Voluharica

**Voluharice** su mali glodari koji su srodnici leminga i hrčaka, ali sa snažnijim tijelom; duži, sa dlakavi repom, malo okruglija glava, manje uši i oči i različito oblikovani molari (visoko krunisani sa uglastim kvržicama umesto nisko krunisanih sa zaobljenim kvržicama). Ponekad su poznati kao **livadni miševi** ili **poljski miševi** Sjeverne Amerike.

Sa leminzia i moskratima, vrste voluharice formiraju potporodicu *Arvicolinae*. Postoji otprilike 155 različitih vrsta.voluharica

## Opis
Voluharice su mali glodari koji narastu do 3–9&nbsp;cm, u zavisnosti od vrste. Ženke mogu imati pet do deset legla godišnje, ali sa prosječnim životnim vijekom od tri mjeseca i potrebno je mjesec dana do odrasle dobi, dva legla su norma. Gestacija traje tri sedmice, a mlade voluharice postižu spolnu zrelost za mjesec dana. Kao rezultat ovog biološkog eksponencijalnog rasta, populacije voluharica mogu narasti vrlo velike u kratkom vremenu. Zreli par može proizvesti još stotinu voluharica godišnje.

Voluharice izvana podsjećaju na nekoliko drugih malih životinja. Krtice, goferi, miševi, pacovi, pa čak i rovke imaju slične karakteristike i tendencije ponašanja.

Voluharice uspijevaju na malim biljkama, ali, poput rovki, jedu mrtve životinje i, poput miševa i pacova, mogu živjeti na gotovo svim orašastim plodovima ili voću. Osim toga, voluharice ciljaju biljke više od većine drugih malih životinja, čineći njihovo prisustvo evidentnim. Voluharice se lahko pentraju i veru na mala stabla čije grančice i koru jedu, kao i pokrivač tla slično dikobrazu. Ovaj oguljeni opasač može lahko ubiti mlade biljke i nije zdrav za drveće i drugo grmlje.

Voluharice često jedu sočne korijenske sisteme i zakopavaju se ispod biljaka i jedu dok biljka ne ugine. Lukovice su još jedna omiljena meta za voluharice; njihove odlične vještine kopanja i tuneliranja omogućavaju im pristup osjetljivim područjima bez jasnog ili ranog upozorenja. Prisustvo velikog broja voluharica često se može prepoznati tek nakon što su uništile određeni broj biljaka. Međutim, kao i drugi glodari koji se kopaju, oni također imaju i korisne uloge, uključujući raspršivanje hranjivih tvari u gornjim slojevima tla.

## Predatori
Mnogi predatori jedu voluharice, uključujući kune, sove, jastrebove, sokolove, kojote, risove, lisice, rakuni, zmije, lasica, domaće mačke i risovi. Kosti voluharice se često nalaze u peletima kratkouhih sova, sjevernih pjegavih sova, brusnih sova, sova ušara, velikih sivih sova, i sjevernih malih sova.

## Životni vijek
]]
Prosječan život manjih vrsta voluharica je tri do šest mjeseci. Ove voluharice rijetko žive duže od 12 mjeseci. Veće vrste, kao što je evropska vodena voluharica, žive duže i obično umiru tokom svoje druge, ili rijetko treće, zime. Procjenjuje se da čak 88% voluharica ugine u prvom mjesecu života.

## Genetika i spolno ponašanje
Prerijska voluharica je značajan životinjski model zbog svoje monogamne društvene vjernosti, budući da je mužjak obično društveno vjeran ženki i sudjeluje u odgoju mladunaca. Šumska voluharica je također obično monogamna. Druga vrsta iz istog roda, livadska voluharica, ima promiskuitetno parenje mužjaka, a znanstvenici su promijenili ponašanje odraslih mužjaka livadskih voluharica da liči na ponašanje prerijskih voluharica u eksperimentima u kojima je virusni vektor korišten za povećanje ekspresija jednog gena unutar određene regije mozga. 

Na ponašanje utiče broj ponavljanja određenog niza mikrosatelitne DNK. Mužjaci prerijskih voluharica s najdužim sekvencama DNK provode više vremena sa svojim partnerima i mladuncima od mužjaka prerijskih voluharica s kraćim. However, other scientists have disputed the gene's relationship to monogamy, and cast doubt on whether the human version plays an analogous role. Fiziološki, pokazalo se da je ponašanje vezanja parova povezano sa nivoima vazopresina, dopamina i oksitocina, pri čemu se genetički uticaj očigledno javlja preko broja receptora za ove supstance u mozgu. U eksperimentima je također pokazano da se ponašanje vezanja parova može jako modificirati direktnom primjenom nekih od ovih supstanci.

Voluharice imaju niz neobičnih hromosomskih osobina. Pronađene su vrste sa 17 do 64 hromosoma. Kod nekih vrsta, mužjaci i ženke imaju različite brojeve hromosoma, što je osobina neuobičajena kod sisara, iako se viđa kod drugih organizama. Osim toga, genetički materijal koji se tipski nalazi na Y hromosomu pronađen je i kod mužjaka i kod ženki kod najmanje jedne vrste. Kod druge vrste, hromosom X sadrži 20% genoma. Sve ove varijacije rezultiraju vrlo malim fizičkim aberacijama; većina vrsta voluharica se praktično ne razlikuje. Kod jedne vrste, pužeće voluharice *Microtus oregoni*, otkriveno je da je hromosom Y potpuno izgubljen, hromosom koji određuje mužjaka je zapravo drugi X koji je u velikoj mjeri identičan ženkinom X, a oba su naslijeđena po majci i muški specifični spolni hromosomi nose ostatke predačkog Y. Ovo je prilično neobično kod sisara, jer je XY sistem prilično stabilan kod njihovih brojnih vrsta.

## Sistem parenja
Voluharice mogu biti monogamne ili poligamne, što dovodi do različitih obrazaca izbora partnera i roditeljske brige. Uslovi okoline igraju veliku ulogu u određivanju toga koji sistem je aktivan u datoj populaciji. Voluharice žive u kolonijama jer mladi ostaju u porodičnoj grupi relativno dugo. U rodu *Microtus*, monogamija je poželjna kada su resursi prostorno homogeni, a gustina naseljenosti niska i kada se ostvaruje suprotan od oba uslova, javljaju se poligamne tendencije. Sistemi parenja voluharica su također osjetljivi na operativni omjer spolova i teže monogamiji kada su mužjaci i ženke prisutni u jednakom broju. Tamo gdje je jedan spol brojniji od drugog, poligamija je vjerovatnija. Međutim, najizraženiji uticaj na sistem parenja je gustina populacije i ovi efekti se mogu javiti i inter- i intraspecifično. Mužjaci obilježavaju i agresivno brane svoje teritorije jer ženke preferiraju mužjake s najnovijim oznakama u datom području.

Voluharice preferiraju poznate partnere putem olfaktornih senzornih organa. Monogamne voluharice preferiraju mužjake koji tek treba da se pare, dok to nemonogamne ne vole. Sklonost prema partneru kod voluharica  razvija se  kohabitacijom za samo 24 sata. Populacije koje su monogamne pokazuju relativno male razlike u veličini između spolova u poređenju sa onima koje imaju poligamne sisteme.

Sivostrana voluharica (*Myodes rufocanus*) pokazuje disperziju prema mužjacima kao način izbjegavanja incestnog parenja.  Među onim parenjima koja uključuju inbriding, broj odbijenih mladunaca u leglima je značajno manji od broja iz neinbridindinških legla, zbog depresija inbreedinga.

Brandtova voluharica (*Lasiopodomys brandtii*) živi u grupama koje se uglavnom sastoje od bliskih srodnika. Međutim, ne pokazuju znake uklrštanja u srodstvu.  Sistem parenja ovih voluharica uključuje tip poliginija za mužjake i ekstragrupu poliandrije za ženke. Ovaj sistem povećava učestalost parenja među udaljeno srodnim jedinkama, a postiže se uglavnom raspršivanjem tokom sezone parenja.

Prethodno se smatralo da se ova vrsta empatijskog ponašanja javlja samo kod životinja s naprednom kognicijom kao što su ljudi, majmuni i slonovi.

## Voluharični sat 
Voluharice pokazuju složene genetiče strukture sa mnogo varijacija, i čini se da se brzo razvijaju u poređenju sa drugim kičmenjacima. Iz tog razloga, mogu biti korisni arheolozima za datiranje slojeva, metodom koja se naziva "voluharičin sat".
Sat voluharice je metod datiranja arheoloških slojeva pomoću zuba voluharice.

## Klasifikacija
* **Red Rodentia**
** **Natporodica Muroidea**
*** **Porodica Cricetidae**
**** **Potporodica Arvicolinae** *(dio)*
*****Pleme Arvicolini
******Rod *Arvicola* – vodene voluharica
******Rod *Blanfordimys* – afghanske i buharske voluharicee
******Rod *Chionomys* – snježne voluharice
******Rod *Lasiopodomys*
******Rod *Lemmiscus* – kaduljske voluharice
******Rod *Microtus* – voluharice
******Rod *Neodon* – planinske voluharice
******Rod *Phaiomys*
******Rod *Proedromys* – voliharice Bedfordskog vojvodstva 
******Rod *Volemys*
*****Pleme Ellobiusini – krtičaste voluharice
******Rod *Ellobius* – krtičaste voluharice 
*****Pleme Myodini
******Rod *Alticola* – centralnoazijske voluharice
******Rod *Caryomys*
******Rod *Eothenomys* –  Istočnoazijske voluharice
******Rod *Hyperacrius* – vouharice iz indije (preve voluharice), Afghanistan i Pakistan (Murreejeve voluharice)
******Rod *Myodes* – red-backed voles
*****Pleme Phenacomyini
******Rod *Arborimus* – krošnjaste voluharice
******Rod *Phenacomys* – lijanske voluharice
*****Pleme Pliomyini
******Rod *Dinaromys* –  dinarske voluharice

## Reference
## Vanjski linkovi
* "Genetic Code for Monogamy"—National Geographic video on YouTube

*
Kategorija:Cricetidae
Kategorija:Uobičajena imena sisara
Kategorija:Glodari
Kategorija:Članci s videoklipovima