open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lukovica (Makedonska Kamenica)

**Lukovica** () je naseljeno mjesto u sastavu općine Makedonska Kamenica, Sjeverna Makedonija. Selo se nalazi 5&nbsp;km jugoistočno od Makedonske Kamenice i 19&nbsp;km zapadno od Delčeva.

## Geografija 
Naselje se je razvilo u dolini rijeke Bregalnice. U blizini naselja se također nalazi Kalimansko jezero, a sjeverno od naselja se uzdižu Osogovske planine.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva iz 2002. godine, Lukovica je imala 269 stanovnika. Pretežno stanovništvo u naselju su etnički Makedonci (100%).

## Reference 
## Vanjski linkovi
Alifatski spoj

[thumb|right|250px|Aciklični alifatski spoj  ([butan)]] [thumb|right|200px|Ciklični alifatski, nearomatski spoj  ([ciklobutan)]]
**Alifatski spojevi** (grč. *aleifar* = mast. ulje) – u  organskoj hemiji – su jedna od dvije velike klase ugljikovodika (spojeva koji se sastoje samo od ugljika i vodika).  Druga su aromatski ugljikovodici. Na osnovu toga, alifatski se nazivaju i nearomatskim ugljikovodicima**.

Alifatski spojevi mogu biti cillični; međutim, ugljikovodici sa konjugiranim pi-sistemima koji se ponašaju po Hückelovom pravilu, umjesto toga, smatraju se aromatskim. Alifatici mogu biti zasićeni, poput heksana ili nezasićeni, poput heksena i heksina. Spoj sa otvorenim lancem (bilo ravan ili razgranat) ne sadrže nikakve prstenove i stoga su alifatski.

## Struktura 
U alifatskim spojevima, atomi ugljika su spojeni u pravim ili razgranatim lancima ili u nearomatskim prstenovima (u tom slučaju se nazivaju aliciklični spojevi). Ovi spojevi mogu biti zasićeni, kada sadrže samo jednostruke veze (alkani), ili nezasićeni, sa dvostrukim (alkeni) ili trostrukim vezama (alkini). Pored vodika, drugi elementi mogu biti vezani za atome ugljika, obično kisik, dušik, sumpor ili hlor.

Najjednostavniji alifatski spoj je metan (CH4). Alifatici uključuju alkane (npr. parafinske ugljovodonike),  alkene (npr. etilen) i alkine (npr. acetilen). Masne kiseline se sastoje od nerazgranatog alifatskog repa vezanog za karboksilnu grupu.

## Obilježja 
Većina alifatskih spojeva je zapaljiva. Ugljikovodici se koriste kao goriva, npr. metan u Bunzenovom plameniku,  tečni prirodni gas i acetilen pri zavarivanju.

## Primjeri 
Najvažnije grupe alifatskih spojeva su:
*n, izo- i ciklo-alk**an**i (zasićeni ugljikovodici)
*n, izo- i ciklo-alk**en**i i -alk**in'''i (nezasićeni ugljikovodici).
Značajni primjeri niskomolekulskih alifatskih  spojeva, u slijedećem popisu, sortirani su po broju atoma ugljika:

(CAS registarski broj koji je prikazan za neka od jedinjenja je zaštitni znak Američkog hemijskog društva.)

## Također pogledajte
* Aromatski ugljikovodici

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Alifatski spojevi
Kategorija:Organski spojevi
Vladimirovo (Berovo)

mini|280px|Vladimirovo, seoska arhitektura
**Vladimirovo** () je naseljeno mjesto u sastavu općine Berovo, Sjeverna Makedonija.

## Geografija
Naselje se nalazi 8&nbsp;km od Berova u oblasti Maleševo. Zauzima veliki dio Maleševske kotline i prostire se zapadno sve do rijeke Bregalnice.

## Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Sjevernoj Makedoniji nalazilo se u sastavu stare općine Berovo.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva iz 2002. godine, Vladimirovo je imalo 861 stanovnika.

### Narodnosni sastav
### Jezički i vjerski sastav
## Galerija 

Datoteka:Црква „Св. Илија“ - Владимирово.jpg|nova pravoslavna crkva "Sv. Ilija"    
Datoteka:Викиекспедиција Малешевија (175).jpg|ambulanta
Datoteka:Викиекспедиција Малешевија (176).jpg|osnovna škola
Datoteka:Викиекспедиција Малешевија (172).jpg|spomen-bista
Datoteka:Владимирово во Општина Берово.svg|položaj naselja Vladimirovo na karti općine Berovo

## Reference 
## Vanjski linkovi
Fosfonij

150px|right|thumb|Struktura  PH4+, roditeljskog ili matičnog  fosfonijskog kationa.
**Fosfonijski** (opskurnije: **fosfinij**) kation je poliatomski kation sa hemijskom formulom  (R = H, alkil, aril, halid).  Ovi kationi su tetraedarski i općenito bezbojni.

## Tipovi fosfonijskih kationa
### Fosfonij, 
Roditeljski "'fosfonij'" je  . Jedan od primjera je fosfonij-jodid . Soli roditeljskog   rijetko se susreću, ali ovaj ion je intermedijar u pripremi industrijski korisnog tetrakis (hidroksimetil) fosfonij-hlorida:
:PH3 + HCl + 4 CH2O → 

### Protonirani organofosfini
Mnoge fosfonijeve soli nastaju protonacijom primarnih, sekundarnih i tercijarnih fosfina:
:PR3 + H+ → 

Bazna priroda fosfina slijedi uobičajene trendove, pri čemu je R = alkil bazniji od R = arila.

### Tetraorganofosfonijski kationi 
Najčešći spojevi fosfona imaju četiri organska supstituenta vezana na fosfor. kvaternarni fosfonijevi kationi uključuju tetrafenilfosfonij, (C6H5)4P+ i tetrametilfosfonij .
[thumb|150px|[Tetrametilfosfonij-bromid]]
thumb|Struktura čvrstog  fofor-pentahlorida ilustrira njegovu autoionizaciju
Kvaternarni fosfonijevi kationi () nastaju alkilacijom organofosfina. Razblaženi rastvori disociraju prema slijedećoj ravnoteži:
:PCl5 \rightleftarrows PCl + Cl−

Trifenilfosfin-dihlorid (Ph3PCl2) postoji i kao pentakoordinatni fosforan i kao hlorotrifenilfosfonij-hlorid, ovisno o mediju. Situacija je slična primjeru u PCl  5 . To je ionski spoj (PPh3Cl)+ Cl– u polarnoj otopini i molekulskaa vrsta sa trigonalnom bipiramidnom molekulskom geometrijom u apolarnom rastvoru.

## Također pogledajte
*Amonijak ()
*Hidronij (H3O+)
* Organofosfat

## Reference 
Kategorija:Kationi
Kategorija:Funkcionalne grupe
Mitrašinci

**Mitrašinci** () su naseljeno mjesto u sastavu općine Berovo, Sjeverna Makedonija. Naselje je udaljeno 15&nbsp;km sjeverozapadno od Berova. Istočno od naselja protječe rijeka Bregalnica.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva iz 2002. godine, Mitrašinci su imali 729 stanovnika. Većinska vjeroispovijest stanovništva je pravoslavlje.

### Sastav stanovništva 
## Reference 
## Vanjski linkovi
Vladimirovo

**Bugarska**:

* Vladimirovo (Bojčinovci), naselje u općini Bojčinovci, oblast Montana
* Vladimirovo (Dobrička), naselje u općini Dobrička, oblast Dobrič
* Vladimirovo (Topolovgrad), naselje u općini Topolovgrad, oblast Haskovo

**Sjeverna Makedonija**:

* Vladimirovo (Berovo), naselje u općini Berovo, Istočna regija
Vardarska regija

**Vardarska regija** () je jedna od 8 statističkih regija u Sjevernoj Makedoniji. Sjedište regije je grad Veles.

## Stanovništvo
Na popisu stanovništva 2002. godine, Vardarska regija je imala 133.248 stanovnika.

## Administrativna podjela 
Regija obuhvata 9 općina.

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Vardarska regija
Hlorit

**Hloritni** ion ili hlor-dioksidni anion je halit sa hemijskom formulom ClO2–. Hloritni spoj koji sadrži ovu grupu, s hlorom u oksidacijskom stanju od +3. Hloriti su poznati i kao soli hlorne kiseline.

## Spojevi 
Slobodna  hlorna hiselina HClO2 je  najmanje je stabilna oksokiselina hlora i primijećena je samo kao vodena otopina u malim koncentracijama. Kako se ne može koncentrirati, to nije komercijalni proizvod. Alkalni i zemnoalkalijski metali su bezbojni ili blijedožuti spojevi, s tim što je natrij-hlorit (NaClO2 ) jedini komercijalno važan hlorit. Hloriti teških metala (Ag+, Hg+, Tl+, Pb2+, kao i  Cu2+ i NH4+) su nestabilni i razlažu se eksplozivno na toploti ili pri šoku.
Natrij-hlorit se dobija indirektno iz natrij-hlorata, NaClO3. Prvo nastaje eksplozivno nestabilni plin hlor-dioksid, ClO2, redukcijom natrij-hlorata u jakoj kiselinskoj otopini s pogodnim redukcijskim sredstvom (naprimjer, natrij-hloridom, sumpor-dioksidom ili hlorovodičnom kiselinom).

## Struktura i svojstva 
Hloritni ion ima savijenu molekulsku geometriju, usled dejstva usamljenog para na atomu hlora, sa uglom veze O–Cl–O od 111° i dužinama veze Cl–O od 156&nbsp;pm.
Hlorit je najjači oksidant hlornih oksianiona na osnovu standardnih polućelijskih potencijala.

## Upotreba
Najvažniji hlorit je natrij-hlorit (NaClO2); upotrebljava se za izbjeljivanje tekstila, celuloze i papira, ali unatoč snažnoj oksidirajućoj prirodi, često se ne koristi direktno, već se upotrebljava za stvaranje neutralne vrste hlor-dioksida (ClO2), obično reakcijom sa HCl:
:5 NaClO2 + 4 HCl → 5 NaCl + 4 ClO2 + 2 H2O

## Ostali oksianioni
Postoji nekoliko oksianiona hlora u kojima može pretpostaviti oksidacijsko stanje  −1, +1, +3, +5 ili +7 unutar odgovarajućih aniona Cl−, ClO−, ClO2– , ClO3sup>– ili ClO4sup>–, poznata uobičajeno i respektivno kao hlorid, hipoklorit, hlorit, hlorat i perhlorat. Oni su dio veće porodice drugih hlor-oksida.

## Također pogledajte
* Hlorid
* Hlorat
## Reference
**Kirk-Othmer Concise Encyclopedia of Chemistry*, Martin Grayson, Editor, John Wiley & Sons, Inc., 1985


Kategorija:Hlorni oksidi
Regije Sjeverne Makedonije

[mini|280px|Sjeverna Makedonija; statističke regije, stanje [2020. godine]]
**Statističke regije u Sjevernoj Makedoniji** () su oblik statističke podjele Republike Sjeverne Makedonije koju koristi Statistički zavod Republike Sjeverne Makedonije (Државен завод за статистика) za potrebe prikupljanja statističkih informacija i njihovo lakše uređivanje. Uvedene su u upotrebu 2007. godine, radi usklađivanja statističkih potreba države sa zakonima Evropske unije kao treći nivo nomenklature prostornih jedinica za statistiku (NUTS-3) (). Sjeverna Makedonija je podijeljena na 8 oblasti, odn. statističkih regija, a u okviru svake nalazi se veći broj općina.

## Statističke regije 
## Također pogledajte 
* Spisak općina u Sjevernoj Makedoniji
* Spisak naselja u Sjevernoj Makedoniji

## Vanjski linkovi
* Државен завод за статистика


Kategorija:Treći nivo državnih administrativnih podjela
Aračinovo

mini|280px|Karta naseljenih mjesta općine Aračinovo
**Aračinovo** (, ) je naseljeno mjesto i općina u Sjevernoj Makedoniji, u Skopskoj regiji.

## Geografija 
Općina Aračinovo se prostire u istočnom dijelu Skopskog polja. Graniči s općinom Lipkovo na sjeveru, Kumanovo na istoku, Ilinden na jugu, te općinom Gazi Baba na zapadu.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Sjevernoj Makedoniji nalazilo se u sastavu grada Skoplja, odn. stare općine Gazi Baba.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2002. godine općina Aračinovo imala je 11.992 stanovnika, od čega u samom Aračinovu 7.315. Poslije izvršenog popisa naselje Brnjarci ušlo je u sastav skopske gradske općine Gazi Baba, pa je ukupan broj stanovnika općine iznosio 11.597.

### Općina Aračinovo 
**Napomena**: *Nastala iz grada Skoplja, odn. stare općine Gazi Baba. Popis stanovništva u SFR Jugoslaviji 1991. bojkotovao je najveći dio Albanaca.*

#### Popis 2002.
##### Narodnosni sastav 
##### Jezički i vjerski sastav 
### Aračinovo (naseljeno mjesto)
**Napomena**: *Popis stanovništva u SFR Jugoslaviji 1991. bojkotovao je najveći dio Albanaca.*

#### Popis 2002.
##### Narodnosni sastav 
##### Jezički i vjerski sastav
## Također pogledajte
* Spisak općina u Sjevernoj Makedoniji

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*
Kuća Ive Duspera

**Kuća Ive Duspera u Kraljevoj Sutjesci**  je smještena u naselju Prijeko na desnoj obali rječice Trstivnica u Kaknju, Bosna i Hercegovina. Proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

Familija Dusper porijeklom je iz Rakitnog u Dalmaciji. U Sutjesku su doselili iz Duboštice krajem XVIII - početkom XIX stoljeća.
Kuća je građena etapno, počev u prvoj polovini XIX stoljeća. Vremenom je dograđen sprat i drugi dijelovi).

Pripada tipu bosanske kuće iz osmanskog perioda. Izgrađena je od lokalnog materijala, kamena, drveta i ćerpiča. Kuća je rad domaćih majstora. Sastoji se od prizemlja, prvog sprata i tavanske prostorije. Natkrivena je visokim strmim četverovodnim krovom pokrivenim šindrom. Sa sjeverne strane, na nivou tavanske etaže, iz ravni krova izlazi veranda drvene konstrukcije natkrivena posebnim krovom.

Prizemlje kuće je nepravilne osnove 7,13 x 7,36 m. U prizemlju se nalazi natkriveni ulazni trijem i ekonomske prostorije: kuhinja i 4 ostave: za namirnice, dvije otvorene ostave za odlaganje drva i jedna zatvorena ostava smještena ispod stepenica.

Drvenim zatvorenim stepenicama, iz prizemlja se izlazi na verandu, dužine 7,19 m i širine 1,10 - 1,20 m, izgrađenu u drvetu, sa stupcima spojenim lukovima, sa koje se ulazi u prostoriju zvanu „dimluk“. U dimluku je sačuvano originalno ognjište. Iz dimluka, koji je imao i funkciju hola, vode vrata u manju ostavu i u dvije sobe. U većoj sobi je i do danas sačuvana zemljana peć sa šarenim glinenim lončićima. Sa južne strane, iz prostora dimluka izlazi se na manju verandu s koje vode drvene stepenice u bašču. Jedan dio ove verande je naknadno zatvoren i služi kao ostava. Međukatne konstrukcije su u od hrastovih tesanih greda kao i konstrukcija verandi. Stolarija u kući je manjih dimenzija, različita po veličini. Okov je od kovanog željeza.

U 2002. godini urađeni su radovi na restauraciji i konzervaciji pod rukovodstvom Zavoda za zaštitu spomenika u sastavu Federalnog ministarstva kulture i sporta. Po izvršenoj rekonstrukciji, vlasnica objekta izvršila je opremanje tradicionalnim namještajem i opremom i omogućila je posjetu zainteresiranima.

## Literatura 
* Alija Bejtić, Prilozi za orijentalnu filologiju i istoriju jugoslovenskih naroda pod turskom vladavinom, III-IV, 1952-53., Veselin Masleša, Sarajevo
* Ibrahim Krzović, Arhitektura Bosne i Hercegovine 1878-1918., Umjetnička galerija  Bosne i Hercegovine, Sarajevo, 1987.
 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* MUZEJ KAKNJA: Obilazak kulturno-historijskih spomenika Kaknja

Kategorija:Nacionalni spomenici u Kaknju
Kategorija:Gradska bosanska kuća osmanskog doba
Uskoplje (župa)

mini|300x300piksel| Župa Uskoplje u sastavu srednjovjekovne bosanske države.
**Uskoplje** je bila župa u srednjovjekovnoj Bosni, dio zemlje Donji kraji.

## Historija 
Župa Uskoplje i njena dolina pokrivala je gornji tok rijeke Vrbas. Put je bio važna raskrsnica puteva još u rimsko doba, a nekoliko putopisa svjedoči o cestama u srednjem vijeku. Prvi spomen župe Uskoplje nalazimo u ljetopisu Popa Dukljanina. Uskolje je uz župe Pliva i Luka navedeno kao jezgro zemlje Donjih kraja. Naziv župe Uskoplje još nije objašnjen. Karl Pach smatrao je da je ime "Uskoplje" ilirskog porijekla, kao i Skoplje, dok je Đoko Mazović vjerovao da ime potiče od geografske karakteristike ovog područja - uskog polja. Župa Uskoplje još se spominje, s crkvom svetog Ivana, u povelji ugarskog kralja Bele iz 1244, a potom u dubrovačkim izvorima iz 1283. i 1300. godine. Tada su zabilježena tri slučaja trgovine robovima u tim dijelovima. Povelja iz 1366. spominje župu Plivu i Uskoplje koja se nalazila istočno od Plive. Granica između dviju župa bila je planinska kosa Kriva Jela. Župa Uskoplje spominje se u osmanlijskim upadima 1414. i 1456. godine. U domaćim izvorima jedini podaci o Uskoplju nalaze se u povelji kralja Stjepana Tomaša iz 1446. godine. Vojvoda Vladislav Hercegović Kosača je od ugarskog kralja Matije Korvina dobio župu Uskoplje sa gradom Veselom Stražom (1463). Dvije godine kasnije, Osmanlije su osvojili veći deo teritorije Vladislava Hercegovića. Najvjerovatnije tada osvajaju i Uskoplje. Kao nahija, Uskoplje se spominje 1468/69. godine.

Područje Uskoplja bilo je relativno dobro naseljeno, sa tri utvrde i dvanaest gradova. Na padinama planina s obje strane Vrbasa mogu se vidjeti tragovi rudarskih aktivnosti. Sva gradska utvrđenja bila su smještena na istaknutim brežuljcima koje je bilo lako obraniti. Susjedstvo je u osmanlijskim izvorima zabilježeno kao selo Gračanica. Između 1444. i 1454. grad je bio u sastavu države Stjepana Vukčića Kosače. Gustina pojedinih naselja u Uskoplju poznata je iz osmanlijskih izvora. Prema popisu stanovništva (početak 16. vijeka), u Uskoplju je bilo 48 sela sa 477 kuća. Jedno selo je u prosjeku činilo oko 9 kuća.

## Izvori 
* Mrgić, Jelena (2002). Donji kraj: Pejzaž srednjovjekovne Bosne. Beograd: Filozofski fakultet.
* Mrgić, Jelena (2008). Severna Bosna: 13-16. veka. Beograd: Institut za istoriju.
* Ćirkovic, Sima (1964). Istorija srednjovjekovne bosanske države. Beograd: Srpska književna zadruga.

Kategorija:Župe u srednjovjekovnoj Bosni
Risto Milić

**Risto Milić** bio je rodoljubivi srpski pjesnik iz Boke kotorske i počasni član srpskog pjevačkog društva Jedinstvo iz Kotora.

Bio je sin Simeona Milića iz plemena Bjelice i Jelene Katurić iz Kotora. Po Julijanskom kalendaru rođen je 19. aprila 1842. godine. Zbog rodoljubivog djelovanja u Boki nije mogao dobiti siguran posao u državnoj službi. Po izbijanju Bokeljskog ustanka 1869. godine, velike političke progone su zbog srbovanja doživejeli predsjednik pjevačkog društva *Jedinstvo* Risto M. Subotić (umire u zatvoru od pretrpljenih muka) i on, pa zbog toga bježi u Crnu Goru, a zatim odlazi u Odesu i Beograd. Na Cetinju je po odluci kneza Nikole Petrovića o državnom trošku 1870. godine objavljena njegova zbirka 50 lirskih rodoljubivih pjesama pod nazivom *Serbobranke*. Krajem 1871. godine putuje u Odesu gdje je bio zvanični povjerenik Matice srpske. U Odesi je sreo svoju zemljakinju, Jelisavetu Popović, koja je iz *Serbobranki* uzela 11 pjesama i na njihove stihove je komponovala muziku. Nakon rata, 1879. je u Beogradu raspoređen na mjestu računoispitača, a od 1883-1910. je radio kao knjigovođa u Poštansko-telegrafskom odjeljenju Ministarstva narodne privrede. Kao poštanski činovnik ne objavljuje svoja književna djela, ali je pratio književna događanja srpskih pisaca. Lazar Tomanović mu je bio stari prijatelj kojeg je često spominjao, pa su se sreli u Beogradu 1892. godine. Tomanovića je vodio kod mitropolita beogradskog Mihaila. Od srčanog udara je iznenada umro 8. marta 1910. godine, u beogradskoj kafani *Proljeće*. 2018. godine u Kotoru je objavljeno drugo izdanje njegove zbirke pjesama.

Neki od pretplatnika (predbrojnika) na Milićevu zbirku pjesama bili su Josip Juraj Strossmayer (10 komada), Ivan Jastrebov, Mitrofan Ban, Jovan Sundečić, Stjepan Mitrov Ljubiša, Visarion Ljubiša, mitropolit Ilarion II Roganović, Marko Dragović, Ivan Đaja, Lazar Tomanivić (10 komada) dok je bio u Pešti u Tekelijanumu... 29. pjesma pod nazivom *Žalospjev* je posvećena žrtvama na vojnom brodu SMS Graf Radetzky (1854). Taj austrijski brod je uništen 1869. godine kod Visa (Bitka kod Visa).

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1842.
Kategorija:Umrli 1910.
Kategorija:Biografije, Kotor
Kategorija:Srbijanski pjesnici
Kategorija:Srbi
Mojanci (Aračinovo)

**Mojanci** (, ) su naseljeno mjesto u sastavu općine Aračinovo, Skopska regija, Sjeverna Makedonija.

## Geografija 
Naselje se nalazi 15&nbsp;km sjeveroistočno od Skoplja u Skopskom polju, na južnim padinama Skopske Crne Gore.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Sjevernoj Makedoniji nalazili su se u sastavu grada Skoplja, odn. stare općine Gazi Baba.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2002. godine Mojanci su imali 2.325 stanovnika.

**Napomena**: *Popis stanovništva u SFR Jugoslaviji 1991. bojkotovao je najveći dio Albanaca.*

#### Popis 2002.
##### Narodnosni sastav 
##### Jezički i vjerski sastav
## Reference 
## Vanjski linkovi
Jelisaveta Popović

**Jelisaveta Popović** (Kotor, Austrijsko carstvo, 1854. - ?) bila je srpska kompozitorka iz Kotora.

Veći dio života provela je u inostranstvu, ali je održavala vezu sa zavičajem preko Srpskog pjevačkog društva Jedinstvo (osnovano 1839.g.) iz Kotora, kome je posvetila svoje stvaralaštvo. To su bili horovi i solo pjesme, na patriotski nadahnute stihove Riste Milića, kao što su: *Ja ljubim*, *Tražiš li* i dr. Do saradnje između nje i Riste Milića dolazi u Odesi gdje je on bio zvanični povjerenik Matice srpske. Ona je iz njegove zbirke pjesama *Serbobranke*  uzela 11 pjesama (dvije rodoljubive i devet ljubavnih) i na njihove stihove je komponovala muziku. Note svih kompozicija sačuvane su u Arhivu SPD *Jedinstvo* u Kotoru.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1854.
Kategorija:Biografije, Kotor
Kategorija:Srpski kompozitori
Kategorija:Srbi
Spisak općina u Sjevernoj Makedoniji

**Spisak općina u Sjevernoj Makedoniji** je lista svih općina u Republici Sjevernoj Makedoniji. Na dan 1. januara 2020. godine, Sjeverna Makedonija je imala glavni grad Skoplje sa deset gradskih općina u svom sastavu, te **70** općina u ostatku države.

## Glavni grad Skoplje
## Općine
## Također pogledajte
* Statističke regije u Sjevernoj Makedoniji
* Spisak naselja u Sjevernoj Makedoniji

## Reference
Kategorija:Geografija Sjeverne Makedonije
Dendroflora Bosne i Hercegovine

Ovaj spisak **dendroflore  Bosne i Hercegovine** – skupa sa uvedenim vrstama i bosanskohercegovačkim endemima – je nepotpuna inventarizacija spermatofitnih biljnih vrsta (četinara i cvjetnica) koje se navode u raspoloživoj literaturi na bosanskom hrvatskom, srpskom i srpskohrvatskom jeziku. Nisu uključene kulturne i povremeno unošene.

**Napomene**:
*U ovu inventarizaciju dendroflore uključene su i zeljaste višegodišnje biljke sa drvenastim stablikama i/ili izdancima i granama, uključujući i drvenaste lijane i loze.
*Zbog višekratnih promjena u biološkoj klasifikaciji i/ili taksonomskih rangova i naziva obuhvaćenih taksona, neki od njih se u priloženom spisku pojavljuju i po dva puta. To se posebno odnosi na one nazive binomne nomenklature koji su i danas u širokoj upotrebi.
*Najčešće je promijenjeno ime roda i porodice, a ponekad i pripadajućih vrsta.
*Ponavljanje slika infraspecijskih taksona i u navodu vrste, prikazano je samo u sličajevima kada data podvrsta ili varijetet najprikladnije predstavljaju pripadajuću vrstu.

= Gymospermae – Golosjemenjače =

## A
## J
## P
=Cvjetnice=

## A
## B
## C
## D
## E
## F
## G
## H
## I
## J
## K
## L
## M
## N
## O
## P
## Q
## R
## S
## T
## U
## V
## W
## X
## Y
## Z
## Također pogledajte
*Četinari
*Cvjetnice
*Angiospermae
*Plantae

## Reference
## Vanjski linovi
*  (requires Microsoft Silverlight)
* 
* Interactive Cronquist classification
* Plant Resources 
* Flora Europaea
* Flora of Central Europe 
* List of Japanese Wild Plants Online
* Meet the Plants-National Tropical Botanical Garden
* Lady Bird Johnson Wildflower Center – Native Plant Information Network at University of Texas, Austin
* The Plant List 
* United States Department of Agriculture not limited to continental US species
* Рlants 
* The Plant List  
* The Euro+Med PlantBase 
* Germplasm Resources Information Network (GRIN)  
* International Union for Conservation of Nature and Natural Resources 
* Plants of the World Online — Kew Science

Kategorija:Biljke
Kategorija:Magnoliophyta
Kategorija:Flora Evrope
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Nekropole stećaka u Jajcu

**Nekropole stećaka u Jajcu** datiraju se u period XIV. ili XV. stoljeća. Po najnovijoj evidenciji, broj stećaka na cijeloj jajačkoj općini iznosi više od 357, na 31 nekropoli.

## Kraljev grob 
Usamljeni stećak pod imenom Kraljev grob, nalazi se u Zastinju kod Jajca i u njemu je prema predanju sahranjen posljednji bosanski kralj 1463. godine. Zajedno sa kosturom iskopanom ispod stećka, a koji se nalazi u Franjevačkom samostanu u Jajcu proglašen je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

## Nekropola sa stećcima u Vincu 
O naselju Vinac nema mnogo historijskih podataka. Prvi put se spominje u historijskim izvorima 1453. godine. Nalazi se oko 13&nbsp;km južno od Jajca. U Vincu se nalazi stari grad smješten na stijeni nadmorske visine oko 500 m, koja se strmo ruši grebenima u dolinu, uz desnu obalu rijeke Vrbas. Zbog tih stjenovitih grebena Vrbas u velikom meandru okružuje grad sa tri strane. U okolini naselja nalaze se tri manje nekropole sa stećcima. Na lokalitetu Kamenica smještena je nekropola sa vidljivih 38 stećaka (sanduci, sljemenjaci i stećci amorfnog oblika). Nekropola je smještena na kosini, te stećci klize. Slabo su obrađeni i očuvani, postavljeni su po oba glavna pravca. Ukrasi na stećcima nisu evidentirani. Nekropola je Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

## Nekropola Potkriž u mjestu Divičani 
Na lokalitetu Potkriž u mjestu Divičani 2015. god. obavljena su arheološka istraživanja pod vodstvom Dubravka Lovrenovića i Edin Bujaka. Ova nekropola broji preko 50 stećaka. Prosječna dužina stećaka je 1,7 metara, a širina 1,5. Najveći stećak u ovoj nekropoli je 2,1 metara dužine. Pronađeno je sedam grobova i jedan od najljepših srednjovjekovnih sarkofaga.

## Nekropola stećaka Katica 
Nalazi se pored katoličke crkve u naselju Bistrica, jedni su od najljepših stećaka u Jajcu. Na lokalitetu je evidentirano 27 stećaka. Od toga je prisutno 13 sljemenjaka, 12 sanduka i 2 ploče. Na jednom stećku nalazi se ukras u vidu polumjeseca, a na nekoliko stećaka vidljivi su ukrasi pravougaonih i polukružnih niša. Obično su ukrašeni srednjovjekovnim simbolima koji su uklesani kao plitki ili rjeđe ulegnuti reljef. Nekropola je Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine i ujedno 30. spomenik u Jajcu.
## Ostale nekropole 
* Nekropola Križevci u Lupnici na Greblju
* Nekropola u Kuprešanima
* Nekropola na Gornjem Bešpelju
* Nekropola na Donjem Bešpelju
* Nekropola u Podlipcima
* Stećci u Zdaljevcu
* Stećci u Prudima
 
## Literatura 
* Pavao Anđelić, Svjetlost, Sarajevo, 1982 – STUDIJE O TERITORIJALNOPOLITIČKOJ ORGANIZACIJI SREDNJOVJEKOVNE BOSNE

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* U Jajcu nađeno sedam grobova i jedan od najljepših srednjovjekovnih sarkofaga
* LEGENDA O STEĆCIMA U SELU BISTRICA KOD JAJCA
* Zvanična stranica općine Jajce - Na području Jajca pronađen jedan od najljepših srednjovjekovnih sarkofaga

Kategorija:Stećci u Jajcu
Kategorija:Nacionalni spomenici u Jajcu
Mojanci

**Sjeverna Makedonija**:

* Mojanci (Aračinovo), naselje u općini Aračinovo, Skopska regija
* Mojanci (Kočani), naselje u općini Kočani, Istočna regija
Ankica Gudeljević

**Ankica Gudeljević** (rođena 26. jula 1964) bosanskohercegovačka je diplomatkinja i političarka, od decembra 2019. do januara 2023. godine bila je ministrica civilnih poslova Bosne i Hercegovine. Članica je Hrvatske demokratske zajednice Bosne i Hercegovine (HDZ BiH).

## Biografija
Gudeljević je rođena 26. jula 1964. godine. Dio djetinstva je provela u Njemačkoj, gdje je završila osnovno obrazovanje. Kasnije joj se porodica preselila u Bosnu i Hercegovinu, gdje je, u Srednjoškolskom centru Pero Kosorić u Sarajevu, stekla srednje obrazovanje. Poslije toga, Gudeljević se 1984. upisuje na Filozofskom fakultetu u Sarajevu, gdje stekla zvanje profesorice njemačkog jezika i književnosti. Diplomirala je 1989.

Nakon završetka studija, Gudeljević je se preselila u austrijski Graz. Tu je dvije godine radila kao prevoditeljica u jednom osiguravajućem društvu, da bi onda do 1996. godine radila u porodičnom biznisu. Poslije toga, vraća se u Bosnu i Hercegovinu, gdje je 1997. našla zaposlenje kao profesorica njemačkog jezika u Ekonomskoj školi u Brčkom, a od 2004. do 2009. preuzima funkciju direktora preduzeća Autoland u Brčkom, te potom do 2014. vrši funkciju šefice službe za marketing Javnog preduzeća Komunalno, također u Brčkom. 2015. godine Gudeljević prelazi u državnu službu Bosne i Hercegovine, postavši savjetnica u uredu zamjenika ministra vanjskih poslova. Tu funkciju vršila je do 2019, a do imenovanja za novu ministricu civilnih poslova BiH 23. decembra 2019. bila je na poziciji zamjenika direktora Fonda zdravstvenog osiguranja Brčko distrika i ambasadorici Bosne i Hercegovine u Saveznoj Republici Njemačkoj (2018–2019).

Gudeljević je politička aktivna od 1997, kada je se učlanila u Hrvatsku demokratsku zajednicu Bosne i Hercegovine. Između 2011. i 2015. bila je članica Predsjedništva, a od 2015. je članica Centralnog odbora i zamjenica predsjednice Zajednice žena HDZ BiH "Kraljica Katarina Kosača".

## Reference
Kategorija:Rođeni 1964.
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Političari Hrvatske demokratske zajednice Bosne i Hercegovine
Kategorija:Bosanskohercegovački ministri civilnih poslova
Kategorija:Ambasadori Bosne i Hercegovine‎
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Živi ljudi
Spisak naselja u Sjevernoj Makedoniji

**Spisak naselja u Sjevernoj Makedoniji** je lista svih službenih naseljenih mjesta u Republici Sjevernoj Makedoniji. Na dan 1. januara 2020. godine, Sjeverna Makedonija je imala **1.783** naseljenih mjesta.

Naselja:
A • 
B • 
C • 
Č • 
Ć • 
D • 
Dž • 
Đ • 
E • 
F • 
G • 
H • 
I • 
J • 
K • 
L • 
Lj •
M • 
N • 
Nj • 
O • 
P • 
R • 
S • 
Š • 
T • 
U • 
V • 
Z • 
Ž

## Reference 
## Također pogledajte
* Statističke regije u Sjevernoj Makedoniji
* Spisak općina u Sjevernoj Makedoniji

Kategorija:Geografija Sjeverne Makedonije
*
Kategorija:Spiskovi naselja u Sjevernoj Makedoniji
Arheološko nalazište u Vionici

**Arheološko nalazište u Vionici** nalazi se na području općine Čitluk, Bosna i Hercegovina. Kao predpostavljeno arheološko područje proglašeno je za Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

Mjesto Vionica se nalazi na nadmorskoj visini od oko 200 m. oko 4&nbsp;km jugozapadno od Čitluka, u srednjem dijelu Brotnja, u zapadnoj Hercegovini. Brotnjo je predio koji se, prostire na plodnoj kraškoj visoravni na području između Mostara, Čapljine i Grljevića. Oko 4&nbsp;km istočno od Vionice nalazi se veliko arheološko područje u Krehinom Gradcu. Na cijelom području oko Čitluka evidentovani su mnogobrojni razasuti ostaci tragova života od praistorije do kasnog srednjeg vijeka, ali su do danas ostali neistraženi. Direktnih historijskih podataka o mjestu Vionici nema, kao ni o širem području Brotnja sve do srednjeg vijeka.

Kao potencijalni arheološki lokaliteti evidentirani su Lokalitet Bedro i staro vioničko groblje Mainovac. Na ova dva lokaliteta postoje više naslaganih kamenih ulomaka nekog rimskog građevinskog objekta iz antičkog doba, sa profilacijama i utorima za spajanje kamenih blokova. Najvjerovatnije se radi o ostacima ville rustike. Pojedini primjerci kamenja su u srednjem vijeku upotrijebljeni i kao stećci. Na lokalitetu Vinine, od 120 izbrojanih stećaka, 8 komada su antičke spolije. Slično je i na nekropolama Bilobrig i na manjoj nekropoli uz katoličko vioničko groblje. Ostaci neke građevine čiji su zidovi vezani malterom su registrovani i na lokalitetu Bilobrig.

U Vionici je evidentovano 8 nekropola stećaka, od kojih dvije imaju do 120 spomenika, nekoliko njih 13-30,  dvije od 5-9, uz još nekoliko nalaza pojedinačnih spomenika, među koje spada i ploča u Groblju Mainovac.

Na starom vioničkom groblju Mainovac se nalazi nekoliko starijih krstova arhaičnih oblika i bez ukrasa. Na jednom od njih sa prednje strane uklesan je plastični krst, a sa druge polumjesec. Krakovi krsta završavaju se plastičnim jabukama. Grob je oivičen kamenjem. Narodna predaja veže ovakvu pojavu krsta i polumjeseca za osmansko doba.

U groblju ima nekoliko jednostavnih grobnica uokvirenih nizom grubo priklesanih ili prirodnih kamenova. Obično se na uzglavlju nalazi manji kamen u obliku stuba. Ovakvi grobovi mogu da budu istovremeni sa srednjevjekovnim stećcima, a mogu da budu i izraz kontinuiteta mjesta ukopa u kasnijim vijekovima. Takav lokalitet sa grobovima obilježenim stećcima (13 spomenika) i oivičeni vijencem kamenja nalazi se u Donjoj Vionici u "Kordića šumi" i na lokalitetu "Šumarak" sa 21 stećkom.

Oko 300 m južno od Bedre i Mainovca nalazi se lokalitet Crkvina na kojem je pri rekognosciranju Đure Baslera nađena na površini rimska cigla. Lokalitet nije istražen, ali se pretpostavlja da bi ovdje mogla da bude kasnoantička crkva. Nedaleko od Crkvine nalazi se vrelo Rimski bunar.

## Literatura 
* Pavao Anđelić, Svjetlost, Sarajevo, 1982 – STUDIJE O TERITORIJALNOPOLITIČKOJ ORGANIZACIJI SREDNJOVJEKOVNE BOSNE

## Reference 
## Vanjski linkovi 
V
V
Kategorija:Nacionalni spomenici u Čitluku
Orlanci (Aračinovo)

**Orlanci** (, ) su naseljeno mjesto u sastavu općine Aračinovo, Skopska regija, Sjeverna Makedonija.

## Geografija 
Naselje se nalazi na krajnjim jugoistočnim padinama Skopske Crne Gore.

## Historija 
Do teritorijalne reorganizacije u Sjevernoj Makedoniji nalazili su se u sastavu grada Skoplja, odn. stare općine Gazi Baba.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2002. godine Orlanci su imali 829 stanovnika.

**Napomena**: *Popis stanovništva u SFR Jugoslaviji 1991. bojkotovao je najveći dio Albanaca.*

#### Popis 2002.
##### Narodnosni sastav 
##### Jezički i vjerski sastav
## Reference 
## Vanjski linkovi
Vodenica u Budošima

**Vodenica u Budošima** nalazi se na području općine Trebinje, Bosna i Hercegovina. Ovaj mlin je primjer narodne arhitekture i proglašen je za Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

Mlin u Budošima je sagradio Jovo Tadić 1903. godine. Porodica Tadić i danas je u posjedu kupoprodajnih tapija za zemlju, koje su uglavnom na turskom jeziku. U ovom mlinu mljelo se žito iz svih okolnih sela: Jasena, Moska, Cibrijana, iz Dubočana, Donjeg i Gornjeg Vrbna, Necvijeća, a nekada i iz udaljenijih krajeva. Mlin je radio sve do kraja posljednjeg rata u Bosni i Hercegovini. Nakon toga se srušio krov, ali je kamen koji je pod pritiskom vode mljeo žito još uvijek u dobrom stanju. Dotjeran je iz gatačkog sela Izgori na dva para volova.

Mlin je bio pokriven kamenom koji je ručno klesan. Uslijed velikog sniježnog nevremena stari krov je popustio  i urušio se. Nikakva restauracija nije preduzeta. U blizini mlina izgrađena je polukružna ustava (brana), potporni zid za vještačku akumulaciju koji ni danas ne pušta vodu. Brana je izgrađena kako bi osigurala rad mlina u periodu niskog vodostaja. Kako se voda više ne ispušta, jer vodenica nije u upoterebi, ostavlja utisak baruštine.

Za mljevenje žita uzimao se takozvani „ujam“, na stotinu kilograma žita – pet kilograma ujma, a za sat vremena se mljelo tih stotinu kilograma.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Nacionalni spomenici u Trebinju
Samostan u Širokom Brijegu

**Samostan u Širokom Brijegu**, je franjevački samostan u Mostarsko-duvanjskoj biskupiji, u Širokom Brijeguu, Bosna i Hercegovina. Proglašen je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine na sjednici održanoj u Sarajevu od 22. do 28 maja 2007. godine. Odluku donijela je Komisija u sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik. Nacionalni spomenik se sastoji od crkve, samostana i pokretnog naslijeđa koje čini:

U crkvi:
* 17 skulptorskih radova,
* 5 mozaika,
* 14 postaja križnog puta,
* vitraži.

U samostanu:
* 18 slika u zbirci starih majstora,
* 241 slika u zbirci savremene umjetnosti,
* 18 skulptura u zbirci skulptura,
* 23 skulpture u zbirci Sofije Naletilić-Penavuše,
* 50 predmeta iz zbirke predmeta izrađenih od metala,
* 41 knjiga iz zbirke starih knjiga,
* 10 predmeta u zbirci misnog ruha.

## Historija 
Gradnju crkve odobrio je sultan Abdul-Medžid fermanom (odobrenjem) iz 1845. godine i hercegovački vezir Ali-paša Rizvanbegović bujruntijom iz 1846. godine. Kamen temeljac je postavljen 23. jula 1846. godine. Stara crkva je srušena 1905. godine a na njezinom mjestu je biskup fra Paškal Buconjić postavio kamen temeljac nove crkve posvećene blaženoj Djevici Mariji 20. lipnja 1905. godine. Intenzitet gradnje ovisio je od količine prispjelog novca. Tako su do 1910. godine završeni zidarski i krovopokrivački radovi na crkvi. Godine 1939. urađeni su od kamena svodovi bočnih lađa kada je crkva i omalterisana iznutra. Sjeverni zvonik je dozidan 1927. godine a južni 1969. godine. Glavni oltar, koji je izrađen od kamena, postavljen je u decembru 1978. godine kao i postolje za svetohranište.

## Opis 
Današnja (nova) crkva na Širokom Brijegu izgrađena je u neoromaničkom stilu. Uzdužna osovina crkve je orijentirana po pravcu istok-zapad, tako da se glavni ulaz u crkvu nalazi na istočnoj strani a apsida na zapadnoj. Dužina crkve iznosi cca 50 m a ukupna širina cca 21 m. Crkva je trobrodna sa glavnim brodom širine 10,30 m i dva bočna broda koji su širine 4,30 m. U produžetku glavnog broda nalazi se apsida dužine cca 14,50 m. Ulazni dio crkve, iznad kojeg je izrađena horska galerija, konstruktivno je bočno povezan sa dva kamena zvonika koji su završeni ravnim krovom.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Franjevački samostani u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Samostani u Širokom Brijegu
Kategorija:Mostarsko-duvanjska biskupija
Kategorija:Nacionalni spomenici u Širokom Brijegu
Hiperventilacija

thumb|260px|Intervencija respiratorom u slučaju nesvjestice
**Hiperventilacija** je pojava koje nastaje kada brzina ili volumen disanja eliminira više ugljik-dioksida nego što tijelo može proizvesti. To dovodi do hipokapnije, smanjene koncentracije ugljik-dioksida otopljenog u krvi. Tijelo to normalno pokušava nadoknaditi homeostatski, ali ako to ne uspije ili se prevlada, pH krvi će porasti, što dovodi do disajne alkaloze. Simptomi respiracijske alkaloze uključuju: vrtoglavicu, trnce u usnama, rukama ili nogama, glavobolju, slabost, nesvjesticu i napadaje. U ekstremnim slučajevima može prouzrokovati karpopedne grčeve, cupkanje i kontrakciju šaka i stopala.

Faktori koji mogu izazvati ili održati hiperventilaciju kardiovaskularne probleme, kao što je plućna embolija, te anemiju, pogrešno kalibrirani medicinski respirator  i štetne reakcije na određene lijekove.

Hiperventilacija se također može namjerno izvesti da se postigne izmijenjeno stanje svijesti, kao što je igra gušenja, tokom uzdaha iz daha ili u pokušaju produženja zadržavanja daha prilikom ronjenja.

## Također pogledajte
* Pluća
*Disanje
* Hipokapnija

## Reference
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Poremećaji disanja
Kategorija:Fiziologija životinja
Burgundy School of Business

**Burgundy School of Business** je evropska poslovna škola sa kampusima u Parizu, Lyonu i Dijonu. Osnovana 1899.

BSB je bila rangirana na 81. mjestu među evropskim poslovnim školama u 2019. godini od strane Financial Times -a. BSB također ima program doktorskih studija, kao i nekoliko master programa u specifičnim područjima menadžmenta, kao što su marketing, finansije i preduzetništvo.
Programi škole su trostruko akreditovani od strane međunarodnih udruženja CGE (Conférence des Grandes écoles), EQUIS (European Quality Improvement Systems) i AACSB (Association to Advance Collegiate Schools of Business). Škola ima više od 17000 alumnija u oblasti biznisa i politike, kao što su Stéphane Baschiera (Generalni direktor Moët & Chandon-a) i Antoine Lesec (Generalni direktor Being-a).

## Reference
## Vanjski linkovi
* Službena web stranica

Kategorija:Univerziteti u Francuskoj
Kategorija:Dijon
Demografija Džibutija

Članak **Demografija Džibutija** govori o demografiji Džibutija, uključujući gustinu stanovništva, nacionalnost, nivo obrazovanja, zdravlje, ekonomski status, vjersku pripadnost i druge aspekte stanovništva ove afričke države.

## Etničke grupe 
Džibuti je multietnička država. Prema procjeni iz 2018. u Džibutiju je živjelo 884.017 stanovnika. Stanovništvo Džibutija je raslo po relativno visokoj stopi tokom druge polovine 20. vijeka, povećavajući se s oko 69.589 stanovnika koliko ih je bilo 1955. na oko 869.099 stanovnika u 2015. godini.

Dvije najveće etničke skupine su Somalci (60%) i Afari (35%). Unutar somalske etničke grupe preovladava podklan Issas koji je dio brojnijeg klana Dira, s manjim brojem pripadnika podklana Gadabuursi i Isaaq. Preostalih oko 5% stanovništva Džibutija uglavnom čine jemenski Arapi, Etiopljani i Evropljani (Francuzi i Italijani). Otprilike 76% lokalnog stanovništva je urbano stanovništvo dok su ostali nomadi.  Oko 40.000 iz Jemena živi u Džibutiju što čini oko 4,2% ukupnog stanovništva. Oko 4.000 američkih stanovnika živi u ovoj državi što je oko 0,4% stanovništva države.

## Jezik 
Džibuti je višejezična država.

Arapski jezik je od vjerskog značaja jer velika većina stanovništva su po religijskoj pripadnosti muslimani. To je standardni arapski jezik. Kolokvijalno oko 59.000 stanovnika govori arapski dijalekt Ta'izzi-Adeni, poznat i kao džibutski arapski. Francuski služi kao statutarni nacionalni jezik. To je naslijeđeno iz kolonijalnog perioda i osnovni je jezik u oblasti obrazovanja. Oko 17.000 stanovnika Džibutija francuski koristi kao prvi jezik. Jezici imigranata uključuju omanski arapski (38.900 govornika), amharski (1.400 govornika), grčki (1.000 govornika) i hindu (600 govornika).

* svakih 24 minuta jedno rođeno	
* svakih 65 minuta jedno umrlo	
* svakih 720 minuta jedan novi imigrant		
* svakih 37 minuta jedan stanovnik više u Džibutiju.

Naredni podaci su sa sajta CIA World Factbook.

### Stanovništvo 
* 884.017 (juli 2018. - procjena est.)
* 828.324 (juli 2015. - procjena est.)

### Starosna struktura 
thumb|350px|Starosna piramida stanovništva Džibutija iz 2017.
* *0-14 godina:* 30,71% (muškarci 136.191 /žene 135.263)
* *15-24 godina:* 21,01% (muškarci 87.520 /žene 98.239)
* *25-54 godina:* 39,63% (muškarci 145.427 /žene 204.927)
* *55-64 godina:* 4,82% (muškarci 18.967 /žene 23.639)
* *65 i više godina:* 3,83% (muškarci 15.136 /žene 18.708)

### Natalitet 
* 23,3 rođenih/1.000 stanovnika (2018 est.), 59. na svijetu.

### Mortalitet 
* 7,5 umrlih/1.000 stanovnika (2018 est.), 109. na svijetu.

### Rast broja stanovnika 
* 2,13% (procjena iz 2018), 42. na svijetu.
* 2,18% (procjena iz 2016)

### Urbanizacija 
* urbano stanovništvo: 77,8% (2018)
* rast broja urbanog stanovništva 1,67% na godišnjoj osnovi (2015. – 2020)

### Religija 
Prema religijskoj pripadnosti stanovnici DŽibutija su:
* muslimani 94%
* kršćani 6%

### Jezici 
Jezici Džibutija su:
* francuski (službeni)
* arapski 
* somalski
* afarski

## Reference 
Kategorija:Demografija Afrike
Kategorija:Demografija Džibutija
Tuzi

**Tuzi** (ćir. *Тузи*, ) su grad i naseljeno mjesto, te sjedište općine u Crnoj Gori.

## Geografija 
Tuzi se nalaze na putu i željezničkoj pruzi Podgorica–Skadar, a u geografskom smislu predstavljaju periferiju Podgorice glavnog grada Crne Gore. Smještene su u ravničarskom području Ćemovskog polja, u dolini rijeke Cijevne sa istočne strane omeđene Prokletijama. Također, općina zahvata dio priobalja Skadarskog jezera, te predstavlja pograničnu općinu prema Albaniji. Dio su historijsko-geografske oblasti Malesija čiji se najveći dio nalazi u susjednoj Albaniji.

## Historija 
Do 2005. općina Tuzi se nalazila u sastavu stare općine Podgorica, kada donošenjem zakona o glavnom gradu postaje jedna od dvije gradske općine. Od 2018. godine Tuzi su samostalna općina. Naselje Tuzi se do kraja Prvog balkanskog rata 1912. godine nalazilo u okviru Skadarskog vilajeta u sastavu Osmanskog Carstva, a zatim do 1918. u sastavu Kraljevine Crne Gore.

## Stanovništvo 
Na popisu stanovništva 2011. godine općina Tuzi imala je 11.422 stanovnika, od čega u samim Tuzima 4.748.

### Općina Tuzi 
**Napomena**: *U 2018. nastala iz stare općine Podgorica.*

### Tuzi (naseljeno mjesto)
**Napomena**: *Ranije povećano za naselje **Šipčanik** koje je ukinuto.*

#### Popis 2011.
**Napomena**: *Oznaka Z predstavlja zaštićen podatak.*

#### Raniji popisi
## Galerija 

Datoteka:Podgorica-Tuzi plantaze wineyard IMG 1319.JPG|Plantaže 13. jul; vinogradi u kojima nastaju čuvena crnogorska vina *Krstač* i *Vranac*
Datoteka:Tuzi, Montenegro - panoramio (1).jpg|vodopad rijeke Cijevne
Datoteka:Tuzi Urban municipality, Montenegro - panoramio.jpg|priroda 
Datoteka:Tuzi, Montenegro - panoramio.jpg|reljef
Datoteka:Podgorica-Tuzi Vulaj village IMG 1321 Dečić mountain.JPG|krajolik

## Također pogledajte
* Spisak općina u Crnoj Gori

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Gradovi u Crnoj Gori
*
Ubba

mini|Ime Ubbe kako se pojavljuje na folio 48v britanske biblioteke Harley 2278 (*Životi svetaca Edmunda i Fremunda*): "'**".

**Ubba''' (vjerovatno umro 878.) bio je Viking iz devetog vijeka i jedan od zapovjednika Velike vojske koja je tokom 860-ih napala Anglosaksonsku Englesku. Čini se da je Velika vojska bila koalicija vojnih bandi iz Skandinavije, ostrva Irske, regije Irskog mora i kontinentalne Evrope. Postoji razlog da se sumnja da je udio vikinških snaga bio porijeklom iz Frizije, gdje je poznato da su neki vikinški zapovjednici držali vlast u ime Franaka. Neki izvori opisuju Ubbu kao vojvodu Frizijanaca.

865. godine Velika vojska, koju je Ívarr "Bezkosni", navodno predvodio, provela je zimu u Kraljevini Istočnoj Angliji, prije nego što je napala i uništila Kraljevinu Northumbriju. Godine 869. Kraljevina Mercija platila je otkup vikinzima, nakon čega su isti osvojili Kraljevinu Istočnu Angliju i tokom borbi ubili njihovog kralja Edmunda Mučenika, čovjeka koji je kasnije smatran svetim i mučenikom. Iako bliski savremeni izvori posebno ne povezuju Ubbu s ovom posljednjom vojnom kampanjom, neki kasniji, manje pouzdani izvori povezuju ga s legendom o Edmundovom mučeništvu. Vremenom su Ívarr i Ubba smatrani arhetipskim vikinškim osvajačima i protivnicima kršćanstva. Kao takav, Ubba se nalazi u nekoliko sumnjivih hagiografskih zapisa anglosaksonskih svetaca i crkvenih nalazišta.

U starim izvorima se također povezuju Ívarr i Ubba s legendom o Ragnarru Loðbróku, liku sumnjive historije. Iako postoji razlog za sumnju da je Edmundov kult dijelom promoviran kako bi se integrirali skandinavski doseljenici u anglosaksonsku Englesku, legenda o Ragnarru Loðbróku možda je nastala u pokušajima da se objasni zašto su se doselili.

## Izvori
## Vanjski linkovi
*Ubba  na PASE Index of Persons (na engleskom)

Kategorija:Umrli 878.
Kategorija:Ljudi 9. vijeka
Zemljotres u Erzincanu 1939.

**Zemljotres u Erzincanu 1939.** magnitude 7,8 dogodio se 27. decembra u 1:57 s epicentrom u istočnoj Turskoj na dubini od 20&nbsp;km. 
Na početku je prijavljeno da je smrtno stradalo otprilike 8.000 osoba dok je sutradan taj broj porastao na skoro 20.000. Počela je hitna spasilačka akcija. Do 5. januara je skoro 33.000 osoba umrlo uslijed zemljotresa i nevremena, praćenim obilnom kišom koja je uzrokovala poplave. Tolika je šteta nastala u gradu Erzincan da je njegova stara lokacija bila potpuno napuštena, a novo naselje osnovano je nekoliko kilometara sjeverno od starog.

## Reference 
Kategorija:Zemljotresi u Turskoj
Kategorija:1939. u Turskoj
Kategorija:Zemljotresi u 1939.
Kategorija:Erzincan
Superkiselina

**Superkiseline** su one  kiseline čija je kiselost veća nego kiselost 100%-ne sumporne kiseline, koja ima Hammettovu funkciju kiselosti (H0) –12. Komercijalno dostupne superkiseline uključuju trifluorometansulfonsku kiselinu (CF3SO3H),  koja je poznata i pod imenom triflična kiselina, i fluorosulfonska kiselina (FSO3H), pri čemu su obje oko hiljadu puta jače od sumporne.

Najjače superkiseline se pripremaju kombinacijom dvije komponente, jakom Lewisovom i jakom Brønstedovom kiselinom. Najjača poznata superkiselina je fluoroantimonska kiselina.

## Historija
Termin  superkiselina prvi je upotrijebio James Bryant Conant ,1927.  („na božićnoj zabavi“) za opis kiselina koje su bile jače od uobičajenih neorganskih kiselina. George A. Olah je pripremio takozvanu magičnu kiselinu koja je tako imenovana zbog svoje sposobnosti da napada ugljovodonike, miješanjem antimon-petafluorida (SbF5 i fluorosulfonske kiseline. Ime je dobijeno nakon što je svijeća bila stavljena u uzorak magične kiseline. Svijeća se rastvorila što je pokazalo sposobnost kiseline da protonizira ugljikovodike, koji se ne protonizuju pod dejstvom uobičajenih kiselina.

Pokazano je da se, na 140&nbsp;°C, FSO3H–SbF5 pretvara u metan u tercijarni butil-karbokation a ta reakcija započinje protoniziranjem metana:
:CH4 + H+ &rarr; CH5+
:CH5+ &rarr; CH3+ + H2
:CH3+ + 3 CH4 &rarr; (CH3)3C+ + 3H2

## Najsnažnije kiseline 
Najjači sistem superkiseline je fluoroantimonska kiselina, koja se dobija kombinacijom fluorovodonične kiseline i SbF5. U ovom sistemu, HF otpušta svoj proton (H+) tako što se ion F− veže za antimon-pentafluorid. Rezultujući anion SbF6− je ujedno slabi nukleofil i slaba baza. Nakon toga proton ostaje sam, što izaziva veliku kiselosti sistema. Fluoroantimonska kiselina je 2×1019 jača of 100%-ne sumporne kiseline.

## Primjena 
Najčešća primjena superkiselina je obezbjeđivanje okruženja za dobijanje i održavanje organskih kationa koji su korisni kao intermedijari u raznim organskim reakcijama, kao što su one za pravljenje plastike ili benzina sa visokim oktanskim brojem.

## Reference 
## Također pogledajte
*Kiselina

## Vanjski linkovi
Kategorija:Kiseline