Monohibridno ukrštanje

**Monohibridno ukrštanje** ili **monohibridno križanje** je sparivanje između jedinki koje imaju različite alele  na posmatranom genskom lokusu. Osobina koja se pritom proučava kontrolirana je sa jednog jednostavnog lokusa, npr. **A/a**.
Za izvođenje takvog  ukrštanja, odabrani roditelji treba da budu   homozigotni: jedan dominantni (**AA**), a drugi recesivni (**aa**)  homozigot. 
Prema Mendelovom  zakon uniformnosti, svi potomci  prve  (**F**1) generacije imaju istovjetne genotipove i fenotipove (genotip **Aa**, fenotip **A**).  Njihov fenotip, međutim  zavisi od prirode interakcije odgovornih alela. Ako je jedan (**A**) kompletno dominantan nad recesivnim (**a**), onda sve jedinke te generacije imaju dominantni fenotip, odnosno odražavaju funkciju dominantnog alela. Nekompletna dominantnost među odgovornim alelima, rezultira pojavom (uniformnih)  intermedijarnih fenotipova, koji  se ispoljavaju  kao jedna od međuvarijanti funkcija oba alela.

## Primjena 
Općenito, monohibridno ukrštanje  se koristi za testiranje  odnosa  [dominantnost –recesivnost između dva alela. Ukrštanje počinje sa roditeljske (**P1** ili **P**) generacije. Jedan roditelj je homozigot za određeni alel, a drugi  je homozigotan za drugi alel. Potomci čine prvu  filijalnu (**F**1) generaciju. Svaki član te generacije je heterozigtan.  Križanjem  dva člana **F**1  generacije proizvodi drugu  filijalnu  (**F**2) generaciju. Teorija vjerovatnoće predviđa da će  tri četvrtine (75%) **F**1 generacije imati dominantan alel, a istovremeno i  takav fenotip. Preostala četvrtina (25%) **F**1 potomaka će imati recesivni  fenotip. Kada je  **F**2 generacija  velika nekoliko stotina ili više, posmatranei rezultati su vrlo blizu predviđenih.

Ovo ukršatanje  je prvobitno koristio biolog  Gregor Mendel, koji je ukrštao  dvije sorte  graška za analizu hibridne raznolikosti i otkrio dominaciju odnosa  između alela nekoliko gena.

## Mendelov eksperiment 
Gregor Mendel (1822.–1884.)  je bio je bio je austrijski biolog-monah koji postavio osnove  teorije  pravila nasljeđivanja. Od 1858.- 1866., on uzgajaju baštenski  grašak i  samostalno analizirao potomke njihovog ukrštanja. Grašak je bio dobar izbor eksperimentalnog organizma jer:
bilo je na raspolaganju mnogo varijanti koje su se jasno razlikovale po više  kvalitativnih osobina kao što su:
* tekstura sjemanki (okrugla - naborana)
* boja sjemenki  (zelena - žuta)
* boja cvijeta (bijele -  ljubičasta)
*visina stabljike (visoka – patuljasta)
i tri druge koje su također varirale prije kao kvalitativne nego  kvantitativne.
Grašak je obično samooplodan jer su karpele prašnika  zatvorene u laticama. Uklanjanjem prašnika iz nezreleih  cvjetova, Mendel je otklanjao prašnike i tučkove oplođavao zrelim  polenenom druge sorte.
### Prvo ukrštanje 
Svi grašci su u drugoj hibridnoj generaciji imali okrugle sjemenke.
Svi grašak ovog **F**1 generacije imaju **Rr** genotip. Svi haploid ni spermatozoidi i jaja tokom mejoze dobili su, kako se kasnije ispostavilo,  po  jednan  hromosom 7. Svi zigoti dobili su po  **R**  alel (od okruglog sjemena roditelja) i po jedan alel **r** (od roditelja naboranog sjemena). Budući da je **R** alel dominantan nad **r** alelom, fenotipski su  sve  sjemenke bile  okrugle. Odnos fenotipova,  u ovom slučaju monohibridnog ukrštanja, bio  je 1: 1: 1: 1.

### Drugo ukrštanje
Mendel je onda je dozvolio da mu se hibridni grašak samooprašuje. Naborano zrno, koje  se nije pojavilo u svojoj   generaciji ponovo se  pojavilo u 25% novih usjeva graška.
Slučajno spajanje jednakog broja **R** i **r**  gameta  u proizašloj  **F**2 generaciji sa 25%  **RR** i 50% **Rr** sa okruglim i  25% **rr** sa naboranim  zrnima.

### Treće ukrštanje
Mendel je zatim dozvolio  nekima od svakog fenotipa u **F**2 generacije da se  samooprašuju. Njegovi rezultati:
* Sve naborane sjemenke generaciji **F**2 su u **F**3 proizvodile  samo naborana zrna.
* Jedna trećina (193/565) okruglog **F**1 sjemena  u **F**3 generaciji je dala je samo okrugla zrna , ali dvije trećine (372/565) od njih u **F**3 je  proizvela obje vrste sjemena i još jednom u omjeru 3 : 1. 
Jedna trećina okruglog sjemena i sve naborane sjemenke **F**2 generaciji bili su homozigotni i proizvodi li su samo seme istog fenotipa.
Ali dvije trećine okruglog sjemena **F**2 generacije  su heterozigoti i njihov samooprašivanje proizvodi fenotipove  u omjeru tipskog  **F**1 ujrštanja.

Fenotipski  omjeri su približni.

Spajanje  sperme i jaja je slučajno. Što je veličina uzorka veća, šanse za odstupnje od teorijskog omjera  se minimiziraju i pokazatelji mu se približavaju   Tabela pokazuje stvarnu proizvodnju sjemena od deset Mendelovih  **F**1  biljaka. Dok individualne biljke široko odstupio od očekivanog odnos 3: 1, grupa kao cjelina mu je je prišla  sasvim blizu.

## Reference
## Također pogledajte
*Mendelova pravila

Kategorija:Genetika
Kategorija:Klasična genetika