Katarina Aragonska

**Katarina Aragonska** (12. decembar 1485 – 7. januar 1536) bila je kraljica Engleske kao prva od šest supruga Henrika VIII.

Kao kćerka Katoličkih kraljeva koji su bili u savezu sa Engleskom, Katarina je 1501. bila udata za Artura, princa od Velsa, najstarijeg sina engleskog kralja i nasljednika dinastije Tudor. Artur je neočekivano umro nakon šest mjeseci braka, a Katarina se sedam godina kasnije udala za Arturovog mlađeg brata Henrika.

Međutim, Katarina je podbacila u svojoj dužnosti da Henriku rodi sina, zbog čega je on tražio od pape poništenje njihovog braka. Pošto mu je papa odbio dati poništenje, započeo je dugotrajni i teški proces odvajanja rimokatoličanstva od engleskog katoličanstva, čime je nastala Crkva Engleske. Henrik je, kao novi poglavar Crkve Engleske, poništio svoj brak sa Katarinom, a njoj oduzeo titulu i uklonio je sa dvora. Katarina je umrla 1536, a njeno jedino dijete, Marija, kćerka koju je rodila Henriku, kasnije će postati prva žena na engleskom vladarskom prijestolju.

## Porijeklo 
Katarina (šp. *Infanta Catalina de Aragón y Castilla*) je rođena u Nadbiskupovoj palači u gradu Alcalá de Henares u Granadi, koju su njeni roditelji tada osvajali. Bila je peto dijete aragonskog kralja Ferdinanda II i kastiljske kraljice Izabele I, te najmlađe koje je doživjelo punoljetnost. Njeni stariji braća i sestre su bili portugalska kraljica Izabela, Ivan, princ od Asturije, kastiljsko-aragonska kraljica Ivana i portugalska kraljica Marija.

Preko majke je bila potomak dviju kćeri Ivana od Genta, Katarine (po kojoj je dobila ime neuobičajeno za španske infante) i Filipe Lankasterske, obje unuke engleskog kralja Eduarda III. Sa ove strane porodičnog stabla je najvjerovatnije naslijedila svijetlu kosu i plave oči. Ovo porijeklo je Katarinu činilo trećom rodicom engleskog kralja Henrika VII i njegove supruge, Elizabete od Yorka.

Henrik VII je želio ojačati alijansu sa španskim kraljevstvima, te je sa Katarininim roditeljima aranžirao brak između svoga dvogodišnjeg sina, Artura, princa od Velsa, i trogodišnje Katarine, čije su sestre već bile zaručene za evropske kraljeve i prijestolonasljednike.

## Brak sa Arturom 
Artur, za kojeg se smatralo da će nakon očeve smrti postati kralj Engleske, i Katarina, kćerka najmoćnijih evropskih vladara, vjenčani su u odsutnosti mladenke 19. maja 1499. godine na Arturovom imanju u Bewdleyu, a Katarinu je predstavljao španski ambasador de Puebla. Pisali su jedno drugom na latinskom jeziku, budući da nijedno od njih nije poznavalo jezik svoga zaručnika. Od mnogobrojnih pisama do danas je preživjelo samo jedno, koje je Artur poslao u oktobru 1499. godine. U tom trenutku javio se nesporazum između Katarininog svekra i oca oko vraćanja miraza. Henrik VII je pod svaku cijenu želio zadržati snahin miraz, koji bi otišao zajedno sa njom u Španiju. Pored toga, penzija na koju je imala pravo kao udovica princa od Velsa bi joj morala biti i dalje isplaćivana, a to je trošak kojeg štedljivi Henrik VII nije želio snositi. Da bi se izbjegle komplikacije, nakon četrnaest mjeseci odlučeno je da će se Katarina udati za Arturovog mlađeg brata Henrika, vojvodu od Yorka, koji je njegovom smrću neočekivano postao prijestolonasljednik.

Brak sa bratom Katarininog prvog muža u potpunosti je zavisio od toga da li će ga odobriti papa Julije II. Vjenčanje se nije smjelo održati ako je brak Artura i Katarine bio konzumiran, jer bi se u tom slučaju brak Henrika i Katarine smatrao incestom. Katarina je tvrdila da je djevica, čemu je posvjedočila njena dadilja Elvira Manuel. Za svoj moto Katarina je izabrala slogan *"Ponizna i odana"*, slično sloganu njene svekrve - *"Ponizna i puna poštovanja"*.

Katarina je bila veoma popularna u narodu, i kao princeza od Velsa i kao kraljica. Iako kao kraljica pratilja nije imala pravne ovlasti, upravljala je nacijom kao regent 1513. godine dok je njen muž vršio invaziju na Francusku. Za vrijeme njenog regentstva Englezi su pobijedili Škote koji su pokušali iskoristiti kraljevu odsutnost. Sa druge strane, Peta knjiga Mojsijeva (Ponovljeni zakoni) ohrabruje muškarca da oženi udovicu svoga brata. Henrik je vjerovao da je, ako je Katarina lagala kad je izjavila da njen brak sa Arturom nije bio konzumiran, njihov brak grijeh u Božijim očima. Na temelju svojih sumnji, zatražio je od pape Klementa VII da poništi njihov brak. Njegove namjere su Katarini bile tajene dokle god je to bilo moguće i ona je nastavljala obavljati svoje zvanične dužnosti.

desno

Papa je odugovlačio punih sedam godina prije nego je donio konačnu odluku. Poništavanje braka značilo bi da je nepogrješiva Crkva ipak pogriješila kada je poništila Katarinin prvi brak, a sam Kliment VIII bio je bukvalno zarobljenik Katarininog sestrića, koji je upravo tada bio osvojio Rim. Sa druge strane, papa je u religioznom Henriku vidio važna saveznika u borbi protiv jačanja protestantizma u njemačkim zemljama i nije ga želio izgubiti kao takva. Bez obzira na ove okolnosti i podršku koju je španska kraljevska porodica pružala Katarini, papa tada nije mogao ići protiv cara i nikada nije pristao na poništavanje Henrikovog braka.

Henrik se odvojio od Katarine u julu 1531. godine, a u januaru 1533. tajno je oženio jednu od Katarininih dvorskih dama, Annu Boleyn. Thomas Cranmer, koga je Henrik imenovao nadbiskupom od Canterburya, proglasio je brak Henrika VIII i Katarine Aragonske nevažećim i nikada zakonski postojećim 23. maja 1553. godine, a pet dana kasnije objavljeno je da se Henrik oženio Annom Boleyn, te da je ona nova i jedina zakonita kraljica Engleske. Kako bi spriječio žalbu Rima, Henrik je natjerao parlament da izglasa Zakon o supremaciji koji je ukinuo Papin autoritet u Engleskoj, a suverena postavio za poglavara Engleske Crkve, čime je započeta Engleska reformacija.

## Od poništenja do smrti 
Katarina od Aragona je do kraja života sebe smatrala jedinom zakonitom suprugom Henrika VIII i jedinom zakonitom engleskom kraljicom. Njene odane sluge nastavile su je tako i oslovljavati. Henrik joj je odbio dati ijednu drugu titulu osim one koju bi imala kao Arturova udovica, pa je njena zvanična titula bila ona princeze udovice od Velsa.

Godine 1535. Katarina je preseljena zamak Kimbolton. Boravila je samo u jednoj sobi koju je napuštala smo da bi, kao pobožna katolkinja, prisustvovala misi. Katarina se tako pripremala za kraj. Bilo joj je zabranjeno viđati se i komunicirati sa svojom kćerkom, koja više nije bila princeza jer je smatrana nezakonitom. Njihovi su tajni simpatizeri pomogli u razmjenjivanju pisama između majke i kćeri. Henrik im je objema nudio bolji smještaj ako bi priznale njegovu novu ženu, Annu Boleyn, za svoju kraljicu. Obje su to odbile, a Katarina je nastavila Henirka smatrati svojim mužem i tako ga nazivati u pismima. Krajem 1535. godine Katarina je sačinila oporuku, osjećajući da joj se bliži smrt. Pisala je sestriću i zamolila ga da joj pazi na kćer, ali je pisala i Henriku, rekavši mu da mu oprašta sve i da njene oči žude jedino za njim. , pošto u to vrijeme nisu bile poznate posljedice raka. Mogućnost trovanja je malo vjerovatna, jer je Henrik to mogao učiniti još deceniju prije da je želio. Nasuprot tome, on je nastavio osjećati izvjesno poštovanje prema svojoj bivšoj ženi. Henrik ipak nije prisustvovao njenoj sahrani, a nije dozvolio ni Mariji da zadnji put vidi majku.

## Naslijeđe 
[mini|300px|desno|Detalj sa krunidbe Henrika VIII i Katarine, drvorez. Iznad Henrika je tudorski simbol - [ruža, a iznad Katarine njen simbol - šipak.]]
Henrik je imao na umu činjenicu da je Katarina sahranjena u katedrali Peterborough prilikom raspuštanja manastira 1541. godine, te je stoga naredio da katedrala bude pošteđena privatizacije. Turisti koji danas dolaze vidjeti katedralu Peterborough mogu posjetiti Katarinin grob, na koji se redovno donosi cvijeće i plodovi šipka, koji su u Engleskoj predstavljali simbol njenog mediteranskog porijekla.

Marija, koja je nakon poništavanja braka svojih roditelja proglašena nezakonitom i izbačena iz nasljedne linije, vraćena je u nju posredovanjem Henrikove posljednje supruge, Katherine Parr. Za vrijeme vladavine Edvarda VI ponovo je izbačena, ali je preuzela krunu trinaest dana nakon njegove smrti. Prva odluka Marije I bila je retroaktivno priznavanje i ozakonjivanje braka između Katarine i Henrika VIII.

Ironično je to što je upravo Katarina, religiozna i predana katolkinja, nenamjerno donijela reformaciju na britansko ostrvo.
* **14. novembar 1501 - 2. april 1502**: Princeza od Velsa  
* **2. april 1502 - 11. juni 1509**: Princeza udovica od Velsa
* **11. juni 1509 - 23. maj 1533**: Kraljica Engleske
* **23. maj 1533 - 7. januar 1536**: Princeza udovica od Velsa

## Pisanje imena 
mini|150px|lijevo|Katarinin grob u katedrali Peterborough.

Pravilo pisanje Katarininog izvornog imena je i danas aktuelno pitanje. Njeno ime se u bosanskom jeziku već godinama slavenizira, pa je kod nas najpoznatija kao **Katarina**. Iako nema sumnje da je ime koje je dobila rođenjem **Catalina**, sporno je pisanje imena koje je dobila postavši engleska princeza. Današnji oblik toga imena je **Catherine**, međutim, u vrijeme u kojem je Katarina živjela ista imena, i po izgovoru i po porijeklu, pisala su se na različite načine. Sama Katarina je svoja pisma potpisivala sa *Katharine the quene* ili *Katherina the quene*, a njeno ime se pisalo sa početnim slovom K u službenim dokumentima, kao i na njenom grobu. Sa druge strane, rječnik *Oxford English Dictionary* navodi da bi se u biografijama njeno ime trebalo pisati **Katherine**.

## Porodično stablo 
## Reference i bilješke 
## Vanjski linkovi 
* Galerija portreta
* Katolička enciklopedija
* Detaljni osvrt na Katarinin život
* Kratka biografija
* Katarinino pismo upućeno papi Klementu VII

Kategorija:Žene Henrika VIII
Kategorija:Princeze od Velsa
Kategorija:Regenti
Kategorija:Trastámare
Kategorija:Rođeni 1485.
Kategorija:Umrli 1536.