ETF (fond)

**Pasivni fond** (eng.* exchange-traded fund*) je vrsta fonda koji se prodaje preko berze. Odlikuje se za razliku od aktivnih fondova, time što nema aktivnog menadžmenta. ETF imaju pretežno isti sastav kao poznati berzovni indeksi (DAX, EuroStoxx, MSCI World).

## Osobine 
Pasivni fondovi kao i aktivni su napravljeni da ulagači ne moraju voditi računa o cijeni pojedinih dionica ili poslovnom stanju neke od kompanija. Berzovni kurs fondova stvara se prosjekom odnosno proporcionalnim udjelom pojedinih dionica ili vrijednosnih papira. Rizik za ulagače u slučaju stečaja neke od kompanija ili država (obveznice) time se znatno smanjuje. 
Broker kupuje, po nalogu eminenta, korpu dionica nekog indeksa. Eminent daje istu protivvrijednost fonda brokeru. Ova protivvrijednost emituje se kao ETF. Time je obavljen proces stvaranja. Kod rastvaranja se dešava sljedeće broker vraća udio fonda eminentu, koje mu zauzvrat daje kupljene dionice. Zamjena udjela za korpu dionica zove se *in-kind-transaction*. Moguće je da broker korpu dionica direktno mijenja za novac, u ovom slučaju radi se o *cash-transaction*.

## Vrste ETF 
Ovisno o tome šta koje indekse sadrže ETF-ovi mogu biti U Njemačkoj, primjera radi, podležu u tom slučaju društvu za osiguravanje depozita (njem. *Einlagesicherung*).
* parcijalno fizički - Kod nekih indeksa koji sadrže veliki broj dionica (npr. MSCI World sa oko 1.600) one s najnižom kapitalizacijom ne igraju značajnu ulogu. Prodavač ETF-ova uamnjuje broj dionica dajući onima prednost s najvećom kapitalizacijom. Postoje dvije metode

## Mišljene analitičara, ekonoma i investitora 
Njemački menadžer i profesor ekonomije Max Otte koji predaje na Univerzitetu Worms ne preporučuje ETF neiskusnim ulagačima. U nekim slučajevima ETF-ovi i ne sadrže dionice već derivate (sintetički ili swap ETF-ovi). U većini slučajeva ulagač nije u stanju da ocijeni šta se zapravo nalazi u nekom ETF-u
Popularnost ETF-ova, kao i rast ulaganja, poredi se s euforičnom kupovinom nekretnina u SAD-u prije izbijanja krize 2007. Ovu tezu će plasirati i američki investitor Michael Burry. Ekonom i nobelovac Robert Shiller nazvat će, u intrevjuu za CNBC, ETF-ove *haotičnim sistemom i nekom vrstom pseudonauke* dok se ulagači *vozaju na tuđi račun*. Sam koncept pasivnog ulaganja Shiller će uporediti *s pješakom koji na zeleno prelazi ulicu a da ne gleda lijevo-desno.*  Pored svega toga ovi fondovi iznajmljuju dalje kupljene vrijednosne papire. Ovaj argument osporava investitor Gerd Kommer jer i fondovi s aktivnim menadžmentom čine isto. Komerove analize pokazuju da ETF-ovi imaju učešće ispod 1% u odnosu na ukupni obim investicijskih fondova te da se ne radi o euforičnoj kupovini ETF-ova. John Bogle (Džon Bugl) je, u intervjuu za Handelszeitung, kritično gledao na mogućnost da svi ulagači počnu kupovati ETF-ove odnosno da se isključivo pasivno ulaže. Prema Buglu tada ne bi bilo moguće uspostaviti ravnotežu potražnje i ponude na berzi. Sličnu tezu već je postavio i investitor Burry.

## Historija 
Indeksne fondove, koji su baza ETF-ova, izmislio je 1970. američki menadžer John Bogle, koji je dugo radio (1951-1974) za investicijsko društvo *Wellington*. Godine 1974. osnovao je svoje društvo *Vanguard* koje danas vodi brigu oko indeksnih fondova. Magazin za finansijsko tržište "Fortune" ubraja Bogla u "4 giganta 20. vijeka". ETF-ovi će se pojaviti 1993. na tržištu SAD-a, a u zemljama Evrope će doći oko 2000.

## ETF protiv uzajamnih fondova 
U mnogim aspektima, ETF-ovi su slični uzajamnim fondovima, osim što se ETF-ovi kupuju i prodaju od drugih vlasnika tokom dana na berzama, dok se uzajamni fondovi kupuju i prodaju od izdavaoca po ceni na kraju dana. ETF-ovi su takođe transparentniji, jer se njihova aktiva obično svakodnevno objavljuje na internetu, a u SAD-u su efikasniji sa stanovišta poreza nego uzajamni fondovi. Za razliku od uzajamnih fondova, ETF-ovi se trguju na berzi, mogu biti prodati na kratko, mogu biti kupljeni korišćenjem sredstava pozajmljenih od brokerske kuće (marginalna trgovina), kao i kupljeni i prodati korišćenjem limitiranih naloga, pri čemu kupac ili prodavac unapred zna cenu po akciji.

ETF-ove se može kupiti i prodati po trenutnim tržišnim cenama u bilo koje vreme tokom trgovačkog dana, za razliku od uzajamnih fondova kojima se može trgovati samo na kraju trgovačkog dana. Takođe, za razliku od uzajamnih fondova, investitori mogu obavljati iste tipove poslova kao i sa akcijama, kao što su limitirani nalozi koji omogućavaju investitorima da navedu nivoe cena po kojima su spremni trgovati, stop-loss nalozi, marginalni kupovni nalozi, strategije hedžiranja, i bez minimalnih zahteva za investicije. ETF-ovi se često mogu prodati da bi se hedžirao rizik ili realizovale investicione strategije uzimajući u obzir tržišna kolebanja, dok mnogi uzajamni fondovi imaju ograničenja na čestu trgovinu.

Opcije, uključujući put i call opcije, mogu se napisati ili kupiti na većinu ETF-ova, što nije moguće u slučaju uzajamnih fondova, što omogućava investitorima da realizuju strategije poput pokrivenih call opcija na ETF-ove. Postoji i nekoliko ETF-ova koji realizuju strategije pokrivenih call opcija unutar fondova.

## Literatura
*
*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Ekonomski pojmovi