2&nbsp;cm, i visi niže od usta. Pod-dlaka je svjetlosiva, žućkasta ili sivkasta do svjetlo narandžasta. Neke jedinke žive i usamljenički, obično mužjaci. Grupe žive u preklapajućim područjuma, uz malo teritorijalnosti, Jednomužjačke grupe broje 9–19 jedinki, dok bande mogu imati i 60 članova. Sve u svemu, članovi iste bande su prilično tolerantni jedni prema drugima. Između ženki postoji linearna hijerarhijska dominacija. Mužjaci jedne muške grupe mogu ostati u svojim grupama i šest do osam godina. Zamjene rezidentnih mužaka u populaciji čini se da se javljaju bez ozbiljne agresije. Kopulacije obično traju oko pola minute. Kada su u fazi gonjenja, jedinke oba spola nadure lice. Osim toga, mužjaci se ponekad oglašavaju, a žeke istaknu svoje pozadine. Mladi počinju da jedu čvrstu hranu za šest sedmica, a odvajaju se od sedam mjeseci. Nos mladog mužjaka polako raste dok ne dostigne veličinu odrasle dobi. Majka omogućava drugim članovima njene grupe da drže novorođenče.

### Komuniciranje
Nosati majmuni poznati su po različitoj vokalizaciji. Kada označavaju status u grupi, mužjaci će emitovati zvuk trube. Imaju posebno trubljenje prema novorođenčadi, koje se koristi i za sigurnost. Kao znak uzbune, mužjaci proizvode signal opasnosti. Oba spola daju prijeteće pozive, ali svaki je drugačiji. Osim toga, zrele i nezrele jedinke emituju takozvani "ženski poziv" kada su ljuti. Trubljenje, mrmljanje i režanje su ćesti za vrijeme agonističannih susreta niskog intenziteta. Nevokalno ispoljavanje uključuje tresenje grana pomoću skokova, pokazivanje golih zuba, otvorene prijetnje ustima i erekcije kod mužjaka, u istim situacijama. Najčešće živi u priobalnim područjima i duž rijeka. Ova vrsta je ograničena na nizijska staništa koja mogu dosezati područja plime. Favorizuje dipterokarpe, mangrove riječne šume. Grupe obično spavaju na susjednom drveću. Imaju sklonost da spavaju u blizini rijeke, ako je u okolini. Dan počinju ishranom, a onda se odmaraju u unutrašnjosti. Svakodnevne „aktivnosti“ sastoje se u mirovanju, putovanju, hranjenju i održavanju opreza. Kada se spušta noć, majmuni se ponovo vraćaju u blizinu rijeke i pristupačne hrane. Predatori u nosatih majmuna uključuju krokodile, magličastog leoparda, orlove, monitorske guštere i pitona. Majmuni prelaze rijeku na plićacima ili preko grana ako je moguće. To može poslužiti i za izbjegavanje predatora.

## Status konzervacije
Nosonja je ocijenjen kao ugrožena vrsta u IUCN crvenoj listi ugroženih vrsta i naveden u Dodatku I CITES-a. Do 2008., njegova ukupna populacija je pala za više od 50%, u posljednjih 36-40 godina, zbog stalnog gubitka staništa i lova u nekim područjima. Populacija je fragmentirana: najveća preostala populacija se nalazi u Kalimantanu; ima ih daleko manje u Sarawaku, Brunejma i Sabahu. Nosonja je zaštićen zakonom u svim regijama Bornea. U Maleziji, on je zaštićen brojnim zakonima, uključujući Zakon o zaštiti divljine (*Wildlife Protection*) (savezni zakon), Wildlife Protection Pravilnikom o zaštiti divljine iz 1998. godine (poglavlje 26) i Konservaciji divljine iz 1997. (državni zakon Sabaha).

Nosati majmuni mogu se naći u 16 zaštićenih područja: Nacionalni parkovi Danau Sentarum, Gunung Palung, Kendawangan rezervatu prirode, Kutai, zaštićenoj šumi Lesan, Rezervatima prirode Muara Kaman i Mandor, te Nacionalnom parku Tanjung Puting u Indoneziji. U maleziji to su Nacionalni park Bako, šumski rezervati Gunung Pueh, Kabili-Sepilok, Nacionalni park Klias, rezervati Kulamba, Donji Kinabatangan, Sungei Samunsam i Ulu Segama.

## Također pogledajte
Majmuni Starog svijeta
## Reference
## Vanjski linkovi
*ARKive – images and movies of the Proboscis monkey *(Nasalis larvatus)* 
*Primate Info Net *Nasalis* Factsheets
*Save the Proboscis Monkeys  Petition and weblog with info on the rare, endangered species.
*National Geographic video 
*John C.M. Sha, Ikki Matsuda & Henry Bernard (2011) *The Natural History of the Proboscis Monkey *
*John C.M. Sha, Henry Bernard, and Senthival Nathan (2008) Status and Conservation of Proboscis Monkeys in Sabah, East Malaysia

Kategorija:Colobinae
Kategorija:Borneo
Kategorija:Primati
Kategorija:Azijski primati