open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sporazum iz Björköa

**Sporazum iz Björköa**, poznat i kao **Sporazum iz Koivista**, bio je tajni sporazum o međusobnoj odbrani potpisan 24. jula 1905. u Bjorköu između Vilima II iz Njemačkog Carstva i cara Nikole II iz Rusije. Vilim je bio glavni autor, ali je djelovao bez konsultacija sa svojim ministrima. Brzo je odbijen i nikada nije stupio na snagu.

## Tajni sastanak 
desno|mini|Kaiserova jahta *Hohenzollern*.
[desno|mini|Jahta cara Nikole II * [Standart*.]]
mini|Sporazum iz Björko
Tajni sporazum o međusobnoj odbrani potpisan je na sastanku koji je Vilim II organizovao samo četiri dana ranije. U nedelju 23. jula 1905, Kaiser je stigao u Björkö iz zaliva Viipuri svojom jahtom Hohenzollern, koja je potom bacila sidro u blizini jahte cara Nikole, Standart. Dokaz da je došlo do sastanka daju telegrami koje su oni razmijenili, nazvani Vili-Niki prepiska, koju je 1917. godine objavila nova revolucionarna vlast u Rusiji.

## Sporazum 
Sporazum o odbrani sadržavao je četiri člana i potpisali su ga Vilim II i car Nikola II, a supotpisali su ga Heinrich von Tschirschky, šef njemačkog ministarstva vanjskih poslova i ministar mornarice Aleksej Birilev:

Njihova Veličanstva carevi Rusije i Njemačke, kako bi osigurali nastavak mira u Evropi, dekretirali su sljedeće članove Sporazuma o odbrambenom savezu.

# U slučaju da jedno od dva carstva napadne neka evropska sila, njegov saveznik će mu pomoći u Evropi sa svim svojim kopnenim i morskim snagama.
# Visoke strane sporazuma se obavezuju da neće zaključivati posebne sporazume ni sa jednim zajedničkim protivnikom.
# Ovaj Sporazum stupa na snagu čim se zaključi mir između Rusije i Japana i ostaće na snazi sve dok se ne otkaže godinu dana unaprijed.
# Car svi Rusa će, nakon stupanja na snagu ovog ugovora, preduzeti neophodne korake da pokrene Francusku na ovaj sporazum i angažuje je da joj se pridruži kao saveznik.

## Reakcije 
Sporazum su morale ratificirati i njemačka i ruska vlada.

### Njemačko Carstvo 
Pokretački motiv za sporazum na njemačkoj strani bio je potkopavanje francusko-ruskog saveza i jačanje pozicije Njemačke u odnosu na Britaniju. Prvobitno sastavljen kao globalni pakt o međusobnoj odbrani, Vilimovo umetanje riječi "en Europe" u prvi član, čime je ograničilo djelokrug sporazuma na Evropu, dovelo je Kaisera u sukob s njemačkim kancelarom Rajha, Bernhardom von Bülowom, koji nije bio unaprijed upozoren na kasni amandman. Car je popustio pod njihovim pritiscima, na veliko zaprepaštenje Kaisera, koji je svom rođaku zamjerio: "Udružili smo se i potpisali pred Bogom, koji je čuo naše zavjete!... Šta je potpisano, potpisano je! i Bog je naš zavjetnik!" Vilimov kancelar, grof Bernhard von Bülow, međutim, također je odbio da potpiše sporazum jer je Kaiser dodao amandman na nacrt, protivno savjetu, koji je ugovor ograničio na Evropu.

## Reference 
Kategorija:Historijski dokumenti
Kategorija:Sporazumi potpisani 1905.
Kategorija:Vojni savezi
Sporazum Taft–Katsura

**Sporazum Taft–Katsura** (japanski: 桂・タフト協定, Katsura-Tafuto Kyōtei), također poznat kao **Memorandum Taft-Katsura**, bio je diskusija između visokih čelnika Japana i Sjedinjenih Država iz 1905. u vezi s pozicijama dvije nacije u široj istočnoazijskoj regiji, posebno u vezi sa statusom Koreje i Filipina nakon pobjede Japana tokom rusko-japanskog rata. Memorandum nije bio klasifikovan kao tajna, ali ga nijedan naučnik nije primijetio u arhivi sve do 1924. godine.

Razgovori su vodili William Howard Taft, ministar rata Sjedinjenih Država i grof Katsura Tarō, japanski premijer 27. jula 1905. Katsura je naveo razloge Japana zbog kojeg je napravio protektorat Koreje i ponovio da Japan nema interesa za Filipine,  koju su SAD stekle nakon poraza Španije tokom Špansko-američkog rata 1898.

Godine 1924. Tyler Dennett je bio prvi naučnik koji je vidio dokument i opisao ga kao "tekst možda najznačajnijeg 'izvršnog sporazuma' u historiji vanjskih odnosa Sjedinjenih Država." Konsenzus Historičara." je da je Dennett uvelike preuveličao važnost rutinske rasprave koja ništa nije promijenila i nije postavila nove politike. Historičari su istakli da nije bilo formalnog dogovora ni o čemu novom. Predsjednik Theodore Roosevelt se kasnije složio da je Taft ispravno iznio američki stav.

## Reference 
Kategorija:Historijski dokumenti
Kategorija:Sporazumi potpisani 1905.
Kategorija:Historija Tokija
Londonska deklaracija

**Deklaracija iz palate Svetog Džejmsa** ili **Londonska deklaracija**  bila je prva zajednička izjava o ciljevima i principima savezničkih sila tokom Drugog svetskog rata. Deklaracija je izdata nakon prve međusavezničke konferencije u palati Svetog Džejmsa u Londonu 12. juna 1941. godine. Predstavnici Ujedinjenog Kraljevstva, četiri suratnički dominioni Commonwealtha (Kanada, Australija, Novi Zeland i Južnoafrička unija), osam vlada u egzilu (Belgija, Čehoslovačka, Grčka, Luksemburg, Nizozemska, Norveška, Poljska, Jugoslavija) i Slobodne Francuske bile su strane u deklaraciji. U njoj se navodi opredijeljenost saveznika da nastave rat protiv sila Osovine (Njemačke i Italije) i utvrđuju se principi koji će služiti kao osnova budućeg mira.

## Pozadina 
Nakon bitke za Francusku, prognane vlade Poljske, Belgije, Nizozemske i Luksemburga uspostavile su se u Londonu i počele da rade sa Britancima na koordinaciji aktivnosti otpora i nastavku borbe. Apel Charlesa de Gaullea 18. juna također je označio početak pokreta Slobodne Francuske. Do 1941. Češki narodnooslobodilački odbor pod vodstvom Edvarda Beneša također je dobio priznanje kao privremena čehoslovačka vlada jer je sve bliži sarađivao sa Britanijom.

Deklaracija je bila prva izjava savezničkih sila koja izražava viziju poslijeratnog svjetskog poretka.  U augustu 1941. Velika Britanija i Sjedinjene Američke Države izložile su ovu viziju u detaljnijoj formi u Atlantskoj povelji. U septembru je drugi međusaveznički sastanak, koji je sada uključivao sovjetskog ambasadora Ivana Maiskog, nakon anglo-sovjetskog sporazuma, izdao rezoluciju kojom se odobrava Povelja. U januaru 1942. još veća grupa nacija izdala je Deklaraciju Ujedinjenih nacija, podržavajući iste principe koji su prvobitno izneseni u St. Jamesu i obećavajući da će se zajednički oduprijeti silama Osovine.

## Također pogledajte 
* Britansko carstvo u Drugom svjetskom ratu
* Diplomatska historija Drugog svetskog rata
* Historija Ujedinjenih nacija
* Spisak savezničkih konferencija iz Drugog svetskog rata

## Reference 
Kategorija:Ujedinjeno Kraljevstvo u Drugom svjetskom ratu
Kategorija:Konferencije iz 1941.
Kategorija:1941. u međunarodnim odnosima
Kategorija:Konferencije u Drugom svjetskom ratu
Kategorija:Dokumenti Ujedinjenih nacija
Kategorija:Pravo u 1941.
Kategorija:Događaji 1941.
Kategorija:London
Tripolitanija

[desno|mini|314x314piksel| Tripolitanija na sjeverozapadu današnje [Libija|Libije.]]
**Tripolitanija** (, "tri grada"; ) jest regija u sjeverozapadnoj Libiji, koja je, uz Kirenaiku na istoku i Fezan na jugu, jedna od tri historijske libijske provincije. Glavni grad ove regije je Tripoli, koji je ujedno i glavni grad Libije.

## Etimologija 
Ime Tripolitanije potječe od grčkih riječi "tria" (što znači "tri") i "polis" (što znači "grad"), i odnosi se na tri glavna grada regije: Oeu (sada Tripoli), Sabratu i Leptis Magnu.

## Historija 
[lijevo|mini|Zastava [Osmanlijska Tripolitanija|Tripolitanijskog Vilajeta.]]
Ovo područje su prvobitno naseljavali Berberi. U 7. vijeku p. n. e. u priobalnom području, Feničani su osnovali svoje kolonije, koje su kasnije pale pod kontrolu Kartage. U narednim vijekovima ovim područjem su vladali Rimljani, Vandali i Bizantinci, sve do dolaska Arapa u 7. vijeku. Osmanlijsko Carstvo je uspostavilo kontrolu nad ovim prostorom 1553. i pretvorilo ovo područje u vilajet koji je trajao do 1911, kada je Kraljevina Italija okupirala Libiju u italijansko-osmanlijskom ratu.

Nakon rata, regija je dobila autonomiju, ali je Italija postepeno okupirala to područje. Iako je osvojenim dijelom Sjeverne Afrike u početku upravljala Italija kao jedinstvena kolonija, od 1927. do 1934. Tripolitanija je bila posebna kolonija poznata kao italijanska Tripolitanija, koja je kasnije postala dio Italijanske Libije.

U Drugom svjetskom ratu Libiju su okupirali saveznici, a do 1947. Tripolitanijom i susjednom Kirenaikom upravljala je Ujedinjeno Kraljevstvo.

U moderno doba, Tripolitanija je postala regija Libije nakon što je zemlja stekla nezavisnost 1951, te je odigrala ključnu ulogu u političkom i ekonomskom razvoju zemlje. Međutim, u posljednjih nekoliko godina, regija je doživjela značajnu nestabilnost i nerede zbog građanskih nereda i sukoba.

## Također pogledajte 
* Kirenaika
* Fezan
* Italijanska Libija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Historija i lista vladara Tripolitanije - Worldstatesmen.org.
* Historija i lista vladara Tripolitanije - Hostkingdom.net  Verzija originalne stranice Arhivirano 13. avgusta 2006.

Kategorija:Geografija Libije
Sama si, a još te volim / D. i E.

**Sama si, a još te volim / D. i E.** treća je singl ploča sarajevskog kantautora Mahira Paloša. Objavili su ga 1974. u zajedničkoj produkciji Radiotelevizija Sarajevo i nekadašnja izdavačka kuċa Jugoton iz Zagreba. Na A-strani singl ploče je pjesma "Sama si, a još te volim" čija je prva javna izvedba bila iste godine na festivalu Vaš šlager sezone. Muziku, tekst i aranžman napisao je Đorđe Novković. Pjevanje Mahira Paloša pratio je Revijski orkestar Radiotelevizije Sarajevo pod dirigentskom palicom Esada Arnautalića. Ova ljubavna pjesma započinje melodijskim uvodom na klaviru uz pratnju violina za kojima slijedi kvalitetno pjevanje Mahira Paloša uz lirsko sviranje oboe. Prvi stih se ponavlja, pri čemu se Paloševom pjevanju pridružuju bubnjevi, dok melodijsku pratnju od oboe preuzima violina. Ovo nas uvodi u vrhunac pjesme u refrenu uz snažno Paloševo pjevanje kao i pjevanje pratećih pjevača za kojima slijedi solo na trubi i violinama.   
Na B-strani singl ploče je pjesma pod nazivom "D. i E." za koju je muziku i tekst napisao Džemal Salković, a aranžman Julio Marić, koji je ujedno dirigirao Revijskim orkestrom Radiotelevizije Sarajevo. Ova ljubavna pjesma je po ritmu i sjetnom muzičkom ugođaju slična naslovnoj pjesmi. Prva njena javna izvedba bila je na Festivalu Opatija 1974. Obje pjesme komponirane su u stilu šlagera pogodnom za izvedbe na festivalima ove vrste muzike. Ova singl ploča na kojoj je Mahir Paloš dao kvalitetne pjevačke izvedbe predstavlja nastavak serije dobrih pjesama u njegovoj dotadašnjoj karijeri i jedan je od mnogobrojnih značajnih događaja na sarajevskoj muzičkoj sceni iz prve polovine 1970-ih. Dizajn i fotografiju za omot uradio je Dragan S. Stefanović, a producent je bio Milan Stupar.

## Muzički primjeri 
* si, a još te volim" 
* i E."

## Izvori 
Kategorija:Singlovi iz 1974.
Kategorija:Singlovi Mahira Paloša
Kategorija:Singlovi u izdanju Radiotelevizije Sarajevo
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Vlada Republike Srpske Dušana Kozića

**Treća Vlada Republike Srpske** je osnovana 18. augusta 1994. u Palama, a za predsjednika bio je izabran Dušan Kozić.

## Sastav 
Predsjednik Vlade: Dušan Kozić

Ministri u Vladi:

* 1. Milan Ninković, ministar odbrane,
* 2. Živko Rakić, ministar unutrašnjih poslova,
* 3. Jovo Rosić, ministar pravosuđa i uprave,
* 4. Aleksa Buha, ministar inostranih poslova,
* 5. Ranko Pejić, ministar finansija,
* 6. Nedeljko Lajić, ministar saobraćaja i veza,
* 7. Ljubomir Zuković, ministar obrazovanja, nauke i kulture,
* 8. Sveto Kovačević, ministar trgovine i snabdjevanja,
* 9. Boro Bosić, ministar rudarstva i energetike,
* 10. Borivoje Sendić, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede,
* 11. Dragan Kalinić, ministar zdravlja, rada i socijalne zaštite,
* 12. Miroslav Toholj, ministar informacija,
* 13. Vojislav Radišković, ministar za pitanja boraca i žrtava rata,
* 14. Radoslav Brđanin, ministar za urbanizam, stambeno-komunalne poslove i građevinarstvo,
* 15. Dragan Davidović, ministar vjera.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Http://www.vladars.net Službena stranica Vlade Republike Srpske]

1994
Kategorija:Vlade osnovane 1994.
Kategorija:1994. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1995. u Bosni i Hercegovini
Vlada Republike Srpske Rajka Kasagića

**Četvrta Vlada Republike Srpske** je osnovana 17. decembra 1995, a za predsjednika je bio izabran Rajko Kasagić.

## Sastav 
Predsjednik Vlade: Rajko Kasagić

Ministri u Vladi:

* 1. Milan Ninković, ministar odbrane,
* 2. Dragan Kijac, ministar unutrašnjih poslova,
* 3. Marko Arsović, ministar pravosuđa i uprave,
* 4. Aleksa Buha, ministar inostranih poslova,
* 5. Novak Kondić, ministar finansija,
* 6. Nedeljko Lajić, ministar saobraćaja i veza,
* 7. Nedeljko Rašula, ministar obrazovanja, nauke i kulture,
* 8. Spasoje Albijanić, ministar trgovine i snabdjevanja,
* 9. Milorad Skoko, ministar industrije i energetike,
* 10. Dragan Kalinić, ministar zdravlja, rada i socijalne zaštite,
* 11. Dragan Božanić, ministar informisanja,
* 12. Vojislav Radišković, ministar za pitanja boraca i žrtava rata,
* 13. Ratko Mišanović, ministar za urbanizam, stambeno-komunalne poslove i građevinarstvo,
* 14. Dragan Davidović, ministar vjera,
* 15. Ljubiša Vladušić, ministar za prognana i raseljena lica,
* 16. Đojo Arsenović, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede,
* 17. Ljubomir Zuković, ministar bez portfelja,
* 18. Borivoje Sendić, ministar bez portfelja,
* 19. Miroslav Toholj, ministar bez portfelja.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Http://www.vladars.net Službena stranica Vlade Republike Srpske]

1995
Kategorija:Vlade osnovane 1995.
Kategorija:1995. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1996. u Bosni i Hercegovini
Jelena Gorohova

**Elena Gorohova** () rođena 6. novembra 1972. u Bălțiju, u Moldavskoj Sovjetskoj Socijalističkoj Republici, SSSR (danas Moldavija), je nekadašnja sovjetska i moldavska biatlonka i nordijska skijašica-trkačica. Gorohova je prva moldavska biatlonka koja je nastupila na Olimpijskim igrama.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Gorohova je nastupila na trima olimpijskim igrama: Na Zimskim olimpijskim igrama 1994., ZOI 1998. i ZOI 2006. Najbolji su joj rezultati bila dva 62-a mjesta na igrama u Naganu 1998. godine: u utrci na 15 km, kada je sa devet promašaja i 14:26.1&nbsp;min zaostatka bila sporija od Bugarke Ekaterine Dafovske i u utrci na 7, km, kada je sa pet promašaja i 5:13.5&nbsp;min zaostatka bila sporija od Ruskinje Galina Kukljeva. U štafetnim takmičenjima nije nastupala.

#### Skijaško trčanje 
### Svjetska prvenstva 
#### Biatlon 
Nastupila je na šest Svjetskih prvenstava od SP 1996. do SP 2009. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 70-o mjesto na SP 2000. u norveškom Oslu u utrci na 15 km, kada je sa devet promašaja i zaostatkom od 15:05.9&nbsp;min bila sporija od pobjednice Corinne Niogret, koja je završila utrku bez promašaja. U ekipnim disciplinama nije nastupala.

#### Skijaško trčanje 
### Svjetski kup 
#### Biatlon 
Prvi nastup Elene Gorohove u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1993/94. Na prvom nastupu u italijanskom Antholzu 20. januara 1994.  je osvojila zadnje 104-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km sa 12 promašaja i zaostatkom od 18:37.6&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Anne Briand. Najbolji rezultat joj je 56-o mjesto 16. marta 2000. u utrci na 7,5&nbsp;km u sezoni 1999/2000. u ruskom Hanti-Mansijsku. U štafetnim utrkama nije nastupala.

##### Ukupni plasman 
U Svjetskom kupu nije osvajala bodove.

#### Skijaško trčanje 
## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1972.
Kategorija:Biografije, Bălți
Kategorija:Sovjetski biatlonci
Kategorija:Sovjetski skijaši-trkači
Kategorija:Moldavski skijaši-trkači
Kategorija:Moldavski biatlonci
Kategorija:Moldavski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Moldavski olimpijci u skijaškom trčanju
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1994.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Živi ljudi
Vlada Republike Srpske Milorada Dodika I

**Sedma Vlada Republike Srpske** je osnovana 18. januara 1998, a za predsjednika je prvi put bio izabran Milorad Dodik. Ovo je ujedno i prva vlada sa sjedištem u Banjaluci.

## Sastav 
Predsjednik Vlade: Milorad Dodik

Ministri Vlade:

* 1. Manojlo Milovanović, ministar odbrane,
* 2. Milovan Stanković, ministar unutrašnjih poslova,
* 3. Nenad Suzić, ministar prosvjete,
* 4. Novak Kondić, ministar finansija,
* 5. Petko Čančar, ministar pravde,
* 6. Željko Rodić, ministar zdravlja i socijalne zaštite,
* 7. Vladimir Dokić, ministar energetike i rudarstva,
* 8. Milenko Savić, ministar za poljoprivredu, vodoprivredu i šumarstvo,
* 9. Marko Pavić, ministar saobraćaja i veza,
* 10. Živojin Erić, ministar nauke i kulture,
* 11. Nikola Kragulj, ministar trgovine i turizma,
* 12. Jovo Bašić, ministar za urbanizam, građevinarstvo, stambeno-komunalne poslove i ekologiju,
* 13. Rajko Vasić, ministar informacija,
* 14. Miladin Dragičević, ministar za izbjeglice i raseljena lica,
* 15. Jovo Turanjanin, ministar vjera,
* 16. Milorad Karalić, ministar sporta i omladine,
* 17. Tihomir Gligorić, ministar za pitanja boraca, žrtava rata i rada,
* 18. Savo Lončar, ministar za ekonomske odnose sa inostranstvom,
* 19. Ostoja Kremenović, ministar uprave i lokalne samouprave,
* 20. Đurađ Banjac, ministar industrije i tehnologije

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Http://www.vladars.net Službena stranica Vlade Republike Srpske]

1998
Kategorija:Vlade osnovane 1998.
Kategorija:1998. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1999. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2000. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2001. u Bosni i Hercegovini
Vlada Republike Srpske Mladena Ivanića

**Osma Vlada Republike Srpske** je osnovana 12. januara 2001, a za predsjednika je bio izabran Mladen Ivanić.

## Sastav 
Predsjednik Vlade: Mladen Ivanić
Ministri Vlade:

* 1. Biljana Marić, ministar pravde,
* 2. Slobodan Bilić, ministar odbrane,
* 3. Perica Bundalo, ministar unutrašnjih poslova,
* 4. Gojko Savanović, ministar prosvjete,
* 5. Milenko Vračar, ministar finansija,
* 6. Petar Kunić, ministar uparve i lokalne samouprave,
* 7. Pero Bukejlović, ministar industrije i tehnologije,
* 8. Milorad Balaban, ministar zdravlja i socijalne zaštite,
* 9. Boško Lemez, ministar energetike i rudarstva,
* 10. Rajko Latinović, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede,
* 11. Branko Dokić, ministar saobraćaja i veza,
* 12. Mitar Novaković, ministar nauke i kulture
* 13. Goran Popović, ministar trgovine i turizma,
* 14. Neđo Đurić, ministar za urbanizam, stambeno-komunalne djelatnosti, građevinarstvo i ekologiju,
* 15. Dragan Šolaja, ministar za pitanja boraca, žrtava rata i rada,
* 16. Fuad Turalić, ministar za ekonomske odnose sa inostranstvom,
* 17. Mićo Mićić, ministar za izbjeglice i raseljena lica,
* 18. Dušan Antelj, ministar vjera,
* 19. Zoran Tešanović, ministar sporta i omladine

Funkciju ministra u Vladi premijera Mladena Ivanića obavljali su i:

* 1. Dragomir Jovičić, ministar unutrašnjih poslova
* 2. Simeun Vilendečić, ministar finansija
* 3. Rodoljub Trkulja, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede
* 4. Željko Tadić, ministar trgovine i turizma
* 5. Boro Babić, ministar trgovine i turizma

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Http://www.vladars.net Službena stranica Vlade Republike Srpske]

2001
Kategorija:Vlade osnovane 2001.
Kategorija:2001. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2002. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2003. u Bosni i Hercegovini
Vlada Republike Srpske Dragana Mikerevića

**Deveta Vlada Republike Srpske** je osnovana 17. januara 2003, a za predsjednika je bio izabran Dragan Mikerević.

## Sastav 
Predsjednik Vlade: Dragan Mikerević

Ministri Vlade:

* 1. Zoran Đerić, ministar unutrašnjih poslova
* 2. Milovan Stanković, ministar odbrane
* 3. Simeun Vilendečić, ministar finansija
* 4. Milan Bogićević, ministar privrede, energetike i razvoja
* 5. Gojko Savanović, ministar prosvjete i kulture
* 6. Saud Filipović, ministar pravde
* 7. Slaven Pekić, ministar uprave i lokalne samouprave
* 8. Marin Kvaternik, ministar zdravlja i socijalne zaštite
* 9. Rodoljub Trkulja, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede
* 10. Dragan Šolaja, ministar saobraćaja i veza
* 11. Boris Gašpar, ministar trgovine i turizma
* 12. Mićo Mićić, ministar rada i boračko-invalidske zaštite
* 13. Omer Branković, ministar za ekonomske odnose i koordinaciju
* 14. Jasmin Samardžić, ministar za izbjeglice i raseljena lica
* 15. Đemal Kolonić, ministar nauke i tehnologije
* 16. Mensur Šehagić, ministar za prostorno uređenje, građevinarstvo ekologiju

Funkciju ministra u Vladi premijera Dragana Mikerevića obavljali su i:

* 1. Branko Krsmanović, ministar finansija
* 2. Darko Matijašević, ministar unutrašnjih poslova
* 3. Hrusto Tupeković, ministar za prostorno uređenje, građevinarstvo i ekologiju
* 4. Đorđe Lajšić, ministar privrede, energetike i razvoja

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Http://www.vladars.net Službena stranica Vlade Republike Srpske]

2003
Kategorija:Vlade osnovane 2003.
Kategorija:2003. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2004. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2005. u Bosni i Hercegovini
Vlada Republike Srpske Pere Bukejlovića

**Deseta Vlada Republike Srpske** je osnovana 15. februara 2005, a za predsjednika je bio izabran Pero Bukejlović.

## Sastav 
Predsjednik Vlade: Pero Bukejlović

Ministri Vlade:

* 1. Miladin Gligorić, ministar privrede, energetike i razvoja
* 2. Svetlana Cenić, ministar finansija
* 3. Milovan Pecelj, ministar prosvjete i kulture
* 4. Džerard Selman, ministar pravde
* 5. Milovan Stanković, ministar odbrane
* 6. Darko Matijašević, ministar unutrašnjih poslova
* 7. Zdenka Abazagić, ministar uparve i lokalne samouprave
* 8. Ivo Komljenović, ministar zdravlja i socijalne zaštite
* 9. Goran Perković, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede
* 10. Dragoja Lajić, ministar saobraćaja i veza
* 11. Boris Gašpar, ministar trgovine i turizma
* 12. Muhamed Lišić, ministar za prostorno uređenje, građevinarstvo i ekologiju
* 13. Miodrag Deretić, ministar rada i boračko-invalidske zaštite
* 14. Jasmin Seferović, ministar za ekonomske odnose i koordinaciju
* 15. Jasmin Samardžić, ministar za izbjeglice i raseljena lica
* 16. Fuad Turalić, ministar nauke i tehnologije

Funkciju ministra u Vladi premijera Pere Bukejlovića obavljala je i:

* 1. Snježana Božić, ministar prosvjete i kulture
* 2. Milovan Stanković, obavljao je i funkciju ministra bez portfelja

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Http://www.vladars.net Službena stranica Vlade Republike Srpske]

2005
Kategorija:Vlade osnovane 2005.
Kategorija:2005. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2006. u Bosni i Hercegovini
Vlada Republike Srpske Milorada Dodika II

**Jedanaesta Vlada Republike Srpske** je osnovana 28. februara 2006, a za predsjednika je bio drugi put izabran Milorad Dodik.

## Sastav 
Predsjednik vlade: Milorad Dodik

Ministri Vlade:

* 1. Milan Jelić, ministar privrede, energetike i razvoja
* 2. Aleksandar Džombić, ministar finansija
* 3. Anton Kasipović, ministar prosvjete i kulture
* 4. Omer Višić, ministar pravde
* 5. Branislav Borenović, ministar za porodicu, omladinu i sport
* 6. Stanislav Čađo, ministar unutrašnjih poslova
* 7. Nebojša Radmanović, ministar uprave i lokalne samouprave
* 8. Ranko Škrbić, ministar zdravlja i socijalne zaštite
* 9. Slaven Pekić, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede
* 10. Nedjeljko Čubrilović, ministar saobraćaja i veza
* 11. Predrag Gluhaković, ministar trgovine i turizma
* 12. Fatima Fetibegović, ministar za prostorno uređenje, građevinarstvo i ekologiju
* 13. Boško Tomić, ministar rada i boračko-invalidske zaštite
* 14. Jasna Brkić, ministar za ekonomske odnose i koordinaciju
* 15. Omer Branković, ministar za izbjeglice i raseljena lica
* 16. Bakir Ajanović, ministar nauke i tehnologije

Funkciju ministra bez portfelja, do uspostavljanja ministarstva za porodicu, omladinu i sport, obavljao je Branislav Borenović.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Http://www.vladars.net Službena stranica Vlade Republike Srpske]

2006
Kategorija:Vlade osnovane 2006.
Kategorija:2006. u Bosni i Hercegovini
Saziv Vlade Federacije Bosne i Hercegovine (Alija Behmen)

**Četvrta Vlada Federacije Bosne i Hercegovine** osnovana je 12. marta 2001, a za predsjednika je bio izabran Alija Behmen. Vladi je istekao mandat 14. februara 2003.

## Sastav 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica Vlade Federacije Bosne i Hercegovine 

4. Vlada
Kategorija:Vlade osnovane 2001.
Kategorija:2001. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2002. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2003. u Bosni i Hercegovini
Vlada Republike Srpske Gojka Kličkovića II

**Šesta Vlada Republike Srpske** je osnovana 27. novembra 1996, a za predsjednika je drugi put za redom izabran Gojko Kličković.

## Sastav 
Predsjednik Vlade: Gojko Kličković

Ministri u Vladi:

* 1. Milan Ninković, ministar odbrane,
* 2. Dragan Kijac, ministar unutrašnjih poslova,
* 3. Branko Petrić, ministar pravosuđa i uprave,
* 4. Aleksa Buha, ministar inostranih poslova,
* 5. Ranko Travar, ministar finansija,
* 6. Novak Kondić, ministar obnove i razvoja,
* 7. Nedeljko Lajić, ministar saobraćaja i veza,
* 8. Stevan Stević, ministar obrazovanja, nauke i kulture,
* 9. Mlađen Cicović, ministar trgovina i snabjevanja,
* 10. Milorad Skoko, ministar industrije i energetike,
* 11. Đojo Arsenović, ministar poljoprivrede, šumarstva i vodoprivrede,
* 12. Mirko Šošić, ministar zdravlja,
* 13. Ljubiša Vladušić, ministar za izbjegla i raseljena lica,
* 14. Svetlana Šiljegović, ministar informacija,
* 15. Vojislav Gligić, ministar za pitanja boraca i žrtava rata,
* 16. Ratko Mišanović, ministar za urbanizam, stambeno-komunalne djelatnosti i građevinarstvo,
* 17. Branko Stjepanović, ministar za ekonomske odnose sa inostranstvom,
* 18. Dragan Davidović, ministar vjera,
* 19. Rajko Papović, ministar za sport,
* 20. Vinko Kondić, ministar rada i socijalne zaštite

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* [Http://www.vladars.net Službena stranica Vlade Republike Srpske]

1996
Kategorija:Vlade osnovane 1996.
Kategorija:1996. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1997. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1998. u Bosni i Hercegovini
Saziv Vlade Federacije Bosne i Hercegovine (Edhem Bičakčić)

**Treća Vlada Federacije Bosne i Hercegovine** osnovana je 12. decembra 1998, a za predsjednika je bio izabran Edhem Bičakčić. Vladi je istekao mandat 12. marta 2001.

## Sastav 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica Vlade Federacije Bosne i Hercegovine 

3. Vlada
Kategorija:Vlade osnovane 1998.
Kategorija:1998. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:1999. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2000. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2001. u Bosni i Hercegovini
Rustem Kazakov

**Rustem Abdulaevič Kazakov** (, *Rustem Abdulla oğlu Kazakov, Rustem Abdulla oğlu Kazakov;* Taškent, 2. januar 1947) nekadašnji je sovjetski hrvač klasičnim stilom, olimpijski pobjednik, Zaslužni majstor sporta SSSR-a (1969) i Zaslužni trener SSSR-a.

## Biografija 
Rođen je 2. januara 1947. u Taškentu, u porodici krimskih Tatara. Hrvanjem se počeo baviti 1959, a 1963. osvaja prvenstvo Uzbekistana. Godine 1963. i 1964. osvaja prvenstvo SSSR-a među omladincima, a 1965. u Bugarskoj osvaja prvi međunarodni turnir u karijeri, već među odraslima. Godine 1967. na Svjetskom prvenstvu u Bukureštu zauzeo je sedmo mjesto.

Bio je uključen u tim za Olimpijske igre 1968. u Mexico Cityju, ali nije mogao učestvovati na takmičenju zbog povrede zadobijene na treningu.

Na Ljetnim olimpijskim igrama u Münchenu 1972. borio se u kategoriji do 57 kilograma (perolahka):
* u prvom kolu pobijedio je odlukom sudija protiv Alama Mira (Afganistan);
* u drugom kolu izgubio od Hrista Traikova (Bugarska);
* u trećem kolu u 9. minuti ispao je Józef Lipen (Poljska);
* u četvrtom kolu u 5. minuti, izbacio je Othona Moskidisa (Grčka);
* u petom kolu pobijedio odlukom sudija protiv Ikuya Yamamotoa (Japan);
* u šestom kolu nije učestvovao;
* u sedmom kolu pobijedio odlukom sudija protiv Janosa Varge (Mađarska);
* u finalu je u trećoj minuti savladao Hansa-Jürgena Weyla i postao olimpijski pobjednik.

Od 1963. do 1967,. nastupao je za Dinamo (Taškent), od 1968. do 1975. za Oružane snage (Taškent) i od 1975. do penzionisanja za Oružane snage (Moskva). Dvostruki je svjetski prvak (1969, 1971), a osvojio je i jednu srebrnu (1973) i bronzanu medalju (1970), kao i jednu bronzanu medalju na Evropskom prvenstvu (1967). Također je bio prvak Sovjetskog Saveza 1971.

Po završetku sportske karijere 1975. počeo je trenirati CSKA, bio je član stručnog štaba reprezentacija SSSR-a i Rusije.

Godine 1972. diplomirao je na Uzbekistanskom državnom institutu za fizičku kulturu. Dobija Ordena značke časti i postaje potpukovnik. Pridružuje se Komunističkoj partiji Sovjetskog Saveza od 1975.

Živio je u Moskvi, a nakon što se penzionisao 1989. preselio se u Perevalnoje (Krim), gdje trenutno živi. Predsjednik je Krimske federacije nacionalnog hrvačkog kureša. Također se na Krimu održavaju međunarodni hrvački turniri u njegovu čast.

Godine 2014. podržao je pripajanje Krima Rusiji, a iste godine izabran je za kopredsjedavajućeg regionalnog sjedišta ONF-a u Republici Krim. Godine 2018. ušao je na spisak osoba od povjerenja Vladimira Putina na predsjedničkim izborima u Ruskoj Federaciji.

## Reference 
## Literatura 
* "Kazakov Rustem Abdulaevič" // *Olimpijska enciklopedija* / Pavlov S. P. - M.: *Sovjetska enciklopedija*, 1980, str. 415.

Kategorija:Rođeni 1947.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Taškent
Kategorija:Sovjetski hrvači
Kategorija:Sovjetski olimpijci
Kategorija:Osvajači zlatne medalje na Olimpijskim igrama (Sovjetski Savez)
Kategorija:Zaslužni majstori sporta Sovjetskog Saveza
Nacionalni park Korab-Koritnik

**Nacionalni park prirode Korab-Koritnik** () zaštićeno je područje IUCN-a IV kategorije u istočnoj Albaniji. Park prirode je dobio ime po planinama Korab i Koritnik. Dio je Evropskog zelenog pojasa, koji čini veliki koridor za povlačenje i kretanje za ugrožene životinje i biljke. Park od 555,5&nbsp;km2 sastoji se od alpskih krajolika s najvišim vrhovima u zemlji, dubokim dolinama i klancima, rijekama, ledenjačkim planinskim jezerima, špiljama i šumama jele i bjelogorice. Dijelovi parka također su priznati kao važna područja za zaštitu bilja od strane organizacije Plantlife.

## Položaj 
Park prirode Korab-Koritnik nalazi se na istočnoj albanskoj granici s Kosovom i Sjevernom Makedonijom. Uključuje zapadnu stranu planine Korab duž albansko-sjevernomakedonske granice s Maja e Korabit (2754&nbsp;m) kao najvišom tačkom u obje zemlje i planine Gjallica (2485&nbsp;m) i Koritnik (2393&nbsp;m) na sjeveru na albansko-kosovskoj granici. Zapadno od parka nalazi se dolina Crnog Drima, sjeverno dolina Bijelog Drima, koje se spajaju u Kukësu i tvore Drim. Na istoku se područje spaja u Šar-planinu. Na jugozapadu je Peshkopi, grad u okruga Dibër. Na jugu, park završava u Dešatu (2375&nbsp;m) sjeverno od sjevernomakedonskog grada Debra. Park prirode graniči s Nacionalnim parkom Šar-planina i Nacionalnim parkom Mavrovo u Sjevernoj Makedoniji i Nacionalnim parkom Šar na Kosovu. Zabačeno planinsko područje je divlji planinski krajolik. Stijene su uglavnom paleozojski škriljac i krečnjak, te trijaska kreda s divljim rasjedama. U sklopu parka prirode nalazi se 25 spomenika prirode.

## Flora i fauna 
Regija ima umjereno vlažnu kontinentalnu klimu s hladnim, vlažnim zimama i suhim, vrućim ljetima. Zbog velikih visinskih razlika postoje brojne vegetacijske razine s velikom raznolikošću flore i faune. Osim krševitih visokoalpskih predjela, tu su i pašnjaci i prostrana šumska područja: hrastove šume između 400 i 900&nbsp;m nadmorske visine, prije svega šume jele (obična jela, crni bor, munika, molika i crna joha) i šume bukve do 2000&nbsp;m. Zabilježen je veliki broj samoniklog cvijeća. Identificirano je 37 vrsta sisavaca. To su mrki medvjedi, vukovi, vrlo rijetki balkanski risovi, jeleni, divlje svinje, lasice, kune zlatice i vjeverice. U parku stanište nalaze i ptice grabljivice kao što su suri orao, bjeloglavi sup, sivi soko, obični mišar, jastreb i kobac, sova ušara, te veliki tetrijeb i leštarka.

## Turizam 
Turizam je slabo razvijen u regiji. Jedan projekt koji treba promovirati je prekogranična izletnička staza High Scardus Trail. Polazne tačke za istraživanje su Peshkopi, Kukës i planinsko selo Shishtavec.

## Galerija 

Image:Korabi.jpg|thumb|220px|Korab
Image:Velky_Korab_2011.jpg|thumb|195px|Korab
Image:Close_to_Koritnik_peak_2395_m.jpg|Koritnik
Image:Mali_i_Grames.jpg|Mali i Gramës

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Korab-Koritnik
Kategorija:Okrug Kukës
Kategorija:Okrug Dibër
Kategorija:Turističke atrakcije u Albaniji
Kategorija:Zaštićena područja osnovana 2011.
Kategorija:Šume u Albaniji
Saziv Vlade Federacije Bosne i Hercegovine (Ahmet Hadžipašić)

**Peta Vlada Federacije Bosne i Hercegovine** osnovana je 14. februara 2003, a za predsjednika je bio izabran Ahmet Hadžipašić. Vladi je istekao mandat 30. marta 2007.

## Sastav 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službena stranica Vlade Federacije Bosne i Hercegovine 

5. Vlada
Kategorija:Vlade osnovane 2003.
Kategorija:2003. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2004. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2005. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2006. u Bosni i Hercegovini
Kategorija:2007. u Bosni i Hercegovini
Neobnovljivi prirodni resursi

**Neobnovljivi prirodni resursi** jesu prirodni resursi koji se ne mogu obnoviti ili koji se obnavljaju vrlo sporo u ljudskom vremenskom okviru. Njihova je količina na Zemlji ograničena, što znači da ih, kad ih jednom potrošimo, sljedeće generacije neće moći koristiti. U njih spadaju fosilna goriva, minerali i metali.
[mini|216x216piksel|[Nafta – fosilno gorivo]]
Ugalj je neobnovljivi prirodni resurs koji se formira iz biljnih ostataka koji su se nakupljali tokom milijona godina. Bio je ključan za industrijsku revoluciju i igrao je važnu ulogu u razvoju industrije, proizvodnji energije i grijanju. Njegova se važnost smanjuje zbog razvoja drugih obnovljivih i čišćih izvora energije.

mini|Ugalj – neobnovljivi prirodni resurs

Kategorija:Prirodni resursi

Kategorija:Očuvanje životne sredine
Kategorija:Prostor
Čigirtma

180px|mini|desno|Čigirtma

**Čigirtma** () je jelo od jaja iz Azerbejdžana. Riječ čigirtma u nazivu jela znači da sadrži jaja. Čigirtma doslovno znači na azerskom "vrištanje". Vjeruje se da je jelo tako nazvano zbog zvukova koje meso (ili povrće) proizvodi dok se peče u vrućem ulju. Čigirtma se pravi od piletine, patlidžana, boranije, špinata i ovčetine.

### Mljeveno meso 
Čigirtma od mljevenog mesa () se pravi od mljevenog mesa janjetine i ovčetine, luka, otopljenog maslaca, šafrana i jaja. Prije posluživanja dodaje se sjeckani kopar.

### Gandža 
Ova verzija čigirtme je specifična za Gandžu grad u Azerbajdžanu. Jelo se priprema od ovčetine, luka, rastopljenog maslaca, paradajza, zelenila (korijander i kopra) i začina. Meso se kuha u juhi u dubokoj posudi. Posebno poprženi luk i jaja dodaju se kad je meso gotovo. Smjesa se kuha dok jaja ne budu gotova. Prije posluživanja dodaju se paradajz i zelje. Gandža čigirtma poslužuje se uz kiselo mlijeko.

## Također pogledajte 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Azerbejdžanska kuhinja
Kategorija:Jela od patlidžana
Kategorija:Jela od graha
Kategorija:Jela od špinata
Kategorija:Jela od piletine
Kategorija:Jela od janjetine
Kategorija:Jela od mesa
Kategorija:Jela od jaja
Fanula Papazoglu

**Fanula Papazoglu** (), Bitolj, Kraljevina Srbija (danas Sjeverna Makedonija) 3. februar 1917 — Beograd, 26. januar 2001, bila je jugoslovenska i srpska historičarka, aromunskog porijekla, doktor historijskih nauka, epigrafičarka, profesor univerziteta i akademik. Kao stručnjak za antičku historiju Balkana, osnovala je 1970. godine Centar za epigrafičke i numizmatičke studije Univerziteta u Beogradu.

## Biografija 
Fanula Papazoglu je rođena 1917. godine u porodici grčkog aromunskog porijekla u Bitolju, tada u Kraljevini Srbiji, gde se školovala do fakulteta. Studirala je Klasičnu filologiju sa historijom Starog vijeka i arheologijom na Filozofskom fakultetu u Beogradu. Fanula Papazoglu je kao član studentske organizacije davala podršku jugoslovenskom partizanskom pokretu. Bila je zatvorenik u logoru Banjica šest mjeseci tokom 1942. i 1943. godine. Diplomirala je 1946. godine na Filozofskom fakultetu u Beogradu. Doktorsku disertaciju *Makedonski gradovi u rimsko doba* odbranila je 1955. godine. Na Katedri za istoriju starog vijeka na Filozofskom fakultetu u Beogradu radila je od 1947. godine. Za redovnog profesora je izabrana 1965. godine. Postala je dopisni član SANU 1974. godine, a redovni 1983. godine. Osnivač je Centra za antičku epigrafiku i numizmatiku. Bila je stalni saradnik *Centra za balkanološka ispitivanja ANU BiH*, član *Njemačkog arheološkog instituta*, počasni doktor na Sorbonni, počasni član Filološkog društva *Parnasos* u Atini i član Makedonske akademije nauka. Autor je oko 130 naučnih radova iz oblasti istorije Starog vijeka. Bila je udata za Georgija Ostrogorskog, jednog od najvećih svjetskih vizantologa. Preminula je u Beogradu 26. januara 2001. godine.

## Odabrani radovi 
*  
*  
*  
*  
*  
**  
*  
*  
**  
*  
*  
*  
*  
*  
*  
*  
* 

## Reference 
Kategorija:Biografije, Bitolj
Kategorija:Rođeni 1917.
Kategorija:Umrli 2001.
Kategorija:Članovi SANU
Kategorija:Članovi MANU
Kategorija:Srbijanski historičari
Kategorija:Jugoslavenski historičari
Kategorija:Arumuni u Srbiji
Nikola Jokić

**Nikola Jokić** srbijanski je košarkaš. Igra na poziciji centra, a nastupa za Denver Nuggetse. Prvi je Srbijanac koji je proglašen najkorisnijim igračem NBA lige, i to uzastopno: 2020/21. i 2021/22. te još jednom 2024. Također je bio najkorisniji igrač NBA finala 2023, predvodivši Nuggetse do prve titule prvaka u klupskoj historiji.

Tri sezone nastupao je za Mega Leks i proglašen je najkorisnijim igračem ABA lige. U drugom krugu NBA drafta 2014. kao 41. pik izabrali su ga Denver Nuggetsi, s kojima je u julu 2015. potpisao ugovor.

Godine 2018. prvi je put izabran da igra na All-Star utakmici. S njim kao liderom franšize, Denver je izborio plasman u doigravanje u sezoni 2018/19. i poslije deset godina prošao prvi krug doigravanja da bi 2023. osvojio i prvu titulu prvaka u klupskoj historiji. Jokić je četiri puta izabran u najbolju petorku NBA lige (2019, 2021, 2022, 2024).

Ostvario je najbrži tripl-dabl u historiji NBA lige za samo 14 minuta i 33 sekunde. Ujedno je postao evropski košarkaš s najvećim brojem tripl-dablova i ušao među trojicu najboljih igrača po tom parametru u historiji NBA lige. Također je jedan od trojice u historiji NBA lige koji su sezonu završili s tripl-dablom u prosjeku, uz Oscara Robertsona i Russella Westbrooka, te jedini koji je na kraju sezone bio plasiran među tri najbolja u ligi u četiri kategorije: poeni, skokovi, asistencije i ukradene lopte.

S reprezentacijom Srbije osvojio je srebrnu medalju na Olimpijskim igrama 2016. i bronzanu 2024. Košarkaški savez Srbije četiri puta dodijelio mu je nagradu za najboljeg srbijanskog košarkaša.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Profil na *Basketball Referenceu*
* Jokićeva NBA statistika

Kategorija:Rođeni 1995.
Kategorija:Biografije, Sombor
Kategorija:Srbijanski košarkaši
Kategorija:Srbijanski olimpijci u košarci
Kategorija:Košarkaši Mega Basketa
Kategorija:Košarkaši Denver Nuggetsa
Kategorija:Košarkaši na Olimpijskim igrama 2016.
Kategorija:Košarkaši na Olimpijskim igrama 2024.
Kategorija:Osvajači srebrne medalje na Olimpijskim igrama (Srbija)
Kategorija:Osvajači bronzane medalje na Olimpijskim igrama (Srbija)
Krčenje šuma

[mini|Krčenje šuma na [Novi Zeland|Novom Zelandu.]]
[mini|[Indeks integriteta šumskog pejzaža koji pokazuje antropogenu modifikaciju preostale šume.]]
mini|Godišnje krčenje šuma
mini|Godišnja promjena šumske površine
**Krčenje šuma** je uklanjanje šume ili sastojine sa zemljišta koje se zatim pretvara u nešumsku upotrebu. Krčenje šuma može uključivati pretvaranje šumskog zemljišta u farme, rančeve ili za urbanu upotrebu. Najkoncentrisanije krčenje šuma dešava se u tropskim kišnim šumama. Oko 31% Zemljine površine trenutno je pokriveno šumama. To je za jednu trećinu manje od šumskog pokrivača prije ekspanzije poljoprivrede, pri čemu se polovina tog gubitka dogodila u prošlom vijeku. Svake godine se uništi između 15 i 18 miliona hektara šume, što je područje veličine Bangladeša. U prosjeku se svake minute posiječe 2.400 stabala.

FAO definiše krčenje šuma kao pretvaranje šuma u druge namjene zemljišta (bez obzira na to da li je ono uzrokovano ljudskim faktorom). "Sječa šuma" i "neto promjena šumske površine" nisu isto: ovo drugo je zbir svih gubitaka šuma (krčenje šuma) i svih dobitaka šuma (širenje šuma) u datom periodu. Neto promjena, dakle, može biti pozitivna ili negativna, ovisno o tome da li dobici premašuju gubitke, ili obrnuto.
[mini|lijevo|[Krčenje amazonskih prašuma|Krčenje prašume Amazona u brazilskoj državi Maranhão, 2016]]
mini|lijevo|Pokretači krčenja tropskih šuma
Prema sekretarijatu Okvirne konvencije UN o klimatskim promjenama (UNFCCC), najveći direktni uzrok krčenja šuma je poljoprivreda. Poljoprivredna proizvodnja je odgovorna za 48% krčenja šuma; komercijalna poljoprivreda je odgovorna za 32%; sječa je odgovorna za 14%, a odvoz ogrjevnog drveta čini 5%.

## Reference
Briselska konferencija (1890)

**Briselska konferencija iz 1890.** također poznata i kao **Konferencija o trgovini robljem i uvozu vatrenog oružja, municije i alkoholnih pića u Afriku**) bio je skup mjera protiv ropstva potpisanih u Briselu 2. jula 1890. (stupio na snagu 31. augusta 1891.) da bi, kako se u samom zakonu kaže, „ukinuo trgovinu crnačkim robljem kopnom i morem i poboljšao moralne i materijalne uslove postojanja domaćih rasa“.

Pregovori za ovaj akt proizašli su iz Briselske konferencije protiv ropstva 1889-90. Sporazum je bio posebno primjenjiv na one zemlje "koje posjeduju ili protektorate u konvencionalnom basenu Konga", na Osmansko Carstvo i druge sile ili dijelove koji su bili uključeni u trgovinu robljem na istočnoafričkoj obali, Indijskom okeanu i drugim područjima.

Na primjer, član 21 opisuje zonu u kojoj treba poduzeti mjere, pozivajući se na "obale Indijskog okeana (uključujući Perzijski zaljev i Crveno more), Beloučistana do Tangalane (Quilimane)..." i Madagaskara. Zakon je predviđao osnivanje relevantnog Međunarodnog biroa u Zanzibaru.

U čl. 68:

"Vlasti priznaju visoku vrijednost Zakona o zabrani trgovine crnim robljem, koji je izdalo Njegovo Veličanstvo Osmanski car 4-16. decembra 1889, i uvjeravaju se da će osmanlijske vlasti preduzeti mjere nadzora, posebno u zapadnom dijelu Arabije i na putevima koji tu obalu održavaju u komunikaciji s drugim posjedima Njegovog Carskog Veličanstva u Aziji."
Na slične radnje pozivali su se šah od Perzije i sultan Zanzibara (čl. 69, 70). Učesnici su se također složili da zaustave prodaju oružja i drugog oružja Afrikancima.

## Posljedice 
Briselski akt dopunjen je i revidiran Senžermenskim mirovnim sporazumom, koji su potpisale savezničke sile u Prvom svjetskom ratu 10. septembra 1919.

Zbog svojih odredbi o alkoholu, Akt se smatra prvim ugovorom o kontroli psihoaktivnih supstanci (prethodi prvom sporazumu o opijumu iz 1909).

## Reference 
Kategorija:Historijski dokumenti
Kategorija:Sporazumi potpisani 1890.
Kategorija:Bruxelles
Kategorija:Sporazumi Austro-Ugarske
Kategorija:Sporazumi Belgije
Kategorija:Sporazumi Nezavisne Države Kongo
Kategorija:Sporazumi Danske
Kategorija:Sporazumi Francuske
Kategorija:Sporazumi Njemačkog Carstva
Kategorija:Sporazumi Kraljevine Italije
Kategorija:Sporazumi Nizozemske
Kategorija:Sporazumi Perzije
Kategorija:Sporazumi Portugala
Kategorija:Sporazumi Ruske Imperije
Kategorija:Sporazumi Španije
Kategorija:Sporazumi Zanzibarskog Sultanata
Kategorija:Sporazumi Švedske
Kategorija:Sporazumi Ujedinjenog Kraljevstva
Kategorija:Sporazumi Sjedinjenih Američkih Država
Kategorija:1890. u Osmanskom Carstvu
Kategorija:1890. u Austro-Ugarskoj
Kategorija:1890. u Belgiji
Kategorija:1890. u Nezavisnoj Državi Kongo
Kategorija:1890. u Danskoj
Kategorija:1890. u Francuskoj
Kategorija:1890. u Njemačkom Carstvu
Kategorija:1890. u Kraljevini Italiji
Kategorija:1890. u Nizozemskoj
Kategorija:1890. u Perziji
Kategorija:1890. u Portugalu
Kategorija:1890. u Ruskoj Imperiji
Kategorija:1890. u Španiji
Kategorija:1890. u Zanzibarskom Sultanatu
Kategorija:1890. u Švedskoj
Kategorija:1890. u Ujedinjenom Kraljevstvu
Kategorija:1890. u Sjedinjenim Američkim Državama
Ghostbusters (pjesma)

"**Ghostbusters** " je pjesma koju je napisao Ray Parker Jr. kao temu za istoimeni film, a uključena je u soundtrack filma. Debitujući na 68. mjestu 16. juna 1984., pjesma je dostigla vrhunac na 1. mjestu *Billboard* Hot 100 11. augusta, ostajući tamo tri nedjelje (Parker Jr. jedini broj jedan na toj listi), i na 2. mkestu. na UK Singles Chart 16. septembra, ostajući tamo tri sedmice. Pjesma je ponovo ušla u UK Top 75 2. novembra 2008. na 49. mjestu i ponovno 5. novembra 2021. na 38. mjestu.

Pjesma je nominirana na 57. dodjeli Oskara za najbolju originalnu pjesmu, ali je izgubila od pjesme Stevie Wondera "I Just Called to Say I Love You". Tužba kojom se Parker optužuje da je melodiju pjesme bazirao na Huey Lewisu i pjesmi News -a "I Want a New Drug" rezultirala je time da je Lewis dobio nagodbu.

Muzički spot za pjesmu režirao je Ivan Reitman, koji je režirao i film *Ghostbusters*, a producent je Jeffrey Abelson. Prikazuje mladu ženu koju igra glumica Cindy Harrell  koju proganja duh kojeg portretira Parker, lutajući po unutrašnjosti gotovo potpuno crne kuće (sa živim neonskim dizajnom koji ocrtava rijetke arhitektonske i industrijske karakteristike) sve dok žena konačno ne pozove uslugu. 

U režiji Reitmana, muzički spot "Ghostbusters" bio je broj 1 na MTV-u i u njemu se pojavljuju slavne ličnosti Chevy Chase, Irene Cara, John Candy, Melissa Gilbert, Ollie E. Brown, Jeffrey Tambor, George Wendt, Al Franken, Danny DeVito, Carly Simon, Peter Falk i Teri Garr. Niko od glumaca nije plaćen za učešće, ali je to učinio kao uslugu Reitmanu.

## Osoblje 
* Ray Parker Jr. – vokal, gitara
* Louis Johnson – bas
* Greg Phillinganes – klavijature, sintisajzer
* Carlos Vega – bubnjevi

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 2005.
Kategorija:Singlovi iz 1996.
Kategorija:Singlovi iz 1989.
Kategorija:Singlovi iz 1984.
Kategorija:CS1 upotrebe (francuski)