open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Milka Ivić

**Milka Ivić** (11. decembar 1923 – 7. mart 2011) bila je srbijanska lingvistkinja.

## Biografija 
Rođena je 11. decembra 1923. u Beogradu gdje je diplomirala 1949. i doktorirala 1954. na Filološkom fakultetu u Beogradu kod Aleksandra Belića. sa tezom "Značenja srpskohrvatskog instrumentala i njihov razvoj". Od 1954. radila je kao naučni suradnik u Instututu za srpskohrvatski jezik SANU, od 1955. docent, 1959. izvanredni profesor, a od 1964—84. redovna profesorica savremenog srpskohrvatskog jezika i opće lingvistike na Filozofskom fakultetu u Novom Sadu. Bila je i gostujući profesor nekoliko različitih univerziteta u SAD-u i u Japanu. Bila je članica Norveške akademije nauka i književnosti od 1976, Saksonske akademije nauka u Lajpcigu, dopisni član Slovenske akademije nauka i umjetnosti od 1983,

Desetljećima je uređivala časopis *Južnoslovenski filolog*, a bila je i član redakcija niza drugih uglednih lingvističkih časopisa u svijetu. Više od dva desetljeća bila je član Međunarodne komisije za proučavanje gramatičke strukture slavenskih jezika. Bila je recenzent i predsjednik Uređivačkog odbora za Rječnik srpskohrvatskog književnog i narodnog jezika i recenzent tomu Rječniku od XI knjige.

Bila je udata za Pavla Ivića.
## Djela (izbor) 
* *Pravci u lingvistici I*
* *Pravci u lingvistici II*
* *Značenja srpskohrvatskog instrumentala i njihov razvoj*
* *O jeziku Vukovom i vukovskom*
* *Lingvistički ogledi*

## Dodatna Literatura 
* *Bibliografija radova akademika Milke Ivić : u čast osamdeset godina života*, SANU, 2005.

## Također pogledajte 
* Spisak akademika SAZU
* Spisak akademika SANU

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* Djela čiji je autor Milka Ivić u međunarodnoj normativnoj datoteci VIAF
* Spisak knjiga Milke Ivić u Open Library
* Indeksiranost knjiga Milke Ivić u LibraryThing
* Knjige kojima je autor Milka Ivić dostupne u digitalnoj biblioteci HathiTrust
* Njemačko izdanje djela Milke Ivić u katalogu Njemačke nacionalne knjižnice
* Djela Milke Ivić u katalogu Kongresne biblioteke

Kategorija:Biografije, Beograd
Kategorija:Srbijanski lingvisti
Kategorija:Rođeni 1923.
Kategorija:Umrli 2011.
Kategorija:Članovi SAZU
Kategorija:Članovi SANU
Dvostruka planeta

[mini| Vizuelno poređenje veličina [Zemlja (planeta)|Zemlje i Meseca (gore desno) i Pluton - Haron (dole desno)]]
U astronomiji, **dvostruka planeta** (također **binarna planeta**) je binarni satelitski sistem gdje su oba objekta planete, ili objekti planetarne mase, koji dijele orbitalnu osu van oba planetarna tijela.

Iako je do trećine zvjezdanih sistema u Mliječnom putu binarno, očekuje se da će dvostruke planete biti mnogo rjeđe s obzirom da je tipični omjer mase planeta i satelita oko 1:10000, na njih u velikoj mjeri utiče gravitaciono privlačenje matične zvijezde i prema hipotezi džinovskog udara su gravitacijski stabilni samo pod određenim okolnostima.

Sunčev sistem nema zvaničnu dvostruku planetu, ali se sistem Zemlja - Mjesec ponekad smatra jednim. U promotivnim materijalima koji reklamiraju misiju SMART-1, Evropska svemirska agencija je sistem Zemlja-Mjesec označila kao dvostruku planetu.

Nekoliko kandidata za patuljaste planete može se opisati kao binarne planete. Na svojoj Generalnoj skupštini 2006. godine, Međunarodna astronomska unija razmatrala je prijedlog da Pluton i Haron budu reklasifikovani kao dvostruke planete, ali je prijedlog odbačen u korist trenutne IAU definicije planete. Drugi trans-neptunski sistemi sa satelitima proporcionalno velike planetarne mase uključuju Eris – Dysnomia, Orcus – Vanth i Varda – Ilmarë.

Binarni asteroidi sa komponentama približno jednake mase ponekad se nazivaju dvostrukim manjim planetama. To uključuje binarne asteroide 69230 Hermes i 90 Antiope i binarne objekte Kuiperovog pojasa (KBO) 79360 Sila–Nunam i .

Postoji debata o tome koje kriterijume treba koristiti za razlikovanje "dvostruke planete" od "sistema planeta-mjesec".

Definicija predložena u *Astronomical Journalu* zahtijeva da oba tijela pojedinačno zadovolje kriterij čišćenja orbite kako bi se mogla nazvati dvostrukom planetom.  
mini|Dojam umjetnika o sistemu Eris-Dysnomia
[lijevo|mini| [Pluton – Haron sistem: baricentar se nalazi izvan Plutona.]]

## Reference 
**Informativne napomene**

**Citati**

  

Kategorija:Binarni sistemi
Kategorija:Vrste planeta
Dunja Fališevac

**Dunja Fališevac** (3. februar 1946), jest hrvatska akademkinja, filologinja i književna historičarka.

## Biografija 
Rođena je 3. februara 1946. u Požegi. Klasičnu gimnaziju završila je u Zagrebu. Od 1964. do 1970. studirala je srpskohrvatski jezik i književnost te komparativnu književnost na Filozofskom fakultetu u Zagrebu. Završila je postdiplomski studij književnosti na Filozofskom fakultetu u Zagrebu gdje je magistrirala 1974. nakon odbrane rada *Književno-historijske karakteristike hrvatske srednjovjekovne proze*. Doktorsku tezu pod naslovom *Poezija Dživa Bunića Vučića* odbranila je na istom fakultetu 1983.

Od 1971. zaposlena je kao asistentica na Katedri za starohrvatsku književnost na Odsjeku za jugoslavistiku (danas kroatistiku) Filozofskog fakulteta u Zagrebu. Godine 1984. izabrana je za docenta, 1988. za vanrednog, a 1992. za redovnog profesora filologije na Odsjeku za starohrvatsku književnost  Filozofskog fakulteta u Zagrebu, gdje je radila do penzije 2015. Nakon toga izabrana je za profesora emeritusa Univerziteta u Zagrebu. Upisana je u registar istraživača u naučnoistraživačko zvanje naučni savjetnik.

Urednica je jednog od starijih izdanja Akademije: *Građa za povijest hrvatske književnosti*. Više puta je predavala ili bila voditeljica kolegija na postdiplomskim studijama književnosti na Filozofskom fakultetu u Zagrebu, Zadru i Osijeku. Godine 1989. bila je voditeljica međunarodnog naučnog skupa "Hrvatski književni barok" u okviru projekta "Europski barok" (u organizaciji Europskog vijeća), a 1991. objavila je zbornik pod istim naslovom. Bila je voditeljica nekoliko naučnih projekata koje vodi Ministarstvo nauke i tehnologije Republike Hrvatske.

Godine 2014. dobila je Nacionalnu nagradu za životno djelo za nauku u oblasti književnosti.

## Članstva 
Redovna je članica Hrvatske akademije nauke i umjetnosti od 2008. Članica je Društva hrvatskih književnika, Hrvatskog filološkog društva u kojem je obavljala neke funkcije, Savjeta Hrvatske enciklopedije LZ Miroslav Krleža, stručna urednica Hrvatskog biografskog leksikona LZ Miroslav Krleža, članica uredništvo edicije Stoljeća hrvatske književnosti. Više puta je bila zamjenica voditelja Odsjeka za kroatistiku Filozofskog fakulteta u Zagrebu.

Bila je član povjerenstva na brojnim izborima i reizborima, član povjerenstva Ministarstva obrazovanja RH za izradu nastavnog plana i programa hrvatskog jezika i književnosti za srednje škole, recenzent Ministarstva nauka Republike Hrvatske za nastavne planove i programe nekoliko fakulteta u Republici Hrvatskoj.

## Također pogledajte 
* Spisak akademika HAZU

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Biografije, Požega (Hrvatska)
Kategorija:Hrvatski filolozi
Kategorija:Rođeni 1946.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Članovi HAZU
Lidija Lincender-Cvijetić

**Lidija Lincender-Cvijetić** (rođena 1943) jest bosanskohercegovačka doktorica, akademkinja i potpredsjednica ANUBiH.

## Biografija 
Rođena je 1943. u Sarajevu gdje je 1950. završila osnovnu školu i 1962. Klasičnu gimnaziju. Diplomirala je na Medicinskom fakultetu u Sarajevu 1968. Magistrirala je na Medicinskom fakultetu Univerziteta u Sarajevu 1980. na temu *Procjena ekskretorne sposobnosti hepatocita u prikazu bilijarnog trakta metodom infuzione holegrafije u korelaciji s vrijednostima transaminaze i alkalne fosfataze u serumu* te doktorirala 1983. sa temom *Tomodenzitometrijska evaluacija indeksa veličine pankreasa.*

Godine 1972–1973. završila je specijalizaciju iz radiologije i onkologije na Institutu za Radiologiju i onkologiju UMC-a Sarajevo. Od 1974 do 1975. završila je specijalizaciju na Kliničkom bolničkom centru Rebro u Zagrebu. Između 1976. i 1982. bila je asistentica Medicinskog fakulteta Univerziteta u Sarajevu na predmetu Radiologija i onkologija.  Godine 1980. radila je kao ljekar Odsjeka za digestivnu dijagnostiku; Dobila je titulu docenta 1986.na Medicinskom fakultetu Univerziteta u Sarajevu na Katedri za radiologiju i onkologiju. Godine 1991. postala je vanredna profesorica Medicinskog i Stomatološkog fakulteta Univerziteta u Sarajevu i Više medicinske škole na Katedri za radiologiju i onkologiju; članica Izdavačkog savjeta stručnog radiološkog časopisa Radiologia Iugoslavica. Od 1992. do 2001. bila je šefica abdominalne dijagnostike Instituta za Radiologiju. Od 1996. članica je Hrvatskog društva za znanost i umjetnost Sarajevo. Godine 2000. postala je članica Balkanskog udruženja radiologa i Organizacionog komiteta. Zvanje redovnog profesora Medicinskog i Stomatološkog fakulteta Univerziteta u Sarajevu i Više medicinske škole, na Katedri za radiologiju i onkologiju dobila je 2001. Između 2004 i 2008. bila je predsjednica Udruženja radiologa BiH; Od 2005. članica Uredništva časopisa KCUS Medicinski žurnal; 2006. predavala na postdiplomskoj nastavi na Univerzitetu u Tuzli – Radiološka fizika; 2007–2008. vršila je funkciju prodekanese za nastavu na Medicinskom fakultetu Univerziteta u Sarajevu.

## Također pogledajte 
* Spisak akademika ANUBiH

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Bosanskohercegovački ljekari
Kategorija:Rođeni 1943.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Članovi ANUBiH
Jelena Guskova

**Jelena Jurjevna Guskova** (; rođena 23. septembra 1949) jest ruska historičarka i članica Srpske akademije nauka i umjetnosti.

Jedna je od naučnika koji zapadne zemlje okrivljuju ne samo za raspad Jugoslavije već i za nasilje koje ga je pratilo. Članica je i Senata Republike Srpske. Javno je iznijela mišljenje da Briselski sporazum (2013) koji je potpisala Vlada Srbije u aprilu 2013. indirektno priznaje Kosovo kao nezavisnu državu.

## Biografija 
Rođena je 23. septembra 1949. u Moskvi. Godine 1972. diplomirala je na Historijskom fakultetu Moskovskog državnog univerziteta na Katedri za historiju južnih i zapadnih Slavena. Na istom fakultetu je magistrirala na tezi o društveno-ekonomskom razvoju Srbije sredinom 19. vijeka, gdje je 1990. odbranila doktorsku disertaciju o društveno-političkim organizacijama i samoupravnom sistemu SFRJ.

Godine 1994. radila je kao stručnjak za Balkan u sjedištu mirovnih snaga UN-a u bivšoj Jugoslaviji u Zagrebu. Od 1972. do 2002. radila je u Institutu za informacije društvenih nauka Ruske akademije nauka kao vodeći naučni saradnik, a istovremeno je radila u Institutu za slavistiku Ruske akademije nauka kao šef Centra za savremenu balkansku krizu. U tom Institutu radi kontinuirano od 2002. kao rukovodilac.

Predavala je na Moskovskom državnom univerzitetu Lomonosov (1993, 1995, 1998, 2001 i 2003), Irkutskom državnom univerzitetu (1993), Permskom državnom univerzitetu (1995), Diplomatskoj akademiji Ministarstva inostranih poslova Ruske Federacije (2002). ), Uralskom državnom univerzitetu (2005) i Državnom univerzitetu humanističkih nauka Ruske akademije nauka. Sva njena dosadašnja predavanja bila su posvećena historiji Jugoslavije. Historiografski, proučavala je prilike na Balkanu tokom druge polovine 20. vijeka, opšte nesuglasice u višenacionalnim državama, međudržavne odnose, spoljnu politiku Rusije prema Balkanu itd.

## Također pogledajte 
* Spisak akademika SANU

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Biografija na sajtu SANU

Kategorija:Biografije, Moskva
Kategorija:Ruski historičari
Kategorija:Rođeni 1949.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Članovi SANU
Kategorija:Senatori Republike Srpske
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Beogradu
Širokača

**Širokača** je sarajevsko naselje u sastavu općine Stari Grad i pripada istoimenoj mjesnoj zajednici "MZ Širokača".

## Historija 
Naselje datira iz srednjeg vijeka, kada je bila dio Vrhbosanske župe.

## Geografija i položaj 
Širokača se nalazi na juguistoku općine, naselje čini veoma brdovito područje sa kućama i velikim brojem zelenih površina. Graniči sa mjesnim zajednicama Bistrik, Mjedenica, Toka-Džeka, općinama Centar i Novo Sarajevo.

## Saobraćaj 
Do naselja se može doći sljedećim linijama javnog prijevoza:

* Linija 59a Latinska ćuprija - Širokača

## Objekti 
Na Širokači se nalaze sljedeći značajni objekti:
* Džamija Kadi Hasan-efendija poznata kao Brdo džamija (1602)
* Džamija Hadži Paša-Šigit poznata kao Džamija Žagrići prije 1528)
* Džamija Gazgani-hadži Alijina (1565.)
* Hodža Hadzi Sinanova džamija (1531)
* Kara Ferhatova džamija (1565)
* Džamija Komatin Hadži Memi (1602)
* Terzibašina džamija
* Mezarje na Hambinoj carini
* Osnovna škola "Edhem Mulabdić"

## Reference 
Kategorija:Naselja u Sarajevu
Kategorija:Stari Grad (Sarajevo)
Zemljotres u Tangshanu 1976.

**Zemljotres u Tangšanu 1976.**, takođe poznat kao **Veliki Tangšanski zemljotres** (, Tángshān dà dìzhèn), bila je prirodna katastrofa usled zemljotresa od 7,6 Mw koji je 28. jula 1976. u 3:42 ujutro pogodio region oko Tangšana, u provinciji Hebei, u Narodnoj Republici Kini. Za nekoliko minuta grad Tangšan, industrijski grad sa oko milion stanovnika, prestao je da postoji. Osamdeset pet posto zgrada u gradu srušilo se ili je bilo neupotrebljivo, sve službe su propale, a većina drumskih i željezničkih mostova srušila se ili bila ozbiljno oštećena. Najmanje 242.000 ljudi je umrlo (neki tvrde da je bilo tri puta više žrtvi), čineći ovo trećim (ili eventualno drugim) najsmrtonosnijim zemljotresom u zabeleženoj istoriji nakon zemljotresa u Shaanxiju 1556. godine, koji je i dalje najsmrtonosniji potres u istoriji.

Tangšanska katastrofa je bila najistaknutija od nekoliko 1976. godine, što bi u kineskoj tradiciji moglo da signalizira da je vlada izgubila politički legitimitet. Zemljotres u Tangšanu takođe se javio bez upozorenja, podrivajući ključni stav maoističke ideologije, da se zemljotresi mogu predvideti. Uprkos tome, odgovor vlade pokazao je da je spremna i kompetentna za brzo pružanje pomoći.

## Reference 
## Literatura 
* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* . English translation of the Chinese report of 1986.

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* 

* .

* .

* . The "American Seismological Delegation".

* .

* .The Haicheng Earthquake Study Delegation.

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* 

* .

* .

* .

* .

* .

* .

* .
* Qian Gang. *The Great China Earthquake*. Beijing: Foreign Languages Press. .
*  (hardcover alk. paper) 9780465023493 (ebk. alk. paper).

## Vanjski linkovi 
* "Integration of Public Administration and Earthquake Science: The Best Practice Case of Qinglong County" at GlobalWatch.org
* An isoseismal map (showing the different zones of shaking intensity) of the Tangshan earthquake
* Report on The Great Tangshan Earthquake of 1976 : English translation of an extensive Chinese report from 1986.
* 

Kategorija:1976.
Kategorija:Zemljotresi u 20. vijeku
Tangshan
Kategorija:Historija Kine
Roseov zakon

mini|Kvantni simulator baziran na 11 supravodljivih kubita
**Roseov zakon** je zapažanje da se broj kubita na čipovima udvostručuje svakih 18 mjeseci. To je kvantni računarski ekvivalent Mooreovog zakona.

Termin je skovao Steve Jurvetson kada je upoznao Geordie Rose, osnivača D-Wave Systems -a i osobe po kojoj je zakon dobio ime.

## Reference 
Kategorija:Kvantni kompjuting
Kategorija:Stranice s nepregledanim prevodom
Neostoicizam

**Neostoicizam** je naziv za kasnorenesansni filozofski pokret koji je pokušao oživjeti drevni stoicizam u obliku koji bi bio prihvatljiv kršćanskoj publici. Začetnikom ovog filozofskog pravca se smatra humanista Justus Lipsius.

## Porijeklo 
mini|Justus Lipsius
Tokom svog boravka u Sjevernoj Holandiji (Leiden, 1578–1591), Lipsius je objavio svoja dva najznačajnija djela: *De Constantia* („O postojanosti“, 1583, puni naslov *De constantia libri duo qui alloquium praecipue continent in publicis malis*) i *Politicorum sive Civilis doctrinae libri sex* (1589), skraćeni naziv *Politica*. *De constantia* postavlja temelje neostoičke misli. To je dijalog između likova Lipsiusa i Langiusa (zasnovan na njegovom prijatelju Charlesu de Langheu). Oni istražuju aspekte savremenih političkih poteškoća pozivajući se na klasični grčki i paganski stoicizam, posebno koji se nalazi u spisima Seneke Mlađeg.

U ovom periodu stoička učenja su bila poznata uglavnom preko latinskih autora Cicerona i Seneke, koji su se koncentrisali na stoičku etiku. Lipsius je smatrao zanimljivim kod Seneke tretman pojmova apatije i ataraksije, uglavnom isključujući Ciceronovo rukovanje stoičkim etičkim konceptima, i inovacije s naglaskom na samoodržanju i upravljanju strastima.

## Reference 
Kategorija:Stoicizam
Kategorija:Filozofija renesanse
Kategorija:Neostoicizam
Kanadska književnost

**Kanadska književnost** je književnost grupe multikulturalnih zajednica, napisana na jezicima uključujući kanadski engleski, kanadski francuski i domorodačke jezike. Utjecaji na kanadske pisce su široki i geografski i historijski, što predstavlja raznolikost kanadske kulture i regije. yyy

Kanadska književnost se često dijeli na književnosti na francuskom i engleskom jeziku, koje su ukorijenjene u književnim tradicijama Francuske, odnosno Britanije. Najraniji kanadski narativi bili su o putovanjima i istraživanju. Ovo je napredovalo u tri glavne teme koje se mogu naći u istorijskoj kanadskoj književnosti; priroda, pogranični život, položaj Kanade u svijetu, od kojih su sva tri povezana sa mentalitetom garnizona, stanje koje su dijelila sva društva iz kolonijalne ere na svojim počecima, ali se ponekad pogrešno mislilo da se odnosi uglavnom na Kanadu jer je kanadski intelektualac skovao taj termin. Posljednjih decenija kanadska književnost je bila pod snažnim uticajem imigranata iz cijelog svijeta. Od 1980-ih, etnička i kulturna raznolikost Kanade otvoreno se odražava u njenoj literaturi,
[lijevo|mini| [Gabrielle Roy je bila poznata francusko-kanadska autorica.]]
[mini| [Charles GD Roberts je bio pjesnik koji je pripadao neformalnoj grupi poznatoj kao Konfederacija pjesnika.]]
[lijevo|mini| [Pripovijetka|Pisac kratkih priča Alice Munro dobila je Nobelovu nagradu za književnost 2013.]]

## Reference 
Kategorija:Kanadska književnost
Argentinska književnost

**Argentinska književnost**, odnosno skup književnih djela pisaca porijeklom iz Argentine, jedna je od najplodnijih, najrelevantnijih i najutjecajnijih na cijelom španskom govornom području, sa renomiranim piscima kao što su Jorge Luis Borges, Julio Cortázar, Leopoldo Lugones i Ernesto. Sábato.

U stvari, samo ime zemlje dolazi od latinizma koji se prvi put pojavio u književnom izvoru: epskoj poemi Martina del Barca Centenere *La Argentina* (1602). Ova kompozicija ima 10.000 stihova i opisuje pejzaž kao i osvajanje teritorije. Riječ je ponovo uvedena u *Argentina manuscrita*, proznu hroniku Ruya Diaza de Guzmana.

Argentinska književnost započela je oko 1550. godine radom Matíasa Rojasa de Oquenda i Pedra Gonzáleza de Prada (iz Santiago del Estera, prvog važnog urbanog naselja u Argentini), koji su pisali prozu i poeziju. Djelimično su bili inspirirani usmenom aboridžinskom poezijom – posebno, prema Carlosu Abregu Virreyri, *lules*, *juríes*, *diaguitas* i *tonocotés*. Pojavila se simbioza između aboridžinske i španske tradicije, stvarajući posebnu književnost, geografski ograničenu (do 18. vijeka) na sjeverne i centralne regione Argentine, sa provincijom Kordoba kao njenim centrom, zbog osnivanja Nacionalnog univerziteta Córdoba . Iz ovog perioda izdvajaju se dva imena: Gaspar Huárez Baviano i Antonia de la Paz y Figueroa, poznata i kao "Beata Antula".

Postepeno, sa ekonomskim prosperitetom luke, kulturna osovina se pomjerila na istok. Pisma kolonijalnog doba (Viceroyalty- neoklasicizam, barok i ep) rasla su pod zaštitom independista: Vicente López y Planes, Pantaleón Rivarola i Esteban de Luca.
 generacije 1837 .]]
[desno|mini|245x245piksel| Naslovnica *[Martín Fierro|Martina Fierra,* Joséa Hernándeza, izdanje 1894.]]
[mini| [Adolfo Bioy Casares, Victoria Ocampo i Jorge Luis Borges u Mar del Plati, 1935.]]
[mini| [Julio Cortázar 1967. godine, fotografija Sara Facio.]]

## Reference 
* 

Kategorija:Argentinska književnost
Zeničko muftijstvo

mini|245x245piksel|Zgrada muftijstva Zeničkog (2024) - Hadži Mazića kuća**Zeničko muftijstvo** predstavlja organizacionu jedinicu Islamske zajednice, čiji upravni organ predstavlja muftijstvo na nivou Zenice i okolnih gradova. Osnovano je 1993, a sjedište muftijstva se nalazi u Zenici. Aktuelni muftija je hafiz, profesor, doktor Mevludin Dizdarević.

## Organizacija 
lijevo|mini|220x220piksel|Položaj Zeničkog muftijstva u Bosni i Hercegovini
Muftijstvo po hijerarhijskom nizu Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini, predstavlja višu organizacionu jedinicu od medžlisa i džemata, a iznad muftijstva se nalazi Sabor Islamske zajednice i rijaset.

Muftijstvo obuhvata sedam medžlisa (odbora) Islamske zajednice: Zenica, Žepče, Zavidovići, Maglaj, Tešanj, Doboj i Teslić.
[mini|267x267piksel|[Sultan Ahmedova džamija (Zenica)|Sultan Ahmedova džamija, centralna džamija Medžlisa Islamske zajednice Zenica]]
Vjerski život na području ovog muftijstva je organizovan u 206 džemata, koji po svojoj tradicionalnoj formi služi za zajedničko obavljanje namaza, organizovanje mektebske nastave, manifestacija, mevluda, promociju knjiga, te prigodne programa povodom obilježavanja značajnih datuma po hidžretskom kalendaru. Mektebska nastava sprovodi se u 319 mekteba, a procenat upisane djece u mektebu u odnosu na broj bošnjačke djece u osnovnim školama je 62%.

Infrastrukturu Islamske zajednice na području muftijstva čini 218 džamija, 127 mesdžida, 3 tekije, 145 imamskih stanova, 193 gasulhane, kao i poslovne zgrade Medžlisa islamske zajednice i zgrada Islamske zajednice u Zenici.

Tokom rata porušeno je 35, a oštećeno 42 džamije, koje su uspješno rekonstruisane izuzev Trzanske džamije u Žepču, čiji radovi su u toku.

## Muftije Zeničkog muftijstva 
Osnivanjem muftijstva 20.10.1993, pa sve do 1997. dužnost zeničkog muftije je vršio Halil Mehtić. Njegov nasljednik je muftija Ejub Dautović, a Odlukom Sabora Islamske zajednice od 2019. za zeničkog muftiju je postavljen Mevludin Dizdarević.

## Također pogledajte 
* Sarajevsko muftijstvo
* Tuzlansko muftijstvo
* Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt

Kategorija:Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Zenica
Alžirska književnost

mini|Albert Kami 1957
**Alžirska književnost** je bila pod utjecajem mnogih kultura, uključujući stare Rimljane, Arape, Francuze, Špance i Berbere. Dominantni jezici u alžirskoj književnosti su francuski i arapski.

Moderni istaknuti alžirski pisci su Kateb Yacine, Rachid Mimouni, Mouloud Mammeri, Mouloud Feraoun, Assia Djebar i Mohammed Dib.

Historijski korijeni alžirske književnosti sežu do numidijske ere, kada je Apulej napisao Zlatni magarac, jedini latinski roman koji je preživio u cijelosti. Augustin od Hipona, Nonius Marcellus i Martianus Capella, između ostalih, također su pisali u ovom periodu. U srednjem vijeku su mnogi arapski pisci revolucionirali arapsku svjetsku književnost s autorima poput Ahmada al-Bunija i Ibn Manzura i Ibn Khaldouna, koji su napisali Muqaddimu dok su boravili u Alžiru. Za vrijeme vladavine Otomanskog carstva, alžirska književnost ostala je na arapskom jeziku, uglavnom u stilu kratkih priča i poezije.  U 19. vijeku, s početkom francuskog kolonijalizma, većina alžirske književnosti prelazi na francuski, a nekoliko arapskih djela napisano je sve do sticanja nezavisnosti 1962.]]

## Reference 
Kategorija:Alžirska književnost
Sanja Kusmuk

**Sanja Kusmuk** (Sokolac, 17. mart 1996) jest bosanskohercegovačka skijašica-trkačica i biatlonka, igračica kluba SK Romanija.

## Biografija 
Rođena je u Sokolcu 17. marta 1996. Na Palama je završila osnovnu i srednju školu, te Fakultet fizičkog vaspitanja i sporta u Istočnom Sarajevu. Nordijskim skijanjem bavi se od 2007, kao član Smučarskog kluba „Romanija“ sa Pala. Kao četrnaestogodišnjakinja osvojila je prvenstvo Republike Srpske i prvenstvo Bosne i Hercegovine.

## Karijera 
Prvi put je učestvovao na Balkanskom kupu u biatlonu na Palama u martu 2012, zauzevši deveto i sedmo mjesto u disciplini 5&nbsp;km slobodno. U sezoni 2015/16 takmičila se u IBU kupu. Njen najbolji plasman bilo je 67. mjesto u sprintu slobodnim stilom u Martellou . Također je tri puta bila među prvih deset na Balkanskom kupu, uključujući treće mjesto na 5&nbsp;km slobodno na Palama i tako došla do 4. mjesta u ukupnom plasmanu.

U narednoj sezoni zauzela je jednom 2. mjesto i tri puta 1. mjesto na Balkanskom kupu, čime je zauzela 2. mjesto u ukupnom plasmanu na kraju sezone. U vrhuncu sezone, na Svjetskom prvenstvu u nordijskom skijanju 2017. u Lahtiju, Finska, zauzela je 81. mjesto u sprintu.

U sezoni 2018/19 dva puta je pobijedila na 5&nbsp;km slobodno u Sjenici. Iste sezone je četiri puta osvajala 3. mjesto i tako došla do 2. mjesta u ukupnom plasmanu Balkanskog kupa. U vrhuncu sezone, na Svjetskom prvenstvu u nordijskom skijanju 2019. u Seefeldu u Tirolu, Austrija, završila je na 87. mjestu u sprintu.

U narednoj sezoni bila je 5. u ukupnom plasmanu Balkanskog kupa sa dva 3. mjesta. U decembru 2019. prvi put je nastupila na Svjetskom kupu u Davosu i zauzela 66. mjesto na 10&nbsp;km slobodno i 64. mjesto u sprintu.

U februaru 2021. osvojila je 94. u sprintu i 84. na 10&nbsp;km slobodno na Svjetskom prvenstvu u nordijskom skijanju u Oberstdorfu. Na Zimskim olimpijskim igrama 2022. u Pekingu osvojila je 90. mjesto u sprintu.

## Dostignuća 
### Nordijsko skijanje 
#### Olimpijske igre 
#### Svjetsko prvenstvo 
### Biatlon 
#### Evropsko prvenstvo 
##### Juniorsko 
#### Svjetsko juniorsko prvenstvo 
## Napomene 
## Također pogledajte 
* Skijaško trčanje
* Skijanje
* Biatlon
* Biatlon reprezentacija Bosne i Hercegovine

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1996.
Kategorija:Biografije, Sokolac
Kategorija:Bosanskohercegovački biatlonci
Kategorija:Bosanskohercegovački skijaši-trkači
Kategorija:Bosanskohercegovački olimpijci u skijaškom trčanju
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 2022.
Muzej grada Zenice

**Muzej grada Zenice** je javna institucija, čiji osnivač je bila tadašnja Općina Zenica. Muzej spada u kategoriju općih muzeja, a osnovan je 1966. Nalazi se u starom dijelu grada, do obale rijeke Bosne.

## Historija 
Administrativni aparat, biblioteka i 3 muzejske zbirke (arheološka, historijska i etnološka) bile su smještene u više objekata (zgrada bivše Medrese u Zenici, Hadžimazića kuća, bivša Sinagoga i spomen-kuća u Šerićima). Muzeju se priključila i gradska galerija zajedno sa svojim prostorom (Dom kulture), a u sastav ulazi također i tvrđava u Vranduku.

Tokom rata 1992-1995. muzej  je ostao bez tri objekta, a veći dio muzejskog materijala bio je deponovan na više neuvjetnih lokacija u gradu.

Muzej djeluje u novoj zgradi od septembra 2007, a objekat je finansiran od strane Općine Zenica i Vlada Zeničko-dobojskog kantona. Arhitektonsko riješenje nove zgrade je Zvjezdan Turkić, a uloženo je oko dva miliona konvertibilnih maraka. Zaposlenici muzeja su zahvaljujući investiciji Općine Zenica u potpunosti obnovili zeničku Sinagogu.

## Organizacija i odjeljenja 
[lijevo|mini|170x170piksel|Detalj ispred muzeja do obale rijeke [Bosna (rijeka)|Bosne]]
Koncept rada Muzeja u Zenici danas organizuje brojne radionice, razvoj multimedijalnog centra, te česte edukativne i promotivne programe iz domena nauke i umjetnosti, te predstavlja otvoreni muzej.

Pod organizacijom Muzeja spada: Muzej grada Zenice, Gradska (bivša) sinagoga, tvrđava Vranduk i bosanska kuća Vranduk.

Organizovana su ukupno 306 promotivnih programa, naučnih tribina i programa, muzejskih i likovnih izložbi, književnih promocija, arheoloških kampanja u okolici Zenice, te mnogih koncerata. Također organizovano je bilo više naučnih simpozijuma (Simpozij o antičkoj keramici 1971, Simpozij o rudarstvu i metalurgiji 1972, Simpozij o Srednjevjekovnoj Bosni i evropskoj kulturi 1973).

Među najznačanije izložbe spadaju: "Šest stoljeća Islama", "100 godina Župe Sv. Ilije", "Igračke kao edukativni medij", te gostujuće izložbe "Kićenje i libade" i "Novac od antike do savremenog doba" iz fundusa Muzeja Republike Srpske, "Povelje i pisma srednjovjekovnih bosanskih vladara" iz fundusa Muzeja grada Tešnja, "Ja, bosanski ban Kulin" iz Historijskog muzeja Bosne i Hercegovine, "Meša Selimović, život i djelo", te "Miroslav Krleža na pozorišnoj sceni" iz Muzeja književnosti i pozorišne umjetnosti Bosne i Hercegovine.

Od likovnih programa, najznačanije izložbe su crteži *Gabrijela Jurkića* iz fundusa Muzeja Gorica, Livno i slika velikana svjetske umjetnosti, *Victor Vasrarely* iz fundusa privatne galerije Csepei Tibor.

## Također pogledajte 
* Vranduk
* Sinagoga Zenica
* Zenica

## Reference 
Kategorija:Muzeji u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Građevine u Zenici
Kategorija:Arheologija u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Turizam u Zenici
Konstancija Burgundska

**Konstancija Burgundska** (francuski *Constance*) bila je burgundska plemkinja i članica moćne burgundske porodice. Roditelji dame Konstancije bili su Robert I, burgundski vojvoda i njegova supruga Helena.
130px|mini|Prikaz Konstancije
Konstancija se udala za Alfonsa VI, kralja Kastilje. Par je dobio ćerku, Uraku, koja je naslijedila oca. Dok je Konstancija bila udata za Alfonsa, koristila se titulom "carica Španije", koju je preuzela Uraka kao samostalna vladarica Leona, Kastilje i Galicije.

Prvi suprug gospe Konstancije bio je grof Hugo II od Chalona; nakon grofove smrti, Konstancija se preudala, sklopivši bolji brak. 
## Bibliografija 
* 
*
* 

Kategorija:Supružnici leonskih vladara
Krystyna Guzik

**Krystyna Guzik**, rođena 16. augusta 1983. u Zakopanem, kao Krystyna Stanisława Pałka  je nekadašnja poljska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Guzik je četiri puta nastupila na Zimskim olimpijskim igrama: ZOI 2006, ZOI 2010, ZOI 2014 i ZOI 2018, ali nije osvojila ni jednu medalju. U pojedinačnoj konkurenciji najbolji joj je rezultat bilo peto mjesto na Zimskim olimpijskim igrama 2006. u utrci na 15&nbsp;km, kada je bez promašaja i zaostatkom od 2:26.6&nbsp;min bila sporija od pobjednice Ruskinje Svjetlane Išmuratove, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama najbolji su joj rezultati dva sedma mjesta: Na Zimskim olimpijskim igrama 2006. u štafeti s Magdalenom Gwizdoń, Katarzynom Ponikwia i Magdalenom Grzywa, kada su s 4:16.8&nbsp;min bili sporiji od pobjedničke ruske štafete u sastavu: Ana Bogali, Svjetlana Išmuratova, Olga Zajceva i Albina Ahatova; te na ZOI 2018. u štafeti s Monikom Hojnisz, Magdalenom Gwizdoń i Weronikom Nowakowskom, kada su s 43.6&nbsp;s bili sporiji od pobjedničke bjeloruske štafete u sastavu: Nadzeja Skardzina, Irina Krjuko, Dinara Alimbekava i Darja Domračeva.

### Svjetska prvenstva 
Krystyna Guzik je nastupila na jedanaest Svjetskih prvenstava od SP 2004. do SP 2017. Osvojila je jednu srebrnu medalju na SP 2013. u potjeri s dva promašaja i zaostatkom od 18.5&nbsp;s iza pobjednice norveške biatlonke Tore Berger, koja je utrku završila s tri promašaja.

Najbolji rezultat u štafetnim utrkama bilo joj je četvrto mjesto na SP 2016. u  štafeti s Magdalenom Gwizdoń, Monikom Hojnisz i Weronikom Nowakowskom.

### Svjetski kup 
## Privatni život 
Oficir je Poljske vojske s činom poručnika. Udala se 5. jula 2014. godine za poljskog biatlonca Grzegorza Guzika.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1983.
Kategorija:Biografije, Zakopane
Kategorija:Poljski biatlonci
Kategorija:Poljski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2018.
Kategorija:Osvajači medalja na Svjetskim prvenstvima u biatlonu
Labude, kad rata ne bude

**Labude, kad rata ne bude**  osmi je studijski album bosanskohercegovačke i jugoslavenske hard rok grupe Divlje jagode. Snimljen je tokom novembra i decembra 1993. u studiju diskografske kuće Intakt Records, koja ga je naredne godine objavila na kaseti i CD-u. Reizdanje ovog albuma uradila je 2006. na CD-u zagrebačka izdavačka kuća Croatia Records. 
Fotografiju i dizajn za omot uradio je Davor Papić, a producenti su bili Sead Lipovača "Zele" i Denyken.

## O albumu 
"Labude, kad rata ne bude" je drugo muzičko ostvarenje Seada Lipovače "Zeleta" i članova Divljih jagoda tokom rata u Bosni i Hercegovini, a snimljen je i objavljen samo četiri mjeseca nakon "Zeletovog" solo albuma.

Muzički gledano, predstavlja nastavak veoma uspješne serije prethodnih studijskih albuma "Motori" i "Čarobnjaci", a bas-gitarist Zlatan Čehić "Ćeha" postao je novi pjevač Divljih jagoda. Zanimljivo je da se "Zele", koji je napisao muziku i aranžmane, odlučio za mješavinu hard rok i nekoliko pop-rok pjesama i njihovih tradicionalnih rok balada pogodnih za izvedbe na koncertima.
A-stranu otvara hard rok pjesma "Zbog tebe draga", za kojom slijede dvije pop-rok pjesme naslovna "Labude, kad rata ne bude" i "Ljubav može sve" s pjevljivim refrenima i pratećim pjevačicama, za koje je izvrsne tekstove napisao Fikret Kurtović. A-stranu zatvaraju dvije hard rok pjesme "Što mi radiš to" (tekst napisao Kurtović) i "Sarajevo, ti i ja" (tekst Gojko Jelac). Tekstovi u pjesmama napisani su pod utjecajem događaja koji su se desili u Bosni i Hercegovini u periodu između 1992-1995.
B-stranu otvaraju "Rospija" (tekst Fahrudin Pecikoza) odsvirana u hard rok i heavy metal maniru, a nastavlja se rok baladom "Zvijezda sjevera" na tekst Ismeta Kurtovića. Album završavaju tri pjesme: "Na tvojim usnama" (tekst Pecikoza) odsvirana u hard rok maniru, obrada stare rok balade "Mojoj ljubavi", koju je komponirao i otpjevao prvi pjevač Divljih jagoda Anto Janković i još jedna laganija pjesma "Dali si ikad mene" (tekst Kurtović).

Trio predvođen gitarskim virtuozom Seadom Lipovačom i na ovom muzičkom ostvarenju pokazao je zavidan nivo instrumentalnog muziciranja s čvrstim bubnjevima Naska Budimlića i dobrim sviranjem bas-gitare Čehića, koji je jednako kvalitetno otpjevao brže pjesme i balade.
"Labude, kad rata ne bude" predstavlja jedan od značajnih muzičkih albuma grupe Divlje jagode.

## Spisak pjesama 
## Članovi grupe 
*Sead Lipovača "Zele" – električna gitara
*Nasko Budimlić – bubnjevi
*Zlatan Ćehić "Ćeha" – bas-gitara, prateći vokal

## Reference 
Kategorija:Albumi iz 1994.
Kategorija:Albumi Divljih jagoda
Kategorija:Albumi u izdanju Intakt Recordsa
Kategorija:Albumi u izdanju Croatia Recordsa
Uraka Leonska i Kastiljska

**Uraka** (španski *Urraca*) (oko 1080 – 8. marta 1126) bila je španska vladarica čija je moć uznemiravala odnose u patrijarhalnom društvu srednjeg vijeka. Uraka je bila kraljica vladarica Leona, Kastilje i Galicije te je tvrdila da je "carica sve Španije".

## Biografija 
Roditelji gospe Urake bili su kralj Alfons VI i njegova supruga Konstancija Burgundska, koja je bila potomak francuske kraljevske dinastije. Konstancija je rodila Uraku oko 1080. godine.
180px|mini|Statua gospe Urake
### Rajmund 
Sklopljen je politički brak; Rajmund Burgundski oženio se Urakom, koju je Alfons smatrao nasljednicom, ali *mogućom* jer mu je konkubina rodila sina Sanča. Rajmund je umro 1107., pa je mlada Uraka već bila udovica. Nakon šta je umro Urakin polubrat Sančo, Uraki se sreća nasmiješila još jednom.

### Alfons Bojovnik 
Nakon očeve smrti, Uraka je postala vladarica triju španskih teritorija. U ranom dokumentu, Uraka sebe naziva "kraljicom cijele Španije". Međutim, Urakin je drugi suprug bio Alfons Bojovnik, kralj Aragonije. Dobro je dokumentovano kako je Uraka bila na nižem položaju kao Alfonsova supruga; Alfons je prezirao Urakinog sina, nasljednika prijestolja. Uraka je trpjela, ali kad joj je bilo dosta čak i udaraca, odlučila se "rastaviti" od svoga supruga.
### Djeca 
Uraka i njen prvi muž dobili su Sanču i Alfonsa. Sa ljubavnikom, Pedrom Gonzálezom de Larom, Uraka je imala Fernanda i Elviru.

## Izvori 
*
*
*
*

Kategorija:Leonski kraljevi
Kategorija:Španske kraljice
Vidovec (Zagreb)

[mini|280px|Vidovec, detalj sa [Medvednica|Medvednice]]
**Vidovec** je bivše naseljeno mjesto u sastavu grada Zagreba, Republika Hrvatska.

## Opis
Vidovec je zagrebačko sjeveroistočno podsljemensko susjedstvo, smješteno na jugoistočnim obroncima Medvednice, u okviru gradske četvrti **Podsljeme**. Sjedište je istoimenog mjesnog odbora, a sa gradom je povezano autobuskom linijom "ZET"-a 208 (Dubrava–Vidovec). U naselju se nalazi područna škola O.Š. "Markuševec" iz susjednog Markuševca.

## Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu užeg područja grada Zagreba. Kao samostalno naselje iskazuje se do 1948., a zatim je 1952. ukinuto i priključeno naselju Zagreb. U popisnom periodu od 1953. do 1971. iskazivano je u naseljenom mjestu Zagreb po dijelovima naselja: *Cesari*, *Čigiri*, *Čmarci*, *Huzanići*, *Ivatki*, *Jambrešići*, *Komušari*, *Kovačići*, *Maršćica*, *Matacuni*, *Mišeki*, *Motiki*, *Turčini* i *Večerini*.

## Stanovništvo
**Napomena**: *Samostalno naselje do 1948., a u 1952. ukinuto i priključeno naselju Zagreb. U popisnom periodu od 1953. do 1971. iskazivano je po dijelovima naselja: **Cesari**, **Čigiri**, **Čmarci**, **Huzanići**, **Ivatki**, **Jambrešići**, **Komušari**, **Kovačići**, **Maršćica**, **Matacuni**, **Mišeki**, **Motiki**, **Turčini** i **Večerini**. Od 1910.–1948. iskazivano pod imenom **Vidovec Čučerski**. Podaci su sadržani u naselju Zagreb. Vidi napomenu pod Zagreb.*

**Tabela**: *Stanovništvo po popisima, prema dijelovima naselja*

**Napomena**: *Svi navedeni dijelovi naselja iskazuju se od 1953.*

### Austro-Ugarska
#### Teritorijalna organizacija i pripadnost naselja
**Napomena**: *Od 1910.–1948. iskazivano pod imenom **Vidovec Čučerski**.*

#### Jezička i vjerska struktura stanovništva
**Tabela**: *Stanovništvo po popisima, prema maternjem jeziku*

**Tabela**: *Stanovništvo po popisima, prema vjeroispovijesti*

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Gradu Zagrebu
*
Fernán González

90px|mini|Fernán González
**Fernán González** (umro 970) bio je grof Kastilje u Španiji. Fernánovi roditelji bili su grof Gonzalo Fernández Kastiljski i supruga mu Muniadona.

Fernán se oženio Sančom Pamplonskom, čiji je otac bio kralj Pamplone. Sanča i Fernán dobili su kćerku Uraku Fernández, koja se udala za svog rođaka Sanča II. Sanča je rodila i Garcíju Fernándeza Kastiljskog.

Druga supruga grofa Fernána bila je Uraka Sánchez.
## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Pérez de Urbel, Fray Justo (1943). *Fernán González*. Madrid: Ediciones Atlas. OCLC 1738021.

Kategorija:Kastiljski grofovi
Wikipedia botovi

**Wikipedijini botovi** su Internet botovi (računarski programi) koji obavljaju jednostavne, ponavljajuće zadatke na Wikipediji. Jedan istaknuti primjer internet bota koji se koristi u Wikipediji je Lsjbot, koji je generisao milione kratkih članaka na različitim jezičnim izdanjima Wikipedije.

## Aktivnosti 
Kompjuterski programi poznati kao botovi se često koriste kako bi se automatizovali jednostavni i ponavljajući zadaci, kao što je ispravljanje čestih gramatičkih grešaka, ili kako bi se započeli članci, kao što su geografski, u standardnom formatu iz statističkih podataka.

Botovi na Wikipediji moraju biti odobreni prije nego što se aktiviraju.

## Vrste botova 
Jedan od načina na koji se botovi mogu svrstati je po aktivnostima koje izvršavaju:

* kreiranje sadržaja, kao što je proceduralno generisanje
* ispravljanje grešaka, kao što je uređivanje kopija ili adresiranje truleži linkova
* dodavanje konektora, kao što su hiperlinkovi na sadržaj na drugom mjestu
* označavanje sadržaja oznakama
* popravak vandalizma, kao što je ClueBot NG 
* službenik, ažuriranje izvještaja
* arhiviranje starih diskusija ili zadataka
* sistemi moderacije za borbu protiv neželjene pošte ili nedoličnog ponašanja
* sistemi preporuka za podsticanje korisnika
* obavještenja, kao što su push tehnologije i pull tehnologije
* popravljanje pokvarenih eksternih veza, kao što je 

## Reference 
*
Kategorija:Wikipedia
Službeni list Bosne i Hercegovine

***Službeni list Bosne i Hercegovine*** jest službeni list (ili novine u javnom vlasništvu) Bosne i Hercegovine, koji objavljuje zakone, propise, službene vladine ugovore, imenovanja i službene odluke i stavlja ih u javno vlasništvo.

## Historija 
List je 1. septembra 1878. pod nazivom ***Bosansko-hercegovačke novine – Službeni list*** osnovala vlada Kondominija Bosne i Hercegovine, pod kontrolom Austro-Ugarske.

*List* objavljuje akte, zakone i propise, regulacije, službene vladine ugovore, imenovanja i službene odluke sve tri grane vlasti Bosne i Hercegovine: Parlamenta, Vlade te Predsjedništva Bosne i Hercegovine.

Od broja 48/06, od 26. juna 2006, funkciju direktora i glavnog urednika *Službenog lista* obavlja Dragan Prusina.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt

Kategorija:Novine u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Novine osnovane 1878.
Kategorija:Službeni listovi
Kategorija:Mediji u Sarajevu
Kategorija:Kompanije u Bosni i Hercegovini
Dramatičar

**Dramatičar** ili **dramski pisac** je osoba koja piše dramske tekstove.

## Historija 
### Rani dramatičari 
Najraniji dramski pisci u zapadnoj književnosti sa sačuvanim djelima su stari Grci . Ove rane drame bile su za godišnja atinska takmičenja među piscima drama  koja su se održavala oko 5. vijeka pre nove ere. Takvi poznati kao Eshil, Sofoklo, Euripid i Aristofan uspostavili su forme na koje se još uvijek oslanjaju njihovi moderni kolege. Za stare Grke, dramsko pisanje je uključivalo *poïesis*, "čin stvaranja".

Uprkos tome što je kinesko pozorište imalo izvođače do 6. vijeka pre nove ere sa You Mengom, njihova perspektiva pozorišta bila je takva da predstave nisu imale drugu ulogu osim „izvođača“ ili „glumca“, ali s obzirom na to da su izvođači bili i oni koji su smišljali svoje predstave, mogli bi se smatrati dramskim piscima.

Izvan zapadnog svijeta postoji indijska klasična drama, a jedan od najstarijih poznatih dramatičara je Śudraka, čije se drame mogu datirati u drugi vijek prije nove ere. *Nāṭya Shāstra*, tekst o scenskim umjetnostima iz perioda između 500. pne i 500. godine nove ere, kategorizira dramske pisce kao članove pozorišne družine, iako su dramski pisci općenito bili najviši u društvenom statusu, a neki su bili i kraljevi.

### Tehnike Aristotelove *poetike* 
U 4. vijeku pre nove ere, Aristotel je napisao svoju *Poetiku*, u kojoj je analizirao princip akcije ili *praxis* kao osnove za tragediju. Zatim je razmatrao elemente drame: zaplet ( ''* *mythos*), karakter (** *ethos*), misao (*διάνοια dianoia*), dikcija (*λέξις lexis*), muzika (*μελωδία melodia*), i spektakl (*ὄψις opsis*). Budući da su mitovi na kojima se zasnivala grčka tragedija bili nadaleko poznati, radnja se odnosila na slaganje i odabir postojećeg materijala. Karakter je određen izborom i akcijom. Tragedija je *mimesis* — „imitacija akcije koja je ozbiljna“. Razvio je svoj pojam *hamartije'' ili tragične mane, greške u prosuđivanju glavnog lika ili protagoniste, što daje osnovu za "konfliktno vođenu" predstavu.

## Reference 
Kategorija:Pozorišna zanimanja
Kategorija:Medijska zanimanja
Kategorija:Dramaturzi
Formula 1 – sezona 2022.

**FIA Svjetsko prvenstvo Formule 1 2022.** bilo je prvenstvo u automobilskim trkama za automobile Formule 1, što je bilo 73. Svjetsko prvenstvo Formule 1 . Priznato je od strane Međunarodne automobilske federacije (FIA), upravno tijelo međunarodnog motosporta, kao najviša klasa takmičenja za trkačke bolide. Šampionat se održao na dvadeset i dva Grands Prix-a, koji su održani širom svijeta, a završeni su ranije nego proteklih godina kako bi se izbjeglo preklapanje sa FIFA Svjetskim prvenstvom.

Ovo je bila posljednja sezona za četverostrukog svjetskog prvaka Sebastiana Vettela. Sedmostruki svjetski prvak Lewis Hamilton izdržao je tešku sezonu sa Mercedesom, ne uspijevajući osigurati ni pol poziciju ni pobjedu u Grand Prixu tokom sezone, što je prvi put da se bilo koji slučaj dogodio u njegovoj karijeri u Formuli 1 od početka .

## Reference 
Kategorija:Sezone Formule 1
Kategorija:Formula 1 – sezona 2022.
Kategorija:2022. u Formuli 1
Formula 1 – sezona 2023.

**FIA Svjetsko prvenstvo Formule 1 2023.** bilo je prvenstvo u automobilskim trkama za automobile Formule 1, što je bilo 74. trkačko prvenstvo Svjetskog prvenstva Formule 1. Priznaje ga Međunarodna automobilska federacija (FIA), upravno tijelo međunarodnog motosporta, kao najviša klasa takmičenja za trkačke bolide. Na šampionatu su se takmičili u dvadeset i dva Grands Prix-a, koji su održani širom svijeta. Počelo je u martu, a završilo u novembru.

Vozači i timovi su se takmičili za titule prvaka svijeta u vozačima i svjetskih konstruktorskih prvaka. Sezonom je dominirao branilac titule Max Verstappen, koji je krstario do svoje treće uzastopne titule u vozačkom šampionatu na Velikoj nagradi Katara, osvojivši rekordnih 19 od 22 održana Grand Prixa i završio na podiju 21 put (također rekordan broj za većinu postolja u sezoni) do kraja prvenstva. Njegov tim, Red Bull Racing, osvojio je svoju šestu titulu prvaka konstruktora, drugu uzastopnu, na prethodnoj Velikoj nagradi Japana. Red Bull Racing je osvojio 21 od 22 Grand Prixa, oborivši timski rekord za najveći postotak osvojenih Grand Prixa u sezoni od 95,45%, nadmašivši McLarenovu sezonu 1988. godine. Verstappen je također oborio rekord za najveći postotak pobjeda u Grand Prixu za vozače, sa postotkom pobjeda od 86,36%, nadmašivši prethodni rekord koji je postavio Alberto Ascari 1952. godine.
[lijevo|mini| Pobjednik utrke [Max Verstappen vodi na VN Austrije. To njegova peta pobjeda u rekordnom nizu od deset uzastopnih pobjeda u trkama.]]

## Reference 
Kategorija:Sezone Formule 1
Kategorija:Formula 1 – sezona 2023.
Kategorija:2023. u Formuli 1
Osman-čelebijina džamija (Zenica)

**Osman-čelebijina džamija**, u narodu poznata kao **Potočka džamija**, jedna je od džamija na prostoru Zenice. Izgrađena je krajem 15. stoljeća.

## Lokacija 
Nalazi se u centru grada, između ulica Potok i Mejdandžik. Pripada gradskom naselju Potok, koji broji 2100 domaćinstava.

## Historija 
[mini|left|Potočka džamija noću za vrijeme mjeseca [Ramazan|Ramazana|196x196piksel]]
Sagrađena je odmah nakon osvajanja Vranduka, pa predstavlja jednu od najstarijih u Zenici. Kao i ostale, džamija je doživjela mnogo rekonstrukcija, a prvobitna je bila izgrađena od hrastovih greda. Vakif džamije, Osman-Čelebija, na tom je prostoru podigao novu, izgrađenu od kamena i ćerpiča sa drvenom munarom. 

Džamija je obnovljena 2004. sa istim dimenzijama i izgledom. Danas se sastoji iz muške i ženske abdesthane, vanjske abdesthane pod šadrvanom, sofe otvorenog tipa.

## Također pogledajte 
* Čaršijska džamija Zenica
* Džamija Bosna

## Reference 
Kategorija:Džamije u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Džamije u Zenici
Antologija 1 i 2 (Divlje jagode)

***Antologija 1 i 2*** treći je kompilacijski album sarajevske hard-rok grupe Divlje jagode. Objavila ga je na CD i kasetama izdavačka kuća Nimfa Sound 1995. Album sadrži 25 pjesama, koje predstavljaju pregled najznačajnijih radova počevši od bržih rok pjesama pa sve do laganih balada snimljenih tokom do tada njihove 18 godina duge muzičke karijere. Ujedno, ove pjesme su redovni dio koncertnog repertoara Divljih jagoda. Muziku i aranžmane za većinu pjesama napisao je gitarist i vođa ovog hard-rok sastava Sead Lipovača "Zele". Kompilacijski album "Antologija 1 i 2" objavljen je godinu dana nakon njihovog studijskog albuma "Labude, kad rata ne bude".

## Spisak pjesama 
## Reference 
Kategorija:Albumi Divljih jagoda
Kategorija:Albumi iz 1995.