open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uprava za indirektno oporezivanje

**Uprava za indirektno oporezivanje** (**UINO BiH** ili **UIO BiH**) jest državna samostalna upravna organizacija nadležna za primjenu i provedbu zakonskih propisa u vezi sa indirektnim oporezivanjem u Bosni i Hercegovini.

U okviru svojih nadležnosti odgovorna je za naplatu i raspodjelu prihoda po osnovu uvoznih i izvoznih dažbina (carina), akciza, poreza na dodatnu vrijednost i svih drugih poreza zaračunatih na robe i usluge, uključujući i poreze na promet i putarine, ostalih prihoda i taksa, provedbu politike koju usvoji Vijeće ministara te otvaranje i vođenje jedinstvenog računa za prikupljanje i raspodjelu prihoda za račun države, entiteta i distrikta.

## Historija
Kao pravni okvir za uspostavljanje državnog tijela iz oblasti indirektnog oporezivanja služi Zakona o sistemu indirektnog oporezivanja koji je usvojen u Parlamentarnoj skupštini Bosne i Hercegovine 29. decembra 2003. godine. Na osnovu ovog zakona 2004. godine došlo je da spajanja tadašnjih entitetskih carinskih uprava i Uprave Distrikta Brčko. Istovremeno s tim procesom formiran je i Sektor za poreze na državnom nivou, čiji je cilj bio razviti i provesti jedinstveni sistem poreza na dodatnu vrijednost.

Kao datum osnivanja i početka rada ove Uprave smatra se 1. januar 2005. godine. Godinu i po kasnije Uprava za indirektno oporezivanje je započela s registracijom PDV obveznika što je predstavljalo završnu fazu priprema za uvođenje sistema PDV-a.

## Organizacija
Sjedište Uprave se nalazi u Banjoj Luci, a također djeluju i 4 regionalna ureda i to u: Sarajevu, Banjoj Luci, Tuzli i Mostaru. Od jedinica nižih organizacionih nivoa postoji još i carinskih ispostava i 59 carinskih referata (od čega je 40 putnih graničnih prijelaza, 4 vazdušna, 8 željezničkih, 3 poštanska granična prijelaza i 4 slobodne zone). Organizacionu struktura Uprave se sastoji od sektora i 4 odjeljenja koja čine Kabinet direktora.
Uprava je samostalna upravna organizacija koja za svoj rad putem Upravnog odbora odgovarna Vijeću ministara Bosne i Hercegovine. Upravni odbor se sastoji 6 članova od kojih su tri ministra finansija (entitetski i državni) članovi po službenoj dužnosti.

## Ciljevi
Uprava za indirektno oprezivanje je jedino tijelo u Bosni i Hercegovini odgovorno za provedbu zakonskih propisa i politike indirektnog oporezivanja te za naplatu i raspodjelu prihoda od indirektnih poreza.
U nadležnosti ovog tijela je prikupljane svih indirektnih poreza na nivou države a to su: porezi na dodanu vrijednost, carine, akcize i putarine. 
Ciljevi Uprave su sljedeći:
* ubrzanje protoka roba i ljudi uz istovremeno pojačanje kontrole,
* podizanje nivoa bezbjednosti građana, te razvijanje saradnje s drugim domaćim i međunarodnim institucijama, s ciljem harmonizacije procedura i usklađivanja zakonodavstva prema zahtjevima EU i 
* bolja razmjena informacija s drugim institucijama i efikasna borba protiv ilegalne trgovine i bilo kojeg oblika carinskih ili poreskih prevara.

## Također pogledajte
*Spisak agencija i institucija Bosne i Hercegovine

## Reference
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Institucije Bosne i Hercegovine
Kategorija:Organizacije osnovane 2005.
Spisak gradova u Švicarskoj

**Spisak gradova u Švicarskoj** obuhvata sva naseljena mjesta koja se rema regulativi te države smatraju gradovima. Do 2014. godine sve općine sa više od 10.000 stanovnika su se smatrali gradovima (: , ).

Od 2014. Savezni zavod za statistiku (FSO) koristi novi algoritam kako bi odredilo može li se općina nazvati gradom ili ne. Da li će mjesto biti službeno nazvano gradom zavisi i o karakteru samog naselja. Trenutno FSO smatra 162 švicarske općine gradovima (njemački: Statistische Städte, francuski: Villes statistique). Osim toga neke općine, ipak radije prihvataju status sela ili općine (njemački: Gemeinde; francuski: općina; talijanski: comune).

## Najveći gradovi u Švicarskoj 
thumb|370px|Gradovi sa preko 10.000 stanovnika (2010)

#Zürich
#Ženeva
#Basel
#Lausanne
#Bern
#Winterthur
#Luzern
#St. Gallen
#Lugano
#Biel/Bienne
#Thun
#Bellinzona
#Köniz (statistički gledano samo cijela općina, ali ne i selo)
#Fribourg
#La Chaux-de-Fonds
#Schaffhausen
#Chur
#Vernier
#Uster
#Sion

## Spisak gradova 
Napomene:
**boldirano**: glavni grad kantona
*kurziv*: najveći grad u kantonu
1 mjesto sa historijskom gradskom upravom
2 mjesto sa historijskim tržišnim zakonom
3 broj stanovnika iz perioda prije 2010. odnose se na grad Jona (spojen 2007. sa Rapperswilom)
4 U koloni za 2010. godinu Glarus sadrži podatke od 1. januara 2011. godine, jer je u ovom trenutku broj stanovnika porastao sa 5.556 na 12.291 zbog reorganizacije opštine.
5 U koloni za 2010. godinu Glarus Nord ima podatke od 1. januara 2011. jer je tada formirana nova općina.
6 Novo stanje nastalo spajanjem u 2013. godini

## Reference 
Kategorija:Geografija Švicarske
*
Šveicarka
Groblje svetog Ive

**Groblje sv. Ive u Livnu** je arheološki lokalitet u općini Livno, Bosna i Hercegovina. Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj 6. do 10. jula 2008. godine, groblje proglašeno je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović (predsjedavajuća), Ljiljana Ševo i Tina Wik. Nacionalni spomenik čini historijsko područje sa ostacima kasnoantičke crkve i grobnica na svod, dijela srednjovjekovnog franjevačkog samostana posvećenog sv. Ivanu, srednjovjekovnih i kasnijih grobnica i arheološki materijal pohranjen u Franjevačkom muzeju - galeriji Gorica u Livnu.
## Lokacija 
Lokalitet Groblje sv. Ive nalazi se pored bolnice u ravnici, uz desnu obalu rijeke Bistrice,  u centru  Livna. 
## Historija 
Lokalitet je, od antičkog, preko kasnoantičkog doba, do početka XX stoljeća,  bio funeralno-sakralnog  karaktera. On je to ostao sve do danas, samo što mu je promijenjen izgled pretvaranjem u arheološki park. Na lokalitetu su uočene mnoge pregradnje, tako da su stariji ostaci stradali i ponekad ih je teško determinirati. Također je kasnije groblje prekrilo skoro cijeli teren. Bujice rijeke Bistrice, prije regulacije obala,  su raznijele ruševine na sjevernom i istočnom dijelu lokaliteta.
## Arheologija 
Godine 1974. godine,  pri gradnji bolnice, fra Bono M. Vrdoljak je otvorio dvije male sonde kod jugoistočnog i sjeverozapadnog ugla kapelice. 
Tokom 1991. godine izvršena su djelimična iskopavanja pod rukovodstvom Tihomira Glavaša, višeg kustosa u Zemaljskom muzeju u Sarajevu i fra Bone Vrdoljaka iz Samostana Gorica u Livnu, uz saradnju i nadzor stručnjaka iz Republičkog zavoda za zaštitu kulturne i prorodne baštine iz Sarajeva. Završni radovi na iskopavanju obavljeni su 1994 -1995. godine. Konzervatorski radovi vršeni su 1995 -1996. godinepod nadzorom Mate Zekana, arheologa iz Muzeja hrvatskih arheoloških starina, Split, a uz djelimičnu finasijsku podršku Ministarstva kulture Republike Hrvatske, kroz angažiranje Konzervatorskog odjela Državne uprave za kulturnu i prirodnu baštinu u Splitu, tj. stručne pomoći konzervatora Ive Vojnovića. Pokretni arheološki materijal se nalazi u Muzeju-galeriji Gorica u Livnu. Rezultati arheoloških iskopavanja nisu objavljeni, te je nemoguće dati potpune opise i determinaciju svih istraženih građevinskih, konzerviranih i djelimično rekonstruiranih dijelova zgrada.

## Opis 
Najstariji nađeni ostaci pripadaju dijelovima zgrada iz antičkog doba. Nalaze se uz obalu rijeke Bistrice. Uz zapadni zid antičke zgrade vežu se krajnji ostaci kasnoantičke bazilike. Zapadno od ostataka bazilike su i dvije kasnoantičke grobnice na svod, koje su bile preslojene ostacima samostanske zgrade iz srednjeg vijeka.

Izuzetno brojan pokretni arheološki materijal potječe iz nekoliko perioda, od  prahistorijijskog do kasnog srednjeg vijeka. Iz prahistorijog perioda pokretni nalazi se pripisuju bronzanom i željeznom dobu.

## Literatura 
## Reference 
Kategorija:Nacionalni spomenici u Livnu
L
L
Kategorija:Groblja u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Historija Livna
ESC Clermont Business School

**ESC Clermont Business School** je evropska poslovna škola sa kampusima u Clermont-Ferrandu. Osnovana 1919. ESC Clermont je bila rangirana na 95. mjestu među evropskim poslovnim školama u 2019. godini od strane Financial Times -a. ESC Clermont također ima program doktorskih studija, kao i nekoliko master programa u specifičnim područjima menadžmenta, kao što su marketing, finansije i preduzetništvo.
Programi škole su trostruko akreditovani od strane međunarodnih udruženja AMBA (Association of MBAs), EPAS (EFMD Programme Accreditation System) i AACSB (Association to Advance Collegiate Schools of Business). Škola ima više od 13000 alumnija u oblasti biznisa i politike, kao što su Jean-Pierre Caillard (Generalni direktor Groupe Centre-France La Montagne-a) i Claude Wolff (Gradonačelnik Chamalièresa).
## Reference
## Vanjski linkovi
* Službena web stranica

Kategorija:Univerziteti u Francuskoj
Kategorija:Clermont-Ferrand
Kraško vrelo

**Kraško vrelo** je vrelo u krasu. Predstavlja mjesto istjecanja vodotoka, koji je prethodno već formiran u podzemlju kretanjem voda kroz kraške kanale. Kraška vrela odlikuju se pojavom velike količine vode na mjestu izviranja, odnosno istjecanjem gotovo rijeke na površinu terena. Izvorište je, po pravilu, amfiteatralno udubljenje strmih, pa čak i vertikalnih strana, otvoreno s jedne strane. Voda istječe iz pećine, koja je najčešće formirana duž veće rupture, čija se trasa obično može prepoznati na stranama izvorišta.

Brojni su primjeri kraških vrela: izvorište Mlave kod Žagubice, vrelo Trebišnjice kod Bileće (koje je sada potopljeno vještačkom akumulacijom HE Grančarevo), Pivsko oko, potopljeno akumulacijom HE Piva, vrelo Bosne kod Sarajeva.

## Vanjski linkovi 
* Hungerbrunnen u dolini Leinleitner 

Kategorija:Kraška vrela
Kategorija:Hidrogeologija
Kategorija:Izvori
Tužilaštvo Bosne i Hercegovine

**Tužilaštvo Bosne i Hercegovine** je državni organ Bosne i Hercegovine nadležan za sprovođenje istrage za krivična djela za koja je nadležan Sud Bosne i Hercegovine, te za gonjenje počinilaca pred Sudom Bosne i Hercegovine, u
skladu sa Zakonom o krivičnom postupku Bosne i Hercegovine i drugim primjenjivim zakonima. Sjedište Tužilaštva je u Sarajevu.

## Nadležnosti 
Nadležnost i područje djelovanja Tužilaštva propisani su Zakonom o Tužilaštvu Bosne i Hercegovine, prema kojem je Tužilaštvo Bosne i Hercegovine organ koji je nadležan:

* za provođenje istrage za krivična djela za koja je nadležan Sud Bosne i Hercegovine, te za gonjenje počinitelja pred Sudom Bosne i Hercegovine, u skladu sa Zakonom o krivičnom postupku Bosne i Hercegovine i drugim primjenjivim zakonima,
* za primanje zahtjeva za međunarodnu pravnu pomoć u krivičnim stvarima, u skladu sa zakonima, multilateralnim i bilateralnim sporazumima i konvencijama, uključujući i zahtjeve za izručenje ili predaju traženih lica od strane sudova ili organa na području Bosne i Hercegovine i drugih država, odnosno Međunarodnih sudova ili Tribunala.

Osim toga, Tužilaštvo je organ zadužen za izradu statističkog pregleda svojih aktivnosti (izvještaja o radu), te izradu informacije o stanju kriminaliteta u Bosni i Hercegovini i ukazuje na tendencije u njegovom kretanju. U zaključnom dijelu ove informacije glavni tužilac može iznijeti prijedloge zakonskih reformi.

## Organizaciona struktura 
Tužilaštvo Bosne i Hercegovine se sastoji od tri glavna odjela i Uprave tužilaštva. Odjeli tužilaštva su podijeljeni prema nadležnostima tako da Odjel I predstavlja Posebni odjel za ratne zločine i odgovoran je za procesuiranje predmeta ratnih zločina koji su počinjeni na teritoriji Bosne i Hercegovine u periodu ratnih sukoba od 1992. do 1995. godine.

Odjel II Tužilaštva BiH je Posebni odjel za organizirani kriminal, privredni kriminal i korupciju. Ovaj Odjel se od kraja 2010. godine u potpunosti sastoji od domaćih tužilaca, a od 2011. godine u potpunosti domaći uposlenici rade u Odjelu.

Saglasno organizacionoj strukturi Tužilaštva uspostavljene su i funkcije tužilaca tako da postoji Glavni tužilac i Tužioci odjela I, II i III.

## Također pogledajte 
* Sud Bosne i Hercegovine
* Visoko sudsko i tužilačko vijeće Bosne i Hercegovine

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Institucije Bosne i Hercegovine
216 Kleopatra

mini|Računalni model Kleopatre na temelju radarskih snimki
**216 Kleopatra** je veliki (217 × 94 × 81&nbsp;km) asteroid glavnog pojasa. Spada u klasu asteroida tipa M, što znači da je to metalni asteroid načinjen od mješavine željeza i nikla. Smatra se da je asteroid slabo vezan i porozan.

Asteroid je jedan od najbizarnijih oblika tijela u Sunčevom sistemu. Neobičan oblik otkriven je na slikama ESO-ovog 3,6-metarskog teleskopa opservatorije La Silla, koji koristi prilagodljivi optički sistem.

Naknadno radarsko snimanje asteroida iz opservatorije Arecibo u Portoriku je utvrdilo da je asteroid ustvari kontaktni par dva asteroida slične veličine koji su se vezali jedan za drugog.

Asteroid je otkrio Johann Palisa 10. aprila 1880. iz Pule i nazvao ga po egipatskoj kraljici Kleopatri.

Otkrivena su i dva mala satelita u orbiti oko Kleopatre. Nazvani su *Alekshelios* i *Kleoselena*.

## Reference 
Kategorija:Asteroidi M-tipa
Kategorija:Astronomski objekti otkriveni 1880.
Izlazak sunca

mini|Izlazak sunca na Korčuli.
**Izlazak Sunca** označava izlazak Sunca iznad horizonta. Prije zalaska sunca nastupa zora koja se razlikuje ovisno o širini. Izlazak sunca počinje kada vrh sunca izlazi na horizont.

Iako se čini da sunce "izlazi" iznad horizonta, to je zapravo gibanje Zemlje koje uzrokuje sunce. Iluzija o pomičnom Suncu proizlazi iz činjenice da su se posmatrači Zemlje nalazili u rotirajućem referentnom okviru; ovaj prividni pokret je toliko uvjerljiv da su mnoge kulture imale mitologije i religije izgrađene oko geocentričnog modela, koji je prevladavao sve dok astronom Nikola Kopernik nije formulirao svoj heliocentrični model u 16. vijeku.

Izlazak Sunca je prikazan na zastavi Maršalskih Ostrva, gdje bijela dijagonala predstavlja izlazak Sunca i mir.

Na Merkuru je moguće da Sunce izlazi dva puta zbog svojstvenog kretanja. Na Marsu je nebo plavo kod izlaska sunca.

Izlazak sunca ima posebno mjesto u muzici, književnosti i umjetnosti. Na primjer, jedna od Monetovih najpoznatijih slika je Impresija: Izlazak sunca .

## Lažni izlazak sunca 
**Lažni izlazak sunca** je bilo koji od nekoliko atmosferskih optičkih pojava u kojima se čini da je sunce izašlo, ali je zapravo još uvijek ispod horizonta. Različiti atmosferski uvjeti mogu biti odgovorni za ovaj efekt, koji svi preusmjeravaju sunčevu svjetlost na takav način da mu dozvoljava da dopre do oka koji gleda, ostavljajući dojam da svjetlost dolazi direktno iz samog sunca. Širenje svjetlosti ponekad može biti varljivo slično stvarnom suncu.

## Galerija 

Datoteka:Sunrise and full moon in Lopar.jpg|Izlazak sunca i pun mjesec u Loparu.
Datoteka:ISS-46 Sunrise, here comes the sun.jpg|Izlazak sunca iznad Zemlje.
Datoteka:Sol 90 sunrise.jpg|Izlazak sunca na Marsu.

## Također pogledajte 
* Zora
* Jutro
* Praskozorje
* Lažna zora
* Dvostruko podne
* Fatamorgana
* Efekt Nove zemlje

Kategorija:Dijelovi dana
Kategorija:Dnevni događaji
Kategorija:Jutro
Kategorija:Solarne pojave
Kategorija:Zemaljski fenomeni
Leb i sol

**Leb i sol** jest makedonska rock grupa, osnovana u Skoplju 1976. godine. Grupu su osnovali Vlatko Stefanovski (gitara), Bodan Arsovski (bas-gitara), Nikola Kokan Dimuševski (klavijature) i Garabet Tavitjan (bubnjevi). Na nekim albumima bubnjeve je svirao i Dragoljub Đuričić, dok je Kiril Džajkovski zamijenio Nikolu Dimuševskog na albumima *Kao Kakao* i *Putujemo*. Osim što su bili najeminentnija makedonska grupa bili su i jedna od najpopularnijih grupa u bivšoj Jugoslaviji.

Grupa je kombinovala elemente rocka, jazza i etno makedonske muzike. Kako je bend sazrevao, utjecaji jazza postali su manje očigledni. Međutim, na koncertima grupa je izvodila jazz-up i duge verzije tradicionalnih etno-folk klasika poput "Jovano Jovanke" ili "Aber Dojde Donke" koje su često dočekivane s velikim entuzijazmom i oduševljenjem.

Leb i sol bili su vrlo popularni u 1970-ima i 1980-ima i, iako nisu prodavali toliko ploča kao neki pop i folk izvođači tog doba, bili su vrlo poznati i poštovani te su često izvodili koncerte u rasprodatim dvoranama u većini većih gradova Jugoslavije. Prva dva albuma se često smatraju osnovama ove grupe dok su ostali albumi prilično raznoliki da bi mogli zadovoljiti širu publiku. Uticaj etno muzike i narodne muzike Makedonije prepoznatljiv je po upotrebi neparnih brojila (5/4, 7/8) i netradicionalnih muzičkih ljestvica (npr. Frigijska dominantna ljestvica). Iako su svi članovi grupe bili prilično uspješni, Vlatka Stefanovskog, najpoznatijeg člana grupe često smatraju izuzetnim gitarskim virtuozom.

## Ponovno okupljanje 
Nakon raspada grupe 1995. godine, članovi benda započeli su uspješne solo karijere i svaki od njih objavio je nekoliko solo albuma. 2006. godine članovi grupe Leb i sol ponovno su se okupili na uspješnoj ponovnoj turneji po cijeloj bivšoj Jugoslaviji kako bi obilježili 30. godišnjicu svog formiranja. Kasnije je grupu napustio Vlatko Stefanovski. S novom postavom grupa je 2008. snimila novi studijski album pod nazivom I taka nataka.

## Diskografija 
**Leb i sol* (PGP RTB, 1977)
**Leb i sol 2* (PGP RTB, 1978)
**Ručni rad* (PGP RTB, 1979)
**Beskonačno* (PGP RTB, 1981)
**Sledovanje* (PGP RTB, 1982)
**Akustična trauma*—Double Live (PGP RTB, 1982)
**Kalabalak* (Jugoton, 1983)
**Tangenta* (Jugoton, 1984)
**Zvučni zid* (Jugoton, 1986)
**Kao kakao* (Jugoton, 1987)
**Putujemo* (Jugoton, 1989)
**Live Anthology -- Live in Kragujevac* (1990)
**Live in New York*—CD/cassette (1991)
**Anthology*—Double CD compilation (1995)
**Live in Macedonia*—CD/DVD (2006)
**I taka nataka*—CD (Hammer production, 2008)

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*vebsajt Bodana Arsovskog
*vebsajt Nikole Dimuševskog

Kategorija:Makedonske muzičke grupe
Kategorija:Makedonske rok-grupe
Kategorija:Muzičke grupe osnovane 1976.
Kategorija:Jugoslavenske rok-grupe
Kategorija:Muzičke grupe iz Skoplja
Kategorija:Leb i sol
Gradine u Srebreniku

**Gradine u Srebreniku** u Bosni i Hercegovini pripadaju kasnom bronzanom dobu, između II i I milenija stare ere, i željeznom dobu, od IX do III stoljeća pne.

To je period kada je na širokom evopskom i balkanskom prostoru prevladavala Kultura polja s urnama koja je obuhvatala i sjeverne dijelove Bosne. U istočnom dijelu sjeverne Bosne od Ukrine do Drine krajem II i početkom I milenija pne, u kasnom bronzanom dobu, razvila se grupa Vis-Pivnica (prema nalazištu Vis u Modranu u okolini Dervente), srodna sa južnovojvođanskom bosutskom grupom ovog perioda, a u izvjesnoj mjeri i sa Srednjebosanskom kulturnom grupom kasnog bronzanog doba.

## Gradina Grabovik-Zaketuše 
Nalazi se iznad sela Straža, na koti Grabovik, na 686 m nadmorske visine. Ovaj predio je udaljen od Srebrenika, u istočnom smjeru oko 10&nbsp;km. Brdo Grabovik  visoko je oko 200 m. Južne, zapadne i sjeverne padine čine stijene koje su na određenim tačkama visoke i do 50–60 m. Na vrhu Grabovika je stjenoviti plato, koji se proteže u osnovnom smjeru od istoka ka zapadu, dimenzija 350 x 150 m). Na spomenutim padinama i na platou nađeno je dosta površinskog materijala koji se može okvirno datirati, u period kasnog bronzanog i starijeg željeznog doba (od oko 1000. do 300. godine prije naše ere). Neki keramički elementi na keramici su identički sa nalazima iz Donje Doline. To su prvi nalazi ove vrste u sjeverno-istočnom dijelu Bosne.

Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj 14. do 10 marta 2006. godine, gradina je proglašena za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović (predsjedavajući), Ljiljana Ševo i Tina Wik.

Arheološko područje ugroženo je eksploatacijom kamena i geološkim istraživanjima u kojima područje nije tretirano kao potencijalno arheološko nalazište.
## Gradina ispod Kuga 
Nalazi se u naselju Bjelave na koti na 404 m nadmorske visine. Na lokalitet se može prići sa puta Tuzla-Orašje. Od kamenoloma do skoro samog vrha probijen je put na kome se nalazi mnogo prahistorijske keramike. Brdo je na ostaloj površini zaraslo te se vrlo teško stiže do vrha koji je potpuno prekriven nižim i visokim rastinjem i za sada se na njemu ne može vršiti arheološka prospekcija. U dijelu južnog podnožja lokaliteta se vrši eksploatacija i separacija kamena. Na sjednici komisije za očuvanje nacionalnih spomenika održanoj 4. do 11. septembra 2007. godine, gradina je proglašena za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Ovu odluku Komisija je donijela u sljedećem sastavu: Zeynep Ahunbay, Amra Hadžimuhamedović (predsjedavajuća), Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Tina Wik. Novom odlukom iz 2009, predhodna odluka je poništena.

## Reference 
Kategorija:Nacionalni spomenici u Srebreniku
Kategorija:Gradine u Bosni i Hercegovini
YU 100: najbolji albumi jugoslovenske rok i pop muzike

***YU 100: najbolji albumi jugoslavenske rok i pop muzike*** jest knjiga koju su 1998. godine objavili Duško Antonić i Danilo Štrbac. U knjizi je objavljen popis 100 najboljih muzičkih albuma iz bivše Jugoslavije prema anketi 70 srbijanskih muzičkih kritičara, novinara, umjetnika i drugih.

## Statistike 
100 najboljih albuma koji su izabrani kao najbolji analizom daju neke od zanimljivih statističkih podataka, a neki od njih su dati u nastavku.

### Izvođači sa najvećim brojem albuma 
* Bijelo dugme – 8 
* Riblja čorba – 8
* Azra – 5
* Bajaga i Instruktori – 4
* Film – 4
* Haustor – 4
* Leb i sol – 4
* Idoli (uključujući i album od više izvođača *Paket aranžman*)
* Đorđe Balašević (zajedno sa albumom *Mojoj mami umesto maturske slike u izlogu* njegovog bivšeg muzičkog sastava Rani Mraz) – 3
* Disciplina Kičme – 3

### Izdavačke kuće sa najviše objavljenih albuma 
* Jugoton – 47
* PGP-RTB – 28
* ZKP RTLJ – 12
* Helidon – 7
* Diskoton – 2
* Suzy – 2
* Alta – 2
* Carlo Records – 1

### Producenti s najvećim brojem produciranih albuma 
* Goran Bregović, Saša Habić, Kornelije Kovač, Enco Lesić, Ivo Umek, Ivan "Piko" Stančić, Branimir "Džoni" Štulić – 4
* Boris Bele, Nikola Borota, Neil Harrison, John McCoy, Dave Cook i Anthony David, Dušan Kojić "Koja", Josip Boček – 3
* Srđan Gojković "Gile", Husein Hasanefendić "Hus", Stipica Kalođera, Vanja Lisak, Milivoje "Mića" Marković, Đorđe Petrović, Petar J. Mac Taggart, Tihomir "Tini" Varga – 2

## Reference 
Kategorija:Knjige iz 1998.
Kategorija:Knjige o muzici
Kategorija:Muzika u Jugoslaviji
Bassivity Digital

**Bassivity Digital** (poznat i kao **Bassivity**) je srpska izdavačka i medijska kuća. Osnovali su je reperi i producenti Vanja Ulepić i Relja Milanković. Do sada su izdali na stotine audio-video izdanja, među kojima se nalaze Coby, Senidah, Rasta, Sara Jo, Marčelo, Oneya, te mnogi drugi.

## Historija 
Bassivity Digital je medijska, produkcijska i izdavačka kuća iz Beograda. Kompaniju su osnovali reperi i producenti Vanja Ulepić (poznatiji kao Oneya) i Relja Milanković (poznatiji kao Rexona). Bassivity je kao ideja pokrenut 2001. godine. Prvi projekti počeli su da se rade u junu te iste godine, kada je Bassivity bio samo produkcijska kuća i studio u kome su snimane pjesme, gdje nastavljaju da prate velika muzička imena iz srbijanske, a i regionalne scene. Zbog sve veće popularnosti hip hop i rap muzike u Srbiji, u njihovoj produkciji nastaju mnogi singlovi i albumi za brojne pjevače kao što su: Faberge, Rasta, Kendi, Fox, Surreal, Senidah, Rimski, Klinac , V.I.P., Marčelo, Struka, Edo Maajka i drugi.

## Muzički žanrovi 
Bassivity Digital je još od početka težište rada i djelovanja naglašavao kroz saradnju sa rap i hip muzičarima, reperima i pjevačima. Danas se njihov muzički fokus odnosi na izdanja iz rap, hip hop, trap, electro i dr. žanrova.

## Izdanja 
* V.I.P.
* Coby
* Rasta
* Senidah
* Sara Jo
* KUKU$ Klan
* Mili
* Klinac
* Oneya
* Struka
* Edo Maajka
* Marčelo
* Lud
* General woo
* Ivana Kindl
* THC La Familija
* Shorty
* Suid
* Surreal
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica 

Kategorija:Srbijanske diskografske kuće
Kategorija:Kompanije osnovane 2001.
Kategorija:Kompanije iz Beograda
Kategorija:Muzika u Beogradu
Aspleniaceae

***Aspleniaceae*** je porodica paprati u redu Polypodiales, razred Polypodiopsida, divizija Tracheophyta.  Uključuje ukupno 854 vrste.

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Pteridophyta
Kategorija:Aspleniaceae
Equisetaceae

***Equisetaceae*** je porodica preslica ili konjskih repova, jedina postojeća u redu Equisetales, sa jedinim preživjelim  rodom *Equisetum*, u kojem je oko 20 vrsta.

## Evolucija i sistematika 
Equisetaceae je jedina preživjela porodica reda Equisetales, grupe s mnogim fosilima velikih biljaka poput stablašica sa rebrastim stabljikama sličnim modernim  preslicama. Rod *Pseudobornia* najstariji je poznati srodnik današnjeg roda  *Equisetum*;  rastao je u kasnoj devonskom periodu , prije oko 375 miliona godina  i uključen je  u posebni red.

Sve današnje preslice smještene su  u rod *Equisetum*. Ali postoje neke fosilne vrste koje se ne mogu pripisati modernom rodu. *Equisetites*  je "autgrupa" koja objedinjuje sve vrste velikih konjskih repova  mezozoika; gotovo je sigurno parafilletski i vjerovatno bi mogao da bude uključen u *Equisetum*. No, iakosu neke od tamo postavljenih vrsta vjerojatno bili preci modernih prslica, postoje izvještaji o sekundarnom rastu kod drugih ekvizetina, a one vjerojatno predstavljaju izrazitu i sada već izumrlu lozu preslica. *Equicalastrobus* naziv je fosilnih oblika, koji verovatno uglavnom ili potpuno pripadaju (sterilnim) biljkama smeštenim u  *Equisetites*.

## Galerija

slika:Equisetum telmateia 2.jpeg|*Equisetum telmateia*
slika:Equisetum hyemale3.jpg|*Equisetum hyemale*
slika:Equisetum giganteum ies.jpg|*Equisetum giganteum*
slika:Equisetum palustre strobil kz.jpg|*Equisetum palustre*
slika:Equisetum bogotense Kunth.jpg|*Equisetum bogotense*
slika:Equisetum strobilus xs of wm showing sporangiophores.jpg|Presjek strobila
slika:Prêle sommet.jpg|Sterilna stabljika
slika:Equisetum macro kpjas 01052008.jpg|*Equisetum arvense*
slika:Equisetum hyemale0.jpg|Opći izgled strobila

## Reference 
## Vanjski linkovi
* UCMP – Equisetaceae


Kategorija:Pteridophyta
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Polypodiaceae

***Polypodiaceae*** je porodica paprati iz razreda Polypodiopsida, red Polypodiales.

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Pteridophyta
Kategorija:Polypodiaceae
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Dryopteridaceae

***Dryopteridaceae*** je porodica paprati iz  reda Polypodiales, razred Polypodiopsida

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Pteridophyta
Kategorija:Dryopteridaceae
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Nekropola sa stećcima kraj potoka Ričine

**Nekropola sa stećcima kraj potoka Ričine ** nalazi se u mjestu Čitluk, na magistralnom putu prema Tomislavgradu, općina Posušje, Bosna i Hercegovina. Nekropola je i Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Nekropola je  registrovana 1988. kao arheološki lokalitet u Arheološkom leksikonu Bosne i Hercegovine, i to kao prapovijesni tumulus na kojem se nalazi nekropola stećaka (10), a između stećaka se naziru ostaci zidova građevine za koju se pretpostavlja da bi mogla biti srednjovjekovna crkva. Dio stećaka uništen je prilikom probijanja puta i gradnje mosta. GPS koordinate: 43.483590, 17.300299.

S obe strane potoka Ričine, koji je vremenom presušio, nalaze se grupe stećaka, a između njih kameni most iz 1930-ih godina. S desne strane potoka nalaze se dvije grupe, prva je odmah uz makadamski put te broji 7 primjeraka (2 sanduka i 5 sljemenjaka), koji se ističu svojom monumentalnošću i ukrasima. Radi se o monumentalnim primjercima nadgrobnih spomenika, koji su bogato ukrašeni motivima mladog mjeseca i rozete i imaju okvire od obične plastične vrpce koji se pružaju i preko sredine bočnih strana. Nisu uočeni natpisi. S obzirom na tipološke i stilske karakteristike spomenika, najvjerovatnije su tu ukopani ugledniji ljudi. Nekropola stećaka nalazi se u relativno dobrom stanju. Stećci su  konzervirani i tom prilikom u grobištima (podignuta su dva stećka) pronađene su ljudske kosti, nešto nakita i sitni predmeta.
 
Tri stećka, koja se nalaze na glavici su u obliku ploče od kojih je jedan cijeli, a dva u fragmentima.

U blizini ove dvije grupe nalazi se rimokatoličko groblje gdje je Šefik Bešlagić zabilježio 31 stećak (29 sanduka i 2 sarkofaga), a sada ih je oko desetak. Većina ih je u fragmentima, znatne oštećenosti i utonulosti. Nekoliko stećaka oštećeno je prilikom izgradnje novih grobnica. Pri ulasku u groblje kraj puta nalaze se tri stećka u obliku ploče, od kojih je jedan utonuo. Dva stećka su uzidana u ogradni zid groblja, a tri su smještena izvan njega. Većina ih je u obliku ploče ili su nedefinirani. Dva sljemenaka, od toga jedan sa postoljem, su najočuvaniji, i nalaze se u sredini groblja.

## Literatura 
* Šefik Bešlagić, Sarajevo: “Veselin Masleša“, 1982. STEĆCI – KULTURA I UMJETNOST
* Šefik Bešlagić, Sarajevo: Veselin Masleša, 1971. STEĆCI, KATALOŠKO-TOPOGRAFSKI PREGLED
* Marian Wenzel, Ukrasni motivi na stećcima, Sarajevo, 1965
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Posušje dobilo nacionalni spomenik
* Ričina

Kategorija:Nacionalni spomenici u Posušju
Kategorija:Stećci u Posušje
Osmundaceae

***Osmundaceae*** je porodica paprati iz razreda Polypodiopsida, reda Osmundales, divizija Tracheophyta.

## Vanjski linkovi 
Kategorija:Pteridophyta
Kategorija:Osmundaceae
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Selaginellaceae

***Selaginellaceae** je monotipska porodica vaskularnih mahovina
koja ima samo jedan  rod: *Selaginella'' sa mnoštvom vrsta.

## Vanjski linkovi
Kategorija:Mahovine
Kategorija:Selaginella
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Konak Suljagića

**Konak Suljagića** sa pratećim objektima nalazi se u Donjoj Špionici, općina Srebrenik, Bosna i Hercegovina. Proglašen je za Nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Nacionalni spomenik čini objekat konaka sa pratećim objektima (pušnica, magaza, hambar, koš za kukuruz i staja).

Do sada nije utvrđeno kada je konak sagrađen. U gruntovnim knjigama piše da je 1887. godine vlasnik kuće bio Dželal-beg Efendić. Kuća i imanje u Donjoj Špionici je od 1917. godine vlasništvo Mula Jusufa Suljagića i Huse Suljagića, koji su bili nastanjeni u Ćehajama kod Srebrenika. Porodica Suljagić je tokom korištenja izvršila nekoliko intervencije na objektu: izmjena prozora, vrata, krečenje, postavljanje lima između prizemlja i kata na fasadi na "prepuštenom" dijelu, dograđena je nova etaža interpolacijom međukatne drvene konstrukcije kojom je visina magaze smanjena sa cca 3,00&nbsp;m na cca 1,80&nbsp;m. Sedamdesetih godina urađene su značajne izmjene u namještanju kuće. Ranije tradicijski opremljen prostor, zamjenjen je novim namještajem, industrijski izrađenim na prostoru SFR Jugoslavije – kauči i polukauči, kredenac, ormar, štednjak na čvrstio gorivo (drvo), hladnjak, posuđe, posteljina. Veza sa tradicijom zadržala se u zastiranju podova tkanim ćilimima, u izgradnji visoke zemljane peći sa lončićima, te ručno izrađivanim musanderama jednostavnog oblika i manjih dimenzija, bez ukrasa.

U konaku se ne stanuje od 2002. godine, pa je unutarnjost zapuštena. U graditeljskom smislu objekt se nalazi u dobrom stanju.

Prema tipologiji Muhameda Kadića, konak pripada tipu katne kuće sa prepustom (seoska čardaklija). Konak ima prizemlje gabarita 10,10 x 6,60&nbsp;m i kat, koji sa tri strane ima prepust za 40–60&nbsp;cm. Izvorni objekat imao je dva kata.

## Reference 
Kategorija:Nacionalni spomenici u Srebreniku
Kategorija:Gradska bosanska kuća osmanskog doba
Sifet Podžić

**Sifet Podžić** (Žepa, 1. maj 1959.) bosanskohercegovački je general, diplomata, doktor političkih nauka i političar, od decembra 2019. do januara 2023. godine ministar odbrane Bosne i Hercegovine. Član je Demokratske fronte (DF).

## Biografija 
Podžić je rođen 1. maja 1959. godine u Žepi, općina Rogatica. Nakon završetka osnovne škole pohađao je Srednju vojnu školu u Sarajevu, koju je 1978. završio. Dvije godine kasnije, Podžić se upisuje na Vojnu akademiju u Beogradu, koju je 1984. položio. Obrazovanje je nastavio između 2009. i 2011. na Fakultetu političkih nauka u Sarajevu, gdje je magistrirao, te 2014. doktorirao u oblasti političkih nauka. Tema doktorata glasi "Odnosi BiH i NATO saveza u komparativnoj perspektivi Zapadnog Balkana".

Nakon završetka srednje škole, Podžić je dvije godine djelovao kao mlađi oficir Jugoslovenske narodne armije, da bi po završetku Vojne akademije 1984. ponovo bio oficir u JNA. Sve do početka rata u Bosni i Hercegovini, vršio je dužnost komandanta bataljona u Postojni, Ljubljani i Sarajevu. Sa početkom rata u BiH, Podžić je napustio jugoslovenske snage i pristupio novoosnovanoj Armiji Republike Bosne i Hercegovine, u kojoj je do kraja rata služio kao komandant bataljona, zamjenik komandanta brigade i komandant brigade u Sarajevu. Krajem rata 1995. godine, prešao je u redove novoosnovane Vojske Federacije BiH, u kojoj je do stvaranja Oružanih snaga Bosne i Hercegovine bio na pozicijima zamjenika komandanta brigade za brza dejstva prve operativne jedinice, te načelnik štaba i zatim komandant V korpusa Vojske FBiH u Bihaću. Poslije vojske na nivou države, Podžić postaje prvi načelnik Zajedničkog štaba Oružanih snaga BiH. Ostao je u Oružanim snagama sve do 2009. godine.

Nakon vojne, Podžić započinje karijeru kao diplomata, tako što je 2009. izabran za ambasadora Bosne i Hercegovine u Bugarskoj. Tu funkciju je vršio sve do 2012. godine.

Političku karijeru Podžić je započeo 2013. godine, kada je se učlanio u novoosnovanu Demokratsku frontu Željka Komšića. Poslije idućih općih izbora u BiH 2014, izabran je za delegata iz reda Bošnjaka u Domu naroda Parlamentarne skupštine Bosne i Hercegovine. Tokom tog vremena, bio je član Zajedničke komisije za europske integracije ispred oba doma Parlamentarne skupštine BiH te predsjednik Zajedničke Komisije za odbranu i sigurnost oba doma Parlamentarne skupštine BiH. Na idućim izborima nije ponovo izabran za delegata u Dom naroda, već je, usljed formiranja novog saziva Vijeća ministara Bosne i Hercegovine krajem 2019, Podžić 23. decembra 2019. izabran za ministra odbrane BiH.

### Privatni život 
Podžić je oženjen i ima dvoje djece.

## Reference 
Kategorija:Oficiri Jugoslavenske narodne armije
Kategorija:Oficiri Armije Republike Bosne i Hercegovine
Kategorija:Biografije, Rogatica
Kategorija:Ambasadori Bosne i Hercegovine
Kategorija:Bosanskohercegovački ministri odbrane
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Političari Demokratske fronte
Kategorija:Rođeni 1959.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Političari Federacije Bosne i Hercegovine
Vaskularne biljke Bosne i Hercegovine

Ovaj spisak **vaskularnih biljaka  Bosne i Hercegovine**, skupa sa unesenim vrstama (70-ak) i bosanskohercegovačkim endemima (53 taksona),  nepotpuni je pregled predstavnika reda Lycopodiales, papratnjača i spermatofitnih biljnih vrsta (četinara i cvjetnica)  koje se navode u raspoloživoj literaturi na bosanskom hrvatskom, srpskom i srpskohrvatskom jeziku. Nisu uključene kulturne i povremeno unošene.

**Napomene**:
*Zbog višekratnih promjena u biološkoj klasifikaciji i/ili taksonomskih rangova i naziva obuhvaćenih taksona, neki od njih se u priloženom spisku pojavljuju i po dva puta. To se posebno odnosi na one nazive binomne nomenklature koji su i danas u širokoj upotrebi.
*Najčešće je promijenjeno ime roda i porodice, a ponekad i pripadajućih vrsta.
*Ponavljanje slika infraspecijskih taksona i u navodu vrste, prikazano je samo u sličajevima kada data podvrsta ili varijetet najprikladnije predstavljaju pripadajuću vrstu.
*U periodu uspostavljanja ovog spiska (april 2020.) bilo  je obuhvaćeno preko  3.220 taksona, pretežno (blzu 3.000) vrsta i daleko manje (oko 250) podvrsta, što je vjerovatno najobuhvatniji pokušaj ove vrste u modernoj Bosni i Hercegovini.

=Lycopodiales=

= Polypodiophyta – Papratnjače=

= Gymospermae – Golosjemenjače =

=Cvjetnice=

## Također pogledajte
*Pteridophyta
*Četinari
*Angiospermae
*Plantae

## Reference
## Vanjski linovi
*  (requires Microsoft Silverlight)
* 
* Interactive Cronquist classification
* Plant Resources 
* Flora Europaea
* Flora of Central Europe 
* List of Japanese Wild Plants Online
* Meet the Plants-National Tropical Botanical Garden
* Lady Bird Johnson Wildflower Center – Native Plant Information Network at University of Texas, Austin
* The Plant List 
* United States Department of Agriculture  not limited to continental US species
* Рlants 
* The Plant List  
* The Euro+Med PlantBase 
* Germplasm Resources Information Network (GRIN)  
* International Union for Conservation of Nature and Natural Resources 
* Plants of the World Online — Kew Science

Kategorija:Biljke
Kategorija:Pteridophyta
Kategorija:Gymnospermae
Kategorija:Magnoliophyta
Kategorija:Flora Evrope
Kategorija:Flora Bosne i Hercegovine
Stara željeznička stanica u Lukavcu

**Stara željeznička stanica u Lukavcu** predstavlja najstariji očuvani infrastrukturni objekat u općini Lukavcu iz austrougarskog perioda. Stanica je podignuta 1894. godina, na uskotračnoj pruzi Doboj-Simin Han, čija je gradnja trajala do 29. aprila 1886. godine. Na 28. sjednici Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika, održanoj 1. januara 2015. godine u Sarajevu, donesena je Odluka kojom je stanica proglašena za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

## Lokacija 
Stara željeznička stanica se nalazi u Prvoj ulici broj 3, južno u odnosu na centralni dio Lukavca, u produžetku Milerove ulice, na čijem se istočnom kraju nalazi Vila Solvay. Objekat stanice se nalazi 220&nbsp;m od Fabrike sode na zapadu. Sjeverno od objekta se nalazi park sa spomen-obilježjem palim borcima iz Drugog svjetskog rata i sportska dvorana.

## Historija 
Izgradnja pruge, željezničke stanice i Fabrike sode će omogućiti snažan privredni razvoj područja i oformljenje novog radničkog naselja Lukavac. U blizini Željezničke stanice, na rijeci Spreči istovremeno je izgrađena parna pilana, koja se bavila proizvodnjom pragova za pruge, neophodnih za gradnju željezničke pruge. Zgrada Željezničke stanice u Lukavcu je služila svojoj izvornoj namjeni do kraja Drugog svjetskog rata. U tom historijskom periodu, pored redovne namjene, predstavljala je mjesno okupljalište gdje su se održavale različite manifestacije.

Početkom druge polovine 20. vijeka, nakon ukidanja uskotračne pruge Doboj – Simin Han, mijenja namjenu i postaje Dom zdravlja Lukavac. Nakon rata u BiH sprat i dio prizemlja dobijaju stambenu funkciju. Godine 1997. u objekat je smješteno sjedište Crvenog krsta općine Lukavac. Tokom marta 2015. godine u prizemlje objekta uselio se Auto-moto klub Lukavac, i u istom prostoru je klubska kafana. Objekat Stare željezničke stanice predstavlja zapušten objekat, gdje se ne vrše zadovoljavajuće mjere redovnog održavanja.

## Opis 
Objekat je pravougaone osnove dimenzija 20,10 m x 10,04&nbsp;m, a spratnost objekta iznosi P + 1 + potkrovlje. Zgrada se sastoji od većeg zapadnog dijela dimenzija 13,70 x 10,04&nbsp;m pokrivenog dvovodnim krovom i prizemnog istočnog dijela dimenzija 6,40 x 10,04&nbsp;m, čiji je sjeverni kraj pokriven ravnim krovom, a južni jednovodnim krovom.

## Reference
## Vanjski linkovi 
* Zgrada željezničke stanice u Lukavcu 

Kategorija:Nacionalni spomenici u Lukavcu
Kategorija:Željeznički saobraćaj u Bosni i Hercegovini
Vila Solvay u Lukavcu

**Vila Solvay** predstavlja najznačajnije dobro graditeljskog i kulturno-historijskog naslijeđa iz austrougarskog perioda na području općine Lukavac, Bosna i Hercegovina. Izgrađena je 1911/12. godine kao zdravstvena ustanova, u blizini stare željezničke stanice. Dolaskom Fritza Millera za direktora kompanije Bosanske tvornice sode Solvay dd. Lukavac dvadesetih godina XX stoljeća, mijenja ulogu i postaje stambena vila, pa je poznata pod nazivom „Vila“ ili „Milerova vila“.  Proglašena je 2015. god. za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine.

## Historija 
Do 1914. godine u vili je bila zdravstvenu ustanovu – „Fabrikspital“ ili „Werks Ambulatorium“, u narodu prozvanu „mala bolnica“ koja je bila opremljena najsavremenijim medicinskim sredstvima toga vremena. Vodio ju je dr. Adolf Hempt, prvi ljekar u Lukavcu. Za vrijeme Prvog svjetskog rata, u tom objektu smješten je stacionar za austrougarske vojnike. Poslije sloma Austrougarske, dr. Hempt se vratio u Lukavac, gdje se ponovo našao na dužnosti glavnog ljekara, do 1922. god. Od kada je naimenovan za direktora fabrike 1926. godine, pa sve do oktobra 1943. godine, u vili je živio Fritz Müller, kao direktor fabrike.

## Opis 
Tlocrtna osnova vile je pravougaonog oblika dimenzija 19,05 m x 13,80 m, spratnost objekta iznosi Sut+VP+M, a visina do sljemena četverovodnog krova iznosi 10,74 m. Ispred glavnog ulaza na sjeveru, kojeg predstavljaju dvokrilna vrata, dimenzija 1,63 m x 3,20 m nalazi se natkriveni trijem, dimenzija 4,97 m x 2,00 m, koji je sa dvorištem povezan vanjskim stepeništem širine 2,26 m. Fasade objekta nisu stilski strogo definirane, te je moguće raspoznati dekorativne elemente koji odražavaju estetiku secesije, ali i elemente historicističkog dekorativnog programa.
## Reference
## Vanjski linkovi 
* Zavod za zaštitu i korištenje kulturno-historijskog i prirodnog naslijeđa TK - Vila Solvay 

Kategorija:Nacionalni spomenici u Lukavcu
Kategorija:Građevine u Lukavcu
Kriptogame

*]]
*]]
*]]
**Cryptogamae** (grč. κρυπτός – kriptos = skriven +  γαμέω -  gameein, spojiti, oženiti se) odomaćeno kao **kriptogame**, su biljke (u širem smislu riječi) koje se razmnožava sporama, bez cvjetova ili sjemena. Njihovo ime upućuje na skriveno razmnožavanje, što se odnosi na činjenicu da ne proizvede sjeme, pa na taj način kriptogama predstavljaju biljke koje nemaju sjeme. Povremeno se upotrebljavaju i druga imena, poput talofite, "niže biljke" i "biljke sa sporama".

Kao grupa, Cryptogamae su suprotnost grupi Phanerogamae (grčki φανερός - *faeros* = vidljiv) ili  Spermatophyta (grčki σπέρμα - *sperma* = sjeme + φυτόν - *fiton* = biljka), sjemenjače. Najpoznatije gruše kriptogama su  alge, lišaji, mahovine i paprati, ali uključuju i nefotosintetske organizme koji su uobičajeno klasifikovani kao biljke, poput gljiva, sluzastih plijesni i bakterija.

U prošlosti su kriptogame formalno prepoznate kao grupa unutar biljnog carstva. U svom sistemu za klasifikaciju svih poznatih biljaka i životinja, Carl Linnaeus (1707–1778) je biljno carstvo podijelio na 24 razreda, 
od kojih je jedan bio "Cryptogamia". To je obuhvatalo sve biljke sa *skrivenim'' reproduktivnim organima. Podijelio je Cryptogamia u četiri reda: Alge, Musci (Bryophyta), Filices (Paprati)  i Fungi.

Nisu sve kriptogame tretirani kao dio biljnog carstva; posebno se gljive smatraju zasebnim carstvom, uže povezanim sa životinjama nego biljkama, dok se plavo-zelene alge sada smatraju koljenom od bakterija. Stoga u suvremenoj biljnoj sistematici "Cryptogamae" nije taksonomsko koherentna skupina, već je kladistički polifiletka. Međutim, svi organizmi poznati kao kriptogame pripadaju polju koje tradicionalno proučavaju botaničari, a imena svih kriptogama regulirana su Međunarodnim kodeksom nomenklature za alge, gljive i biljke.

## Referencee
Kategorija:Cryptogame
Kategorija:Biljke
Kategorija:Taksonomija biljaka
Spomen-kosturnica poginulim učesnicima NOR-a u Lukavcu

**Spomen-kosturnica poginulim učesnicima NOR-a u Lukavcu** otvorena je 13. septembra 1962. godine na Dan oslobođenja Lukavca u Drugom svjetskom ratu. Na 28. sjednici Komisije za očuvanje nacionalnih spomenika, održanoj 17. aprila 2019. godine u Sarajevu, donesena je Odluka kojom Historijski spomenik -Centralna Spomen-kosturnica poginulim učesnicima NOR-a, Proglašena je za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine. Evidentirana je od strane Zavoda za zaštitu i korištenje kulturno-historijskog i prirodnog naslijeđa Tuzlanskog kantona u Registru „Kulturno-historijsko i prirodno naslijeđe općine Lukavac“, pod rednim brojem 25. „Spomen kosturnica poginulim učesnicima NOR-a – centralno spomen-obilježje“, kao spomeničko naslijeđe I kategorije.

Centralna Spomen-kosturnica se nalazi svega nekoliko metara iza historijske građevine Stare željezničke stanice u Lukavcu, koja već ima status nacionalnog spomenika Bosne i Hercegovine. Okružena je parkom, a pristupa joj se stazama iz okolnih ulica, na plato sastavljen od 4 trapeza.

U Spomen-kosturnici je, prema upisanim imenima na mermernim pločama, sahranjeno 267 poginulih boraca iz lukavačkog kraja. Spomenik ima značajnu historijsku, graditeljsku, umjetničku, ambijentalnu i simboličku vrijednost. Na visokom obelisku, oblika romba sličnog ukrasima sa bosanskog ćilima, nalazi se postavljena bronzana skulptura djevojčice, kao simbol pobjede, rad Dragiše Trifkovića, vajara iz Tuzle. Za ovu statuu kod građana Lukavca vlada mišljenje da pripada Mariji Macan, djevojci iz Lukavca, historijskoj ličnosti koja je kao četrnaestogodišnjakinja poginula 3. oktobra 1943. godine prilikom ulaska njemačkih jedinica u Lukavac.

Na ovom dobru spomeničkog naslijeđa 2011. godine su vršeni radovi redovnog održavanja, pri čemu su postavljene nove mermerne ploče na postamentu glavnog spomenika.

## Reference
## Vanjski linkovi 
* Spomen kosturnica
* Spomen kosturnica u Lukavcu 

Kategorija:Nacionalni spomenici u Lukavcu
Kategorija:Spomenici narodnooslobodilačke borbe u Bosni i Hercegovini
Miocit

**Miocit** ili **mišićna ćelija** je tip ćelija  u mišićnom tkivu. Miociti su duge, cjevaste ćelije koje se nastaju iz **mioblasta** da formiraju mišićno tkivo u procesu poznatom kao miogeneza. Postoje različiti specijalizovani oblici miocita sa karakterističnim svojstvima: ćelije srca, skeletnih i glatkih mišića označavaju se kao **mišićna vlakna**.

Kardiomiociti su mišićna vlakna koja formiraju komore srca i imaju jedno centralno ćelijsko jedro. 
Skeletna mišićna vlakna pomažu potpori i ktetnjama tijela ili njegovih dijelova i imaju periferna jedra. Ćelije glatkih mišića kontroliraju nesvjesne, automatske pokrete, poput kontrakcija peristaltike u jednjaku i želucu.

## Struktura 
### Terminologija 
Neuobičajena mikrostruktura mišićnih ćelija navela je citologe da stvore specijalizovanu terminologiju. Međutim, svaki izraz specifičan za mišićne ćelije ima ekvivalent koja se koristi u u opisu drugih tipova ćelija:

Sarkoplazma je citoplazma mišićnog vlakna. Većina je ispunjena miofibrilima, dugim proteinskim nitima od miofilamenata. Sarkoplazma također sadrži glikogen, polisaharida od glukoznih monomera, koji ćeliji daje energiju pri intenzivnoj aktivnosti i mioglobin, crveni pigment koji skladišti kiseik dok nije potreban za mišićnu aktivnost.

Postoje tri tipa miofilamenata:

Sarkolema je ćelijska membrana prugastih mišićnih vlakana koja prima i provodi podražaje. Na kraju svakog mišićnog vlakna, spoljni sloj sarkoleme se kombinira sa vlaknima tetiva. Unutar mišićnog vlakna stisnutog uz sarkolemu nalaze se višestruko spljoštena jedra; ovo multinuklearno stanje rezultat je višestrukih mioblasta koji su spajeni pri foromiranju svakog mišićnog vlakna, gdje svaki mioblast donosi jedno jedro.

Ćelijska membrana je pričvršćena na ćelijskom citoskeletu ankerskim vlaknima koja su široka oko  10 nanometara. Ona se općenito nalaze na Z linijama, tako da formiraju brazde i poprečne cjevčice. U srčanim miocitima ovo oblikuje išaranu površinu.

Citoskelet je temelj na kojem se gradi ostatak ćelije i ima dvije glavne uloge: stabilizira topografiju unutarćelijskih komponenti i kontrolira veličinu i oblik ćelije. Dok je prva funkcija važna za biohemijske procese, druga je presudna u definiranju odnosa površine i zapremine ćelije. To snažno utiče na svojstva električnog potencijala ćelija koje se mogu pobuđivati. Pored toga, odstupanje od standardnog oblika i veličine ćelije može imati negativan uticaj na uduće aktivnosti.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Structure of a Muscle Cell}-

Kategorija:Citologija
Kategorija:Ćelije životinja