Lipofilnost

**Lipofilnost** (grč, λίπος - *lipos" = mast + φίλος -  *filos"  = prijateljski), odnosi se na sposobnost hemijskog spoja da se rastvara  u mastima, nafti, lipidima  i nepolarnim otapalima, kao što su heksani  ili toluen. Ova  nepolarna otapala su sami lipofili  (u slobodnom prevodu:  "mastoljupci" ).  Tako lipofilne tvari imaju tendenciju da se otapaju  u drugim lipofilnim supstancama, dok se hidrofilne (* vole vodu *) tvari imaju  otopsju u vodi i drugim hidrofilnim  tvarima.

Lipofilnost, hidrofobnost i nepolarnost  opisuju isti tendencija ka sudjelovanju u disperzijskoj  sili i kao i izrazi se često koriste naizmjenično, odnosno sinonimno. Međutim, izrazi "lipofilnost" i "hidrofobnost" nisu sinonimi, kao što se može vidjeti sa silikonima  i fluorugljicima, koji su hidrofobni, ali ne i lipofilni.

## Hemijske  veze 
Lipofilne  tvari u međusobnoj interakciji  i sa drugim tvarima u Londonovoj disperziji sila. Oni imaju malo ili nimalo sposobnosti da se formiraju vodikove veze. Kada je molekula lipofilne supstance obavijena vodom, okolne  molekule vode ulaze u "ledolike" strukture koje  su većim dijelom  svoje molekulske površine, termodinamski nepovoljan događaj koji pokreće masne tvari iz vode. Budući da su "izašle iz vode",  takve  supstanca se  nazivaju hidrofobnim (*vodoizbjegavanje* ili *vodostrahovanje*). Tako lipofilne tvari imaju tendenciju da budu netopive u vodi. One uvijek imaju velike o/w (oktanol /voda) koeficijente razdvajanja.

## Površinska ili surfakantna 
Ugljikovodikom-zasnovani surfaktanati  su spojevi koji su amfifilni (ili amfipatski), koji imaju  hidrofilni, vodointeraktivni "kraj",  a nazivaju  se  "glava grupe",  a lipofilni  "kraj", obično dugi lanac ugljikovodikovih  fragmenata, naziva  se " rep". Oni se okupljaju u niskoenergetskim  površinama, uključujući i dodir  zrak-voda (smanjenje površinskog napona) i površinskim kapljicama  koje se ne miješaju sa vodom, tvoreći  emulzije (smanjenje međupovršinskog napona). Na tim površinama, oni prirodno orijentišu glavene grupd  u vodu, a repovi  ili zalaze i uglavnom odlaze od  vode (kao na granici zrak-voda) . Mogu biti  i rastvorene u fazi vode, bez miješanja kada su s njom  u kontaktu   (npr. kao emulgirana kapljice ulja). U obje ove konfiguracije,  grupe glava su u snažnoj interakciji s vodom dok repovi  s njom izbjegavaju  svaki kontakt. Surfaktantne molekule i agregati u vodi,  kao micele sa glavenom grupom vire, a  repovima se grupiraju zajedno. Micele privlače masne supstance  u svoja hidrofobna jezgra, što je  osnova  djelovanja sapuna i deterdženata  koji se koriste za osobnu čistoću i za pranje odjeće. Micele su biološki važne  za transport masnih tvari u površini tankog crijeva u prvom  koraku  koji vodi do apsorpcije komponente masti (uglavnom masne kiseline i 2-monogliceridi).

Ćelijske membrane su dvoslojne  strukture uglavnom formirane od fosfolipida, molekule koje imaju visoko interaktivnu vodu , ionske fosfatne  glavene grupe,  vezane za dva duga alkil repa.

Nasuprot tome, fluorosurfatanti  nisu amfifilni ili deterdženti  jer fluorougljici  nisu lipofilni.

Oksibenzon, zajednički kozmetički sastojak često se koristi za  kreme za sunčanje, posebno je prodoran, jer nije baš lipofilan. U svakom slučaju,  0,4% do 8,7% oksibenzona može se apsorbirati nakon jedne kreme za sunčanje uz topikalnu primjenu, mjereno u izlučevinama urina.

## Također pogledajte 
*Lipofobnost
*Hidrofobnost
*Amfifilnost

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://goldbook.iupac.org/L03572.html.
* http://books.google.com/books?id=0X4cQus2gz8C&pg=P

Kategorija:Hemijske osobine