open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sarajevsko muftijstvo

**Sarajevsko muftijstvo** jest organizacijska jedinica Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini koja obuhvata 20 općina, sa sjedištem u Sarajevu. Trenutni muftija je Nedžad Grabus.

U Sarajevu se nalazi i sjedište Vojnog muftijstva i Tarikatskog centra u Bosni i Hercegovini. Centralna džamija je Careva džamija (Sultan Fatihova) u Sarajevu.

## Organizacija 
mini|Položaj Sarajevskog muftijstva u Bosni i Hercegovini
Sarajevsko muftijstvo proteže se u četiri kantona (Kanton Sarajevo, Zeničko-dobojski, Srednjobosanski i Bosansko-podrinjski), te dvije općine s područja Republike Srpske. Pod rukovodstvom muftijstva nalazi se deset medžlisa: Breza, Fojnica, Gračanica (Visoko), Kakanj, Kiseljak, Olovo, Sarajevo, Vareš i Visoko, koji su podijeljeni po hijerarhijskom nizu dalje na osnovnu jedinicu – džemat.

Najveći medžlis jest Sarajevski koji obuhvata površinu od 1276,9&nbsp;km2 s više od 160 aktivnih džemata.

Od obrazovnih ustanova nalaze se Gazi Husrev-begova medresa u Sarajevu, Medresa "Osman ef. Redžović" u Čajangradu i Fakultet islamskih nauka u Sarajevu.

## Historija 
mini|250x250piksel|Gazi Husrev begova medresa u Sarajevu|lijevo
Sarajevsko muftijstvo osnovano je za vrijeme Osmanskog Carstva, a prema historijskim podacima, imalo je muftiju 1517.

Gazi Husrev-beg je za muderisa svoje medrese propisao: "On treba ljudima davati tumačenja onih šerijatskih pitanja za koja se budu tražila objašnjenja i to na osnovu najtemeljnijih šerijatsko-pravnih učenja (mezbeb) i mišljenja, uzimajući u svakom pojedinačnom slučaju knjigu fetvi." Ovim dijelom Vakufname Gazi Husrev-bega ustanovljena je institucija Sarajevskog muftijstva.

Tokom vladavine Austro-Ugarske u Bosni i Hercegovini, uglavnom su prihvatile osmansku administrativnu i sudbenu podjelu Bosne i Hercegovine, ali je vrhovno vjersko vodstvo povjereno Ulema-i-medžlisu skupa sa reisul-ulemom na čelu. Za prvog reisul-ulemu izabran je sarajevski muftija Mustafa Hilmi Hadžiomerović, Sarajevsko muftijstvo privremeno je ukinuto, da bi poslije bilo ponovo aktivirano.

U periodu između dva svjetska rata muftijstvo je bilo ukinuto formalno, da bi ponovo počelo sa organizacijom 1993. s novim Ustavom Islamske zajednice, a prema podacima iz 1930, u sastav ovog muftijstva ulazili su: Sarajevski, Rogatički, Višegradski, Čajnički, Fočanski, Visočki, Fojnički, Zenički, Žepački, Travnički i Bugojanski srez.

## Muftije Sarajevskog muftijstva 
Jedan od prvih muftija je Mustafa Hilmi Hadžiomerović, a aktuelni muftija jest Nedžad Grabus kojem su prethodnici Enes Ljevaković i Husein Smajić.

## Također pogledajte 
* Zeničko muftijstvo
* Tuzlansko muftijstvo
* Rijaset
* Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini

## Reference 
Kategorija:Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Sarajevo
Shok (film)

**Shok** je britansko-kosovski historijski dramski kratki film iz 2015. autora Jamie Donoughue. Temeljen je na istinitim događajima tijekom rata na Kosovu. Rad je nominiran u kategoriji Najbolji kratkometražni igrani film na 88. dodjeli "Oscara". *Shok* je prvi film s Kosova koji je nominiran za Oscara. Likovi su temeljeni na stvarnim osobama - prema sjećanjima Eshrefa Durmishija.

## Radnja 
Dvojica 12-godišnjih dječaka Petrit i Oki prijatelji su u vrijeme rata na Kosovu, koji se vodi između UÇK *(Oslobodilačke vojske Kosova)* i vojnih i policijskih snaga Jugoslavije. Priča prikazuje strah djece i njihov položaj u podijeljenoj zemlji: Petrit trguje samomotanim cigaretama koje prodaje srpskim vojnicima, dok Oki smatra da im se ne može vjerovati. Ipak, Petrit ga uspijeva nagovoriti da sudjeluje u njegovom sljedećem poslu. Dok isprva sve ide dobro, jedan od vojnika zahtijeva Okijev bicikl. Duboko razočaran gubitkom, Oki više ne progovara ni riječi s Petritom.

Tijekom vožnje autobusom njih dvojica naiđu na blokadu ceste. Od putnika se traži da izađu i da će biti pregledani. U pretresu su kod Okija pronađene knjige na albanskom jeziku. Petrit ga podržava tvrdeći da knjige pripadaju njemu. Ovo obnavlja prijateljstvo. Petrit poziva Okija da prespava kod njegove obitelji. Ujutro, međutim, u kuću upadaju vojnici. Članovi obitelji su poredani jedni do drugih i trebali bi biti strijeljani. Međutim, intervencijom nadređenog izbjegavaju tu sudbinu. Umjesto toga, trebali bi nestati sa svojim stvarima. Dok stanovnici napuštaju selo, Oki je ubijen ciljanim hicem u leđa.

## Uloge 
* Lum Vesili: Petrit
* Andi Bajgora: Oki
* Eshref Durmishi: Dragan
* Xhevdet Jashari: Borislav
* Astrit Kabashi: Arkan Captain
* Armond Morina: Military Commander
* Sunaj Raça: Arkan Commander
* Kushtrim Sheremeti: odrasli Petrit
* Luan Kryeziu: djed
* Melihate Qena: baka
* Aurita Agushi: majka
* Eni Cani: Era
* Fisnik Ademi: srpski stražar
* Besnik Krapi: Agron
* Ardit Tahiri: srpski nećak

## Nagrade 
## Vanjski linkovi 
* 
* Službena web stranica

## Reference 
Kategorija:Filmovi na albanskom jeziku
Kategorija:Filmovi na srpskom jeziku
Kategorija:Filmovi iz 2015.
Kategorija:Britanski filmovi
Kategorija:Kosovski filmovi
Airalo

**Airalo** je tržište za eSIM. Pruža putnicima eSIM-ove za više od 200 zemalja i regiona širom svijeta, dajući im trenutni pristup internetu u inostranstvu. Od 31. marta 2024., aplikacija Airalo ima preko 10 miliona korisnika i dostupna je u App Storeu i Google Play Storeu na 53 jezika.

## Historija 
Airalo je startup sa sjedištem u SAD-u koji su 2019. osnovali Abraham Burak i Bahadir Ozdemir. Njihov cilj je omogućiti putnicima pristup trenutnoj, jeftinoj i globalnoj povezanosti putem eSIM tehnologije.

Abraham i Bahadir su digitalni nomadski poduzetnici koji su iz prve ruke iskusili ograničenja putne povezanosti. Tehnologija eSIM-a predstavila je priliku za pružanje povoljnije i pristupačnije alternative putnicima.

U 2019. godini, Airalo je osigurao 1,9 miliona dolara početnog finansiranja od Antler i seed fonda Sequoia Capital India, Surge. U 2021. godini, kompanija je osigurala 5 miliona dolara finansiranja u okviru Serije A. A u 2023. godini, 60 miliona dolara u okviru finansiranja Serije B. e& Capital, podružnica za rizični kapital kompanije e& (poznatije kao nosilac iz UAE, Etisalat), predvodila je rundu finansiranja uz učešće startup "generatora" Antler Elevate, Liberty Global, Rakuten Capital, Singtel Innov8, Surge (fond za rane faze koji vodi Peak XV, prethodno poznat kao Sequoia Capital India i SEA), Orange, T Capital (podružnica za rizični kapital Deutsche Telekoma), KPN Ventures, Telefónica Ventures i I2BF Global Ventures.

## Reference 
Kategorija:Telekomunikacijske kompanije u Sjedinjenim Američkim Državama
Kip Krista Iskupitelja

***Hrist Otkupitelj*** ( ) je art deco statua Isusa Hrista u Rio de Žaneiru, Brazil, koju je izradio francusko-poljski kipar Paul Landowski, a izgradio brazilski inženjer Heitor da Silva Costa, u saradnji sa francuskim inženjerom Albertom Caquotom. Rumunski vajar Gheorghe Leonida je izvajao lice. Sagrađena između 1922. i 1931, statua je 30 metara visoka, ne računajući postolje od 8 metara. Ruke se protežu 28 metara široko. Izrađen je od armiranog betona i steatita. *Hristos Otkupitelj* se znatno razlikuje od prvobitnog dizajna, jer je prvobitni plan bio veliki Hrist sa globusom u jednoj ruci i krstom u drugoj. Iako su organizatori projekta prvobitno prihvatili dizajn, kasnije je promijenjen u današnji kip, sa raširenim rukama.
## Reference 
## Vanjski linkovi
Harlekin (riba)

**Riba harlekin** ( ***Othos dentex*** ) je vrsta morske zrakoperke ribe iz potfamilije Anthiinae, dio porodice Serranidae, škarpine i lubina. Jedini je pripadnik roda ***Othos***. Poznata je i kao **kineski fenjer**, **bakalar harlekin**, **bakalar harlekin** i **tigar bakalar**. Ova vrsta se nalazi u istočnom Indijskom okeanu i endemična je za australijske vode, u suptropskim područjima tipično stjenovitim grebenima.

## Opis 
Riba harlekin je jedan od najvećih seranida u vodama zapadne i južne Australije,aktivna je danju a ima dug životni vijek. Obično živi na malom lokalitetu kojem je vjerna tokom života. Vjerovatno će joj naštetiti lokalizirane antropogene promjene i rekreativni ribolov, iako je njihov izlov uz obalu ograničen. koje se nalaze iza prsne peraje na donjoj polovini tijela. *O. dentex* ima nezavisno pokretne oči koje su izražene na vrhu glave, i velika usta.

### Usta i zubi 
Prednja gornja vilica *O.* dentexa sadrži dva para blisko postavljenih velikih, zakrivljenih i šiljastih očnjaka. Brojni, prema unutra usmjereni, vrlo mali šiljasti zubi protežu se unazad, u redovima i postepeno se smanjuju, od velikih očnjaka na rubovima obje strane gornje vilice. Dva velika zakrivljena i izdužena očnjaka smještena su naprijed u donjoj vilici, sa obje strane, a tri zuba, sličnog oblika, su pozadi. Njihove škržne bodlje su usmjerene prema nazad. i može narasti do 75&nbsp;cm. U otolitima *O. dentex* godišnje se formira jedna neprozirna zona, a starost jedinke može se odrediti po broju ovih zona. Kako se mlade jedinke približavaju svojoj punoj veličini, počinju se više kretati oko grebena. Tipično, mužjaci su uglavnom samci a dolaze u dodir sa ženkama tokom sezone mrijesta. Za razliku od ostalih gonohorističkih pripadnika Serranidae, *O. dentex* ima male testise, što implicira nisku konkurenciju spermatozoida. Sezona mrijesta za *O. dentex* traje od septembra do marta, a vrhunac je u periodu između novembra i januara.

## Ekologija 
### Rasprostranjenost i stanište 
Riba harlekin je porijeklom iz umjereno toplih voda, a nalazi se iznad plitkih stjenovitih grebena i u pećinama koje uz hladnije obale voda jugozapadne Australije.

## Reference 
## Dodatna  literatura 
* Froese, Rainer; Pauly, Daniel (eds.) (2006). " Othos" in FishBase. April 2006 version.

Kategorija:Zrakoperke
Beogradski festival piva

**Beogradski festival piva** jest festival piva i muzike koji se održava svakog ljeta u Beogradu, glavnom gradu Srbije.

Osnovan je 2003, a prvobitno je održan u drugoj polovini augusta u organizaciji Beogradske kulturne mreže. Jedan je od najposjećenijih festivala kako u Srbiji, tako i širom jugoistočne Evrope. Godišnje ga posjeti otprilike 500.000 ljudi, a rekord je zabilježen 2010, kada je festival posjetilo 900.000 ljudi. Na Kalemegdanu je održano prvih pet izdanja festivala. Godine 2008. festival je premješten na Ušće. Traje četiri do pet dana i nudi raznovrstan muzički program, veliki izbor piva i zabavu. Osim domaćih ljubitelja piva, većina njih dolazi iz bivše Jugoslavije.

Grad Beograd i Turistička organizacija Beograda su Beogradski festival piva prepoznali kao izuzetnu manifestaciju za turizam prestonice Srbije.

## Priznanja 
Festival je dobitnik nekoliko priznanja:

* Preporuka britanskog lista *The Independent* uvrstio ga je između 20 svjetskih događaja koje treba posjetiti (2005).
* Ušao je u knjigu profesora Denisa Vilkoksa *Odnosi sa javnošću: strategije i taktike kao jedinstven primjer promocije gradova*.
* Nagrada marketinškog časopisa *Taboo* za marketinške događaje godine (2009).

## Izdanja festivala 
### Kalemegdan, Donji Grad (2003–2007) 
### Ušće (2008–danas) 
#### 2008–2019. 
#### 2020– 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt
* Moja Srbija

Kategorija:Festivali u Beogradu
Kategorija:Srbijanski muzički festivali
Prodor u svemir

***Prodor u svemir***  () jest naučnofantastični roman koji je napisao britanski pisac Arthur C. Clarke 1947.

## Sadržaj 
Roman govori o izmišljenim događajima koji su doveli do lansiranja Prometeja, prve svemirske letjelice na svijetu koja je sposobna da doleti do Mjeseca. Prometej se sastoji od dvije komponente, nazvane Alfa i Beta. Alfa je dizajnirana za putovanje od Zemljine orbite do Mjeseca i nazad. Nije sposobna za samostalan atmosferski let. Beta je leteće krilo na nuklearni pogon koje nosi Alfu u orbitu. Beta koristi nuklearni reaktor za zagrijavanje (kada leti u nižem, gušćem dijelu atmosfere) ili vlastite unutrašnje zalihe metana (u višim dijelovima atmosfere i u svemiru) kako bi postigao potisak. Beta funkcioniše kao nabojnomlazni motor u nižoj atmosferi i mora se lansirati pomoću električne lansirne staze. Povratno putovanje do Mjeseca teče na sljedeći način: Beta nosi Alfu u orbitu; Alfa se odvaja od Beta i puni gorivo iz rezervoara koje je Beta prethodno unijela u orbitu; Alfa leti do Mjeseca i slijeće na Mjesec dok Beta ostaje u Zemljinoj orbiti; Alfa se vraća u Zemljinu orbitu i posada se vraća na Zemlju na Beti; Alfa ostaje u orbiti da sačeka sljedeći let.

Roman je napisan prije nego što je program Apollo spustio ljude na Mjesec i slijedi ideal da je svemirsko putovanje realistično i dostupno stanovništvu. Clarke je 1976. napisao novi predgovor u kojem priznaje da je imao neke propagandističke ciljeve u pisanju Preludija u svemir – bio je utjecajan član astronautičke zajednice kada su mnogi naučnici ismijavali ideju da rakete napuste Zemljinu atmosferu.

Djelo se završava lansiranjem Prometeja; cijeli zaplet sastoji se od naučnika, inžinjera i administratora koji pokazuju dr. Dirku Alexsonu kako je misija planirana i kako će tehnologija funkcionisati. Dr. Alexson je historičar zadužen da pripremi zvaničnu historiju misije na Mjesec.

Roman je također objavljen pod naslovima *Master of Space* i *The Space Dreamers*.

## Prijem 
Groff Conklin je okarakterizirao roman kao "istinski efektan 'dokumentarac sutrašnjice'". Boucher i McComas pohvalili su roman, rekavši da je Clarke obradio naučne detalje "sa tako osjetljivim poetskim razumijevanjem da je ova jednostavna činjenična pripovijest zadivljujuća od najrazrađenijeg galaktičkog epa." P. Schuyler Miller ga je pozitivno ocijenio, ističući njegovu priču kao "dokumentarni kvalitet" i "mnoge poetske dijelove" koji obilježavaju Clarkeov rad.

## Reference 
### Izvori 
*

## Vanjski linkovi 
*
**Prelude to Space* na Internet Archive

Kategorija:Knjige Arthura C. Clarkea
Kategorija:Britanski naučnofantastični romani
Kategorija:Romani iz 1951.
Rezolucija o Srebrenici

## Sjedinjene Američke Države (SAD) 
* House Resolution 199 (2005)
* Missouri House Resolution (2005)
* Missouri House Resolution 576 (2013)

## Ujedinjene nacije (UN) 
* Predložena rezolucija Vijeća sigurnosti o Srebrenici Rezolucija S/2015/508 (2015)
* Rezolucija Generalne skupštine Ujedinjenih nacija 78/282 (2024)

## Ostalo 
* Rezolucija Evropskog parlamenta o Srebrenici (2005)
* Rezolucija Evropskog parlamenta o Srebrenici (2009)
* Deklaracija Narodne skupštine Srbije o Srebrenici (2010)
* Rezolucija Skupštine Crne Gore o Srebrenici (2021)
* Rezolucija Skupštine opštine Srebrenica (2021)

Kategorija:Rezolucije
Kategorija:Deklaracije
Kategorija:Genocid u Srebrenici
Tuzlansko muftijstvo

**Tuzlansko muftijstvo,** jest muftijstvo Islamske zajednice Bosne i Hercegovine sa sjedištem u Tuzli. Trenutni muftija je Vahid Fazlović (od 2012), kojem je prethodnik reisul-ulema Husein Kavazović.

## Organizacija 
[lijevo|mini|Ulaz za [Behram-begova medresa|Behram begovu medresu u Tuzli]]
[desno|mini|255x255piksel|Položaj Tuzlanskog muftiluka u okviru [Bosna i Hercegovina|Bosni i Hercegovini]]
Tuzlansko muftijstvo obuhava 23 medžlisa Islamske zajednice a to su:  Banovići, Bijeljina, Šamac, Bratunac, Brčko, Čelić, Gornja Tuzla, Gračanica, Gradačac, Janja, Kalesija, Kladanj, Modriča, Odžak, Orašje, Puračić (Lukavac), Srebrenica, Srebrenik, Teočak, Tuzla, Vlasenica, Zvornik i Živinice, koji su dalje podijeljeni na džemate. Džemati čine najmanje organizacione jedinice Islamske zajednice. Muftijstvo ima 363 muallima.

Na području medžlisa Islamske zajednice u Tuzli nalaze se četiri džamije koje su nacionalni spomenici Bosne i Hercegovine: Gazi Turali-begova(Poljska), Mehmedagina (Jalska), Džindijska i Atik Behram-begova (Šarena) džamija.

Na području Tuzlanskog muftijstva djeluje i šest ustanova Islamske zajednice u Bosni i Hercegovini. To su: Behram-begova medresa u Tuzli, Institut za društvena i religijska istraživanja u Tuzli, Specijalna knjižnica "Behram-beg" u Tuzli, Agencija za certificiranje halal kvalitete u Tuzli, Centar za rehabilitaciju ovisnika o psihoaktivnim supstancama u Tuzli i Vrtić Evlad u Brčkom.

## Muftije Tuzlanskog muftijstva 
Nepotpuna lista muftija Tuzlanskog muftiluka:

## Također pogledajte 
* Rijaset
* Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini
* Sarajevsko muftijstvo
* Zeničko muftijstvo

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Službeni sajt Tuzlanskog muftiluka

Kategorija:Islamska zajednica u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Tuzla
Dvanaest imama

**Dvanaest imama** () su duhovni i politički nasljednici islamskog poslanika Muhammeda u dvanaestoimamskoj grani šiitskog islama.

Prema teologiji dvanaestoimamaca, dvanaest imama su uzorne ljudske individue koje ne samo da pravdom vladaju zajednicom, već su i u stanju da drže i tumače *šerijat* i esoterično značenje Kur'ana. Riječi i djela Muhammeda i imama su vodič i model za zajednicu koji treba slijediti; kao rezultat, oni moraju biti oslobođeni grešaka i grijeha (nepogrešivost) i moraju biti izabrani božanskom odredbom preko Muhammeda.

### Imamet 
U dvanaestoimamskom šiizmu se vjeruje da su Muhammed i njegova porodica (ehli-bejt) nepogrešivi, posjedujući nadnaravnu mudrost (hikmet). Njihovo tlačenje i patnja služili su većim ciljevima i bili su sredstvo božanske milosti njihovim sljedbenicima. Imami se također rukovode sačuvanim tekstovima u njihovom posjedu, kao što su Kitabul-džefr, El-Džemija i neiskrivljene prošle knjige Tora i Indžil. Imamet, ili vjerovanje u božanskog vodiča, temeljno je vjerovanje u doktrini dvanaestorice šiita i zasnovano je na konceptu da Bog ne bi ostavio čovječanstvo bez pristupa božanskom vodstvu.

Prema dvanaestoimamcima, u svakom trenutku postoji imam tog vremena koji je božanski postavljen autoritet za sva pitanja vjere i zakona u muslimanskoj zajednici. Alija, rođak i zet Muhammeda, bio je prvi od dvanaest imama i, po mišljenju dvanaestoimamaca, zakoniti nasljednik Muhammeda, a slijedili su Muhammedovi muški potomci preko njegove kćeri Fatime. Svaki imam je bio sin prethodnog imama, sa izuzetkom Husejna, koji je bio brat Hasana. Dvanaesti i posljednji imam je Muhammed el-Mehdi, za kojeg dvanaestoimamci vjeruju da je trenutno živ i skriven u Velikoj okultaciji dok se ne vrati da donese pravdu svijetu. Svi imami su se susreli s neprirodnom smrću, sa izuzetkom posljednjeg imama koji živi u okultaciji.

Neki od imama također imaju vodeću ulogu u nekim sufijskim redovima i smatraju se duhovnim glavama islama, jer većina duhovnog lanca sufijskih redova vodi natrag do Muhammeda preko jednog od dvanaest imama. 

## Također pogledajte 
* Šiizam
* Ehli-Bejt
* Fatima bint Muhammed

## Reference 
Kategorija:Šiizam
Željko Zuber

**Željko Zuber** je bosanskohercegovački rok muzičar i jedan od predstavnika sarajevske škole pop roka. Prve nastupe imao je sa mladim sarajevskim grupama, "Žaoka", "Znak Sreće", "Lucifer", gdje je svirao kao gitarista. Na poziv Mustafe Nuraka "Bugija" dolazi u rok grupu "Rulet Bugi" i tad počinje da svira bas-gitaru. Grupa je 1985. za sarajevski Diskoton snimila album "Ako te zora uhvati na pragu".  Zbog neuspjeha njihovog debitantskog albuma, iste godine dolazi do razlaza ovog rok sastava.
Krajem 1985. prelazi da umjesto Nedžiba "Nene" Jeleča svira bas-gitaru u pop grupi Hari Mata Hari s kojima snima studijski album "Ne bi te odbranila ni cijela Jugoslavija". Sa grupom "Hari Mata Hari" je svirao i snimao albume od 1985 - 1997. U tom periodu svirao je bas-gitaru i na studijskim albumima drugih izvođača. Tako je s folk-rok grupom Nemirno srce snimio "Sandžaktrans" (1987) i "Nemirno srce" (1989) koji je dostigao zlatni tiraž.. Godine 1991. učestvovao je na snimanju istoimenog albuma Jasne Gospić kao i "Jedna je pjesma cijelog života" Ede Mulahalilovića. Sarađivao je s Nedom Ukraden i Almom Čardžić. Zbog rata u Bosni i Hercegovini odlazi u Njemačku gdje nastavlja rad u grupi Hari Mata Hari. Sarađuje i nastupa s njemačkim gitaristom i pjevačem Marcusom Hillmerom svirajući rok-muziku iz 1970-ih. Slijedi i saradnja s Dinom Merlinom prilikom snimanja albuma "Fotografija". Istovremeno, bio je jedan od muzičara koji je snimio više pjesama za bas-gitaru, pokazujući vještinu muziciranja, te je na taj način reklamirao poznatog proizvođača ovog muzičkog instrumenta, Marleaux. Godine 1997. preselio se u Washington D. C. gdje se uklopio u lokalnu džez, funk i R&B klupsku scenu svirajući s velikim brojem grupa i izvođača, kao što su: grupe Unit:E, Monique Miller Band, pjevač Cloudy, saksofonista Ski Johnson i drugim. Na jednom od nastupa primijetio ga je producent iz "BET" (Black Entertainment Television) studija i ponudio mu stalni angažman za rad u studiju. Taj angažman je trajao četri godine (2003-2006.) i u tom periodu snimao je bas na velikom broju albuma za razne grupe i pjevače sa američke muzičke scene. Godine 2007. vratio se u Sarajevo i nastavio rad sa "Hari Mata Hari" sve do 2019. kada je napustio grupu. Ubrzo nakon toga, preselio se u Ljubljanu, gdje je osim studijskih angažmana, nastupao i s pjevačem "Klemen Bunderla".  Od 2023. član je slovenske džez fusion grupe Moonlight Sky čija muzika koristi elemente ne samo džeza, nego roka i raznolikih ritmova balkanske muzike.

## Diskografija 
### Rulet bugi 
* 1986. "Ako te zora uhvati na cesti"

### Hari Mata Hari 
# 1986 – *"Ne bi te odbranila ni cijela Jugoslavija"*
# 1988 – *"Ja te volim najviše na svijetu"*
# 1989 – ''"Volio bi' da te ne volim"*
# 1990 – *"Strah me da te volim"*
# 1992 – *"Rođena si samo za mene"*
# 1994 – *"Ostaj mi zbogom, ljubavi"*
# 1998 – *"Ja nemam snage da te ne volim"''

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački muzičari
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Basisti
Kategorija:Hari Mata Hari
Kategorija:Jugoslavenski muzičari
Kategorija:Živi ljudi
Simboli Republike Bosne i Hercegovine

**Simboli Republike Bosne i Hercegovine** su zastava, grb i himna, koji su bili reprezentativni za Republiku Bosnu i Hercegovinu.

## Zastava 
## Grb 
## Himna 
## Reference 
Kategorija:Republika Bosna i Hercegovina
*
Priče iz "Bijelog jelena"

**Priče iz "Bijelog jelena"** jest zbirka kratkih priča pisca naučne fantastike Arthura C. Clarkea, u stilu "klupskih priča".

Trinaest od petnaest priča ranije se pojavilo u brojnim različitim publikacijama. "Moving Spirit" i "The Defenestration of Ermintrude Inch" su prvi put objavljeni u ovoj knjizi i stoga su vjerovatno napisani posebno za nju. "The Defenestration of Ermintrude Inch" zaokružuje ciklus priča i eksplicitno spominje njihovo objavljivanje knjige.

The White Hart je pab (po uzoru na White Horse, New Fetter Lane, sjeverno od Fleet Streeta, nekada sedmični sastanak fanova naučne fantastike u Londonu do sredine 50-ih, kada su se preselili u Globe pub u Hatton Garden)   gdje lik po imenu Harry Purvis priča niz priča. Usputni likovi koji nastanjuju White Hart uključuju pisce naučne fantastike Samuela Youda (također poznatog kao John Christopher), John Wyndhama (John Beynon) i samog Clarkea, uz narativni glas kao njegov pseudonim Charles Willis.

Stil i priroda priča inspirisana je Jorkensovim pričama pisca Lorda Dunsanyja, kome se Clarke divio i sa kojim se dopisivao, činjenica koju je Clarke duhovito priznao u svom uvodu u prvi Jorkensov omnibus tom.

Prema Clarkeovom predgovoru knjizi, knjiga je bila njegova treća zbirka kratkih priča, koje su napisane između 1953. i 1956. u različitim mjestima kao što su New York, Miami, Colombo, London i Sydney.

Još jedna priča iz 'univerzuma' White Harta, "Let There Be Light", ponovo je štampana u Tales of Ten Worlds.

Clarke i Stephen Baxter su sarađivali na jednoj posljednjoj priči o White Hartu, "Time, Gentlemen, Please" za ograničeno izdanje PS Publishinga iz 2007, izdato za 50. godišnjicu knjige. ("Let There Be Light" nije uključeno u tom izdanju.)

## Sadržaj 
Zbirka, prvobitno objavljena u mekim koricama 1957. od strane Ballantine Books, uključuje:
*"Silence Please"
*"Big Game Hunt"
*"Patent Pending"
*"Armaments Race"
*"Critical Mass"
*"The Ultimate Melody"
*"The Pacifist"
*"The Next Tenants"
*"Moving Spirit"
*"The Man Who Ploughed the Sea"
*"The Reluctant Orchid"
*"Cold War"
*"What Goes Up"
*"Sleeping Beauty"
*"The Defenestration of Ermintrude Inch"

## Prijem 
Recenzent Galaxyja Floyd C. Gale pohvalio je kolekciju kao "lagan i pjenast konglomerat veselih priča koliko sam imao sreće da čitam."

## Reference 
## Dodatna literatura 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Knjige Arthura C. Clarkea
Kategorija:Britanski naučnofantastični romani
Kategorija:Zbirke pripovijetki iz 1957.
Erikleryurdu (vilajet Kırklareli)

**Eriklerjurdu** je selo u okrugu Babaeski u provinciji Kırklareli .

## Istorija 
Stari naziv sela spominje se kao **Mandıra Çiftliği** u matičnim knjigama iz 1909.

## Geografija 
Selo je udaljeno 20&nbsp;km od centra Kırklarelija, 25&nbsp;km od centra grada Babaeski.

## Populacija 
## Izvori 
Kategorija:Pokrajina Kirklareli
Pisac pjesama

**Pisac pjesama** jest muzičar koji profesionalno komponuje muzičke kompozicije ili piše tekstove za pjesme, ili oboje. Autor muzike za pjesmu može se nazvati kompozitorom, iako se ovaj termin uglavnom koristi u žanru klasične muzike i snimanja filmova. Pisac pjesama koji uglavnom piše tekst za pjesmu naziva se tekstopisac. Pritisak muzičke industrije da proizvede popularne hitove znači da je pisanje pjesama često aktivnost za koju su zadaci raspoređeni na više osoba.  Na primjer, tekstopisac koji se ističe u pisanju tekstova može biti uparen s tekstopiscem koji ima zadatak da kreira originalne melodije. Pop pjesme mogu komponovati članovi grupe iz benda ili pisci osoblje – tekstopisci direktno zaposleni kod muzičkih izdavača. Nekoliko muzičkih colleagea nudi diplome o pisanju pjesama sa muzičkim poslovnim modulima. Radni pisci ne moraju nužno dobiti zasluge za svoj doprinos pjesmi.

## Reference 
Kategorija:Zanimanja
Karim Findi

**Karim Findi** (1946, Duhok, Kurdistan - Irak) je kurdski pisac i autor. Godine 1974. diplomirao je na Univerzitetu u Mosulu - Kolegijum umjetnosti, na odjelu engleskog jezika.

Objavio je knjige na brojne teme, uključujući politiku, geografiju, jezik, književnost i historiju na različitim jezicima poput engleskog, kurdskog, arapskog. Bio je jedan od osnivača Sindikata kurdskih novinara.

Godine 1997. bio je glavni urednik časopisa Karwan, koji je izdavalo Ministarstvo kulture. Bio je sekretar akademskog *časopisa Karwan*, također izdanog od Ministarstva kulture, regije Kurdistan. Služio je kao glavni urednik *časopisa Dijla* od njegovog osnivanja do posljednjeg izdanja (br. 42), koji je bio prvi časopis na romaniziranom pismu izdat od strane Ministarstva kulture Kurdistana.

## Objavljene knjige 
* *Zbirka pjesama Bakir bag Al-Arizee*, prikupljena i analizirana, 1982, (kurdsko izdanje).
* *Mairo*, transliterirano sa latinskih slova na arapska, 1985, (kurdsko izdanje).
* *Gulčin*, transliterirano sa Akleerky na arapska slova, 1988, (kurdsko izdanje).
* *Poglavlja Eylul revolucije u Kurdistanu - Irak* napisano, 1995. (arapsko izdanje).
* *Vodič pokrajine Duhok*, 1997. (arapsko i englesko izdanje)
* *Kurdska plemena u sjevernom dijelu države Mossel*, 1996. preveden sa engleskog na kurdski. (kurdsko izdanje)
* *Khani festival*, pripremljen, 1996, (kurdsko izdanje).
* *Amedi u različitim epohama, kritičari i analize,* 1997, (arapsko izdanje)
* *(PDK) Za vrijeme Barzanijeve odsutnosti* (1946-1958), 1998, (arapsko izdanje).
* *Zlatni jubilej Pešmargea*. 1999. Transliterirano sa južnog na sjeverni (kirmandži) dijalekt i sa arapskih slova na latinična slova. (kurdsko izdanje).
* *Barzani nikad ne odustaje*, 2001. transliterirano sa arapskih slova južnog Kirmandžija na latinska slova sjevernog Kirmandžija.
* *Dvorac Badinan i neka od njegovih historijskih mesta*, 2012, (arapsko izdanje).
* *Dvorac Badinan*, 2012, arapski jezik.
* *Kurdski jezik u regiji Badinan*, 2012, (arapsko i kurdsko izdanje).

## Reference 
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Rođeni 1946.
Kategorija:Stranice s nepregledanim prevodom
Kategorija:Biografije, Duhok
Kategorija:Irački pisci
Kategorija:Kurdski pisci
Tekstopisac

**Tekstopisac** jest osoba koja piše tekst pjesme, za razliku od kompozitora, koji piše muziku pjesme koja može uključivati, ali ne ograničavajući se na melodiju, harmoniju, aranžman i pratnju.

## Tantijemi 
Prihod tekstopisaca potiče od honorara dobijenih od originalnih pjesama. Autorski honorar se može kretati od 50 posto pjesme ako je prvenstveno napisana sa kompozitorom, ili manje ako su pjesmu napisali u saradnji. Pjesme su automatski zaštićene autorskim pravima čim se pojave u opipljivim oblicima, kao što je snimak ili notni zapis. Međutim, prije nego što pjesma bude objavljena ili izdata, njen autor ili izdavač treba da je registruje u Uredu za autorska prava kako bi se bolje zaštitio od kršenja autorskih prava.

=Saradnje =
Saradnja u pisanju pjesama može imati različite oblike. Neki kompozitori i tekstopisci blisko sarađuju na pjesmi, pri čemu svaki ima doprinos i za riječi i za melodiju. Obično tekstopisac popunjava riječi u melodiju koja je već u potpunosti napisana. Dorothy Fields je radila na ovaj način. Tekstopisci su često dodavali riječi ustaljenoj melodiji, kao što je to učinio Johnny Burke sa džez standardom Erroll Garner "Misty". Neka partnerstva funkcionišu gotovo potpuno nezavisno, na primer, Bernie Taupin bi pisao tekstove i predavao ih Eltonu Johnu, koji je komponovao muziku koja ide uz tekst, uz minimalnu interakciju između dva pisca.

Saradnja Johna Lennona i Paula McCartneyja se smatra najuspješnijim partnerstvom u pisanju pjesama u historiji, a njihove pjesme čine većinu kataloga The Beatlesa. Druge poznate saradnje uključuju Leibera i Stollera, pjevača Rolling Stonesa Micka Jaggera s Keithom Richardsom i Richarda Carpentera s Johnom Bettisom.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Zanimanja
Kategorija:Medijska zanimanja
Kristina Brounéus

**Kristina Brounéus** rođena 25. novembra 1974. u Ramsele, općina Sollefteå je nekadašnja švedska biatlonka.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Kristina Brounéus je samo jednom nastupila na Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 1998. Najbolji joj je rezultat bilo 50-o mjesto na ZOI 1998. u utrci na 7,5&nbsp;km na igrama u Naganu 1998. godine, kada je sa zaostatkom od  2:57.3&nbsp;min i dva promašaja bila sporija od ruske biatlonke Galine Kukljeve. U štafetnim takmičenjima najbolji joj je plasman bio je na ZOI 1998, kada je sa Marijom Schylander, Evom-Karin Westin i Magdalenom Forsberg osvojila deseto mjesto iza njemačke štafete u sastavu: Uschi Disl, Martina Zellner, Katrin Apel i Petra Behle.

### Svjetska prvenstva 
Na Svjetskim prvenstvima u biatlonu je nastupila osam puta u periodu 1996-2004. godine. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 11-o mjesto na SP 1997. u slovačkom Osrbliju, u utrci na 15 km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 4:38.2&nbsp;min bila sporija od pobjednice Magdalene Forsberg, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama najbolji joj je plasman bilo sedmo mjesto na SP 1998. u ekipnoj utrci s Marijom Schylander, Susanne Hjert i 
Magdalenom Forsberg.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Brounéus u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1995/96. Na prvom nastupu u švedskom Östersundu 7. decembra 1996. godine osvojila je 58-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km sa šest promašaja i zaostatkom od 7:11.0&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Uschi Disl. Najbolji rezultati su joj: osmo mjesto 6. marta 1997. u utrci na 15&nbsp;km u sezoni 1996/97. u japanskom Nozawa Onsenu, a u ekipnim utrkama šesto mjesto u sezoni 19962/97. s Magdalenom Forsberg, Marijom Schylander i Susanne Hjert.

## Kraj karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestala se baviti 2005. godine

## Privatni život 
## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Zvanična banka podataka IBU-a

## Reference 
Kategorija:Švedski biatlonci
Kategorija:Rođeni 1974.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1998.
Kategorija:Švedski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biografije, Sollefteå
Bubnjar

, oko 1966.]]

**Bubnjar** jest muzičar koji stvara muziku koristeći bubnjeve.

Većina savremenih zapadnih bendova koji sviraju rok, pop, džez ili R&B uključuju bubnjara za svrhe uključujući mjerenje vremena i uljepšavanje muzičkog tona. Oprema za bubnjare uključuje komplet bubnjeva (ili "set bubnjeva" ili "trap set"), koji uključuje razne bubnjeve, činele i asortiman dodatnog hardvera kao što su pedale, mehanizmi za stojeću podršku i bubanj palice.

Posebno u tradicionalnoj muzici mnogih zemalja, bubnjari koriste pojedinačne bubnjeve različitih veličina i dizajna, a ne komplete bubnjeva. Neki koriste samo ruke da udaraju u bubnjeve.

U većim ansamblima, bubnjar može biti dio ritam sekcije s drugim udaraljkama. Ovi muzičari daju osnovu za tajming i ritmiku koja omogućava sviračima melodijskih instrumenata, uključujući glas, da koordiniraju svoj nastup.

Neki poznati bubnjari su: Max Roach, Ringo Starr (The Beatles), John Bonham (Led Zeppelin), Ginger Baker (Cream), Keith Moon (The Who), Neil Peart (Rush), Buddy Rich, Gene Krupa, Tony Williams, Elvin Jones, Sheila E, Brian Blade, Jack DeJohnette, Tim "Herb" Alexander (Primus), Phil Rudd (AC/DC), Roger Taylor (Queen), Charlie Watts (Rolling Stones), Nick Mason (Pink Floyd), Bill Ward (Black Sabbath), Chad Smith (Red Hot Chili Peppers), Travis Barker (Blink-182), Phil Collins (Genesis), Rick Allen (Def Leppard), Alex Van Halen (Van Halen), Tré Cool (Green Day), Dave Grohl (Nirvana), Joey Jordison (Slipknot), Lars Ulrich (Metallica), Tommy Lee (Mötley Crüe), James "The Rev" Sullivan (Avenged Sevenfold) i Cesar Zuiderwijk (Golden Earring).

Kao i primarna ritmička funkcija, u nekim muzičkim stilovima, kao što su world, džez, klasika i elektronika, bubnjar je pozvan da daje solo i vodeće nastupe, u trenucima kada je glavna karakteristika muzike ritmički razvoj. Bubnjari obično posjeduju značajnu izdržljivost i koordinaciju ruke-oči-noge.

Postoji mnogo alata koje bubnjar može koristiti za mjerenje vremena ili soliranje. To uključuje činele (kine, crash, ride, splash, hi-hats, itd.), zamku, tomove, pomoćne udaraljke (zvona, latino bubnjeve, kravlja zvona, hramske blokove) i mnoge druge. Postoje i jednostruke, dvostruke i trostruke bas pedale koje bubnjari mogu koristiti za bas bubanj.

## Reference 
Kategorija:Zanimanja
Basist

(Black Sabbath) na nastupu sa grupom Deadland Ritual 2019.]]
 (1951–1987) bio je utjecajni američki džez basista, kompozitor i vođa big benda. Najpoznatiji je po svom radu sa Weather Reportom od 1976. do 1981, kao i po radu sa umjetnicima kao što su Joni Mitchell, Pat Metheny, i vlastitim solo projektima.]]

**Basista** (također poznat kao bas gitarista) jest muzičar koji svira bas instrument kao što je kontrabas (uspravni bas, kontrabas, drveni bas), bas-gitaru (električni bas, akustični bas), sintibas, bas klavijature ili niski limeni instrument kao što je tuba ili trombon. Različiti muzički žanrovi obično se povezuju sa jednim ili više ovih instrumenata. Od 1960-ih, električni bas je standardni bas instrument za funk, R&B, soul, rok, reggae, džez fusion, heavy metal, kantri i pop. Kontrabas je standardni bas instrument za klasičnu muziku, bluegrass, rockabilly i većinu žanrova džeza. Niski duvački instrumenti kao što su tuba ili susafon standardni su bas instrument u džez bendovima u stilu Dixielanda i New Orleansa.

Uprkos asocijacijama različitih bas instrumenata sa određenim žanrovima, postoje izuzeci. Neki novi rok bendovi i basisti koristili su kontrabas, kao što su Lee Rocker iz Stray Cats, Barenaked Ladies i Tiger Army. Larry Graham, Bernard Edwards, Mick Hogan, Andy Fraser i Mel Schacher koristili su električnu bas gitaru. Neke funk, R&B i jazz, fusion grupe koriste synth bas ili klavijaturni bas umjesto električnog basa. Bootsy Collins, Stevie Wonder, Kashif i Kevin McCord (One Way) koristili su sintisajzerski bas. Neki Dixieland bendovi koriste kontrabas ili električni bas umjesto tube. U nekim džez grupama i džem bendovima, bas linije svira Hammondove orgulje, koji koristi tastaturu za bas pedalu ili donji priručnik za niske tonove. Bas vođen klavijaturom se povremeno pojavljuje i u rok bendovima, kao što su Doors i Atomic Rooster.

## Reference 
Kategorija:Zanimanja
Siegrid Pallhuber

**Siegrid Pallhuber**, rođena 1. maja 1970. u Brunicu, je nekadašnja italijanska biatlonka

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Siegrid Pallhuber je dva puta nastupila na Zimskim olimpijskim igrama: na ZOI 1992. i ZOI 2002. Najbolji joj je rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo joj je bilo 38-o mjesto na ZOI 1992. u utrci na 15&nbsp;km, kada je sa zaostatkom od 6:40.1&nbsp;min i četiri promašaja bila sporija od njemačke biatlonke Antje Harvey. U štafetnim takmičenjima nije nastupala.

### Svjetska prvenstva 
Siegrid Pallhuber je nastupila na osam Svjetskih prvenstava od SP 1993. do SP 2001. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 28-o mjesto na SP 1997. u slovačkom Osrbliju, u utrci na 15 km, kada je s pet promašaja i zaostatkom od 6:27.5&nbsp;min bila sporija od pobjednice Magdalene Forsberg, koja je završila utrku s jednim promašajem. U ekipnim disciplinama najbolji su joj plasmani bilo osma mjesto na SP 1998. u ekipnoj utrci s Nathalie Santer, Barbarom Kostner i Michelom Ponza; te na SP 2001. u štafeti s Michelom Ponza, Saskijom Santer i Nathalie Santer.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Pallhuber u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1989/90. Na prvom nastupu u italijanskom Antholzu 20. januara 1990. godine osvojila je 31-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km sa 11 promašaja i zaostatkom od 14:09.8&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Cvetanu Krastevu. Najbolji rezultati su joj dva 19-a mjesta: 12. marta 1998. u utrci na 15&nbsp;km u sezoni 1997/98. u austrijskom Hochfilzenu; te 21. januara 2000. u utrci na 7,5&nbsp;km u sezoni 1999/00. u italijanskom Antholzu. U ekipnim utrkama peto mjesto u sezoni 2000/01. s Michelom Ponza, Saskijom Santer i Nathalie Santer.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestala se baviti 2003. godine

## Nagrade 
## Privatni život 
Njen brat Wilfried Pallhuber je italijanski biatlonac, petostruki svjetski prvak, a drugi brat Hubert Pallhuber je italijanski brdski biciklista.

## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1970.
Kategorija:Biografije, Brunico
Kategorija:Italijanski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 2002.
Kategorija:Italijanski olimpijci u biatlonu
Erica Carrara

**Erica Carrara**, rođena 29. februara 1972. u Serini, je nekadašnja italijanska biatlonka

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Erica Carrara je nastupila samo na jednim Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 1992. Najbolji joj je rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo 49-o mjesto u sprintu na 7,5&nbsp;km, kada je sa zaostatkom od  4:09.3&nbsp;min i četiri promašaja bila sporija od ruske biatlonke Anfise Rezcove, koja je nastupila za Ujedinjeni tim. U štafeti s Monikom Schwingshackl i Nathalie Santer osvojila je 13-o mjesto iza pobjedničke francuske štafete u sastavu: Corinne Niogret, Véronique Claudel i Anne Briand.

### Svjetska prvenstva 
Nije nastupala je nastupila na Svjetskim prvenstima.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Carrare u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1989/90. Na prvom nastupu u italijanskom Antholzu 21. januara 1990. godine osvojila je sedmo, zadnje mjesto u štafeti s Enricom Revel i Monikom Schwingshackl. Najbolji rezultat joj je 30-o mjesto 26. januara 1991. u utrci na 7,5&nbsp;km u sezoni 1990/91. u Antholzu, a u ekipnim utrkama šesto mjesto u Ruhpoldingu, 19. januara 1992 u sezoni 1991/92. s Siegrid Pallhuber i Nathalie Santer.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestala se baviti 1992. godine

## Nagrade 
## Privatni život 
Njen brat Angelo Carrara je italijanski biatlonac, koji je učestvovao na Zimskim olimpijskim igrama 1980, a njihov otac Gianni Carrara je bio italijanski skijaš-trkač, koji je učestvovao na Zimskim olimpijskim igrama 1956.

## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1972.
Kategorija:Biografije, Serina
Kategorija:Italijanski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Italijanski olimpijci u biatlonu
Pedro Vélez

**José Pedro Antonio Vélez de Zúñiga** bio je meksički političar i pravnik. Nakon uspješnog puča protiv predsjednika Vicentea Guerrera postavljen je na čelo trijumvirata koji je nakratko vodio Meksiko u posljednjim danima 1829.

## Rane godine 
Rođen je u Zacatecasu 1787. i, nakon što je tamo završio školu, preselio se u Guadalajaru da studira pravo. Bio je pravni savjetnik generala Cruza, pokrajinskog kapetan-generala. Ubrzo nakon stjecanja nezavisnosti Meksika preselio se u Ciudad de México i postao predsjednik Vrhovnog suda po njegovom osnivanju u januaru 1825, smatrajući se poštenim čovjekom i sposobnim pravnikom, a također je već bio član provincijska deputacija u Guadalajari.

## Izvršni trijumvirat 
Godine 1829. izbila je pobuna protiv predsjednika Vicentea Guerrera poznata kao Halapski plan, a koju je, ironično, vodio njegov potpredsjednik Anastasio Bustamante. Guerrero je odstupio s predsjedničke dužnosti i predao je Joséu Maríji Bocanegri kako bi lično predvodio svoje trupe protiv pobunjenika. U decembru iste godine Quintanarov plan, proglas u korist pobunjenika, objavljen je u glavnom gradu uz pomoć Joséa Ignacija Esteve, guvernera federalnog okruga. Privremeni predsjednik Bocanegra i zapovjednik, general Anaya, nisu preduzeli nikakve korake da suzbiju ustanak, pa su pobunjenici u noći 22. decembra upali u Nacionalnu palaču i zauzeli je bez otpora.

Pobunjenici su potom uspostavili privremeni izvršni trijumvirat s Pedrom Vélezom kao predsjednikom. Druga dva člana bili su Lucas Alamán i Luis Quintanar. Izvršna vlast trajala je samo dvije sedmice i usredotočila se na konsolidaciju revolucije. Guerrerovi partizani Lorenzo de Zavala, Manuel Rejón i Fernando del Valle uhapšeni su, ali su pušteni nekoliko dana kasnije nakon što su obećali da će priznati novu vladu. Dana 1. januara 1833. vlast je prešla na Bustamantea.

## Kasne godine 
Godine 1843. imenovan je ministrom pravde. Umro je 1848.

## Reference 
## Dodatni izvori 
* "Vélez, Pedro", *Enciclopedia de México*, sv. 14, Ciudad de México, 1996;  
* Daniel Cosío Villegas, *Historia General de México*, El Colegio de México, Ciudad de México, 1976;  http://www.presidentesdemexico.com.mx 
* Manuel García Puron, *México y sus gobernantes*, sv. 2, "Joaquín Porrúa", Ciudad de México, 1984. 
* Fernando Orozco Linares, *Gobernantes de México*, "Panorama Editorial", Ciudad de México, 1985;  

## Vanjski linkovi 
* Kratka biografija 
* Kratka biografija na *archontology.org*
* Predsjednici Vrhovnog suda Meksika 

Kategorija:Rođeni 1787.
Kategorija:Umrli 1848.
Kategorija:Biografije, Zacatecas
Kategorija:Meksički političari
Kategorija:Meksički pravnici
Kategorija:Predsjednici Meksika
Kad dođe oktobar / Posljednji valcer s Dunava

**Kad dođe oktobar / Posljednji valcer s Dunava** prva je singl ploča sarajevske pop grupe Hari Mata Hari. Prva je od tri singl ploče koje je 1988. na kaseti i LP objavila zagrebačka diskografska kuća Jugoton u okviru promocije trećeg studijskog albuma "Ja te volim najviše na svijetu".  
Na A-strani je plesna pop pjesma "Kad dođe oktobar" za koju je muziku i tekst napisao gitarist Edo Mulahalilović. S ovom pjesmom u kojoj se kao gost muzičar pojavljuje Sanjin Karić na bas-gitari, grupa Hari Mata Hari ostvarila je još jedan lijep uspjeh kod publike.
   
Na B-strani je balada "Posljednji valcer s Dunava" za koju je muziku i aranžman napisao pjevač i vođa ovog muzičkog sastava Hajrudin Varešanović na tekst Ede Mulahalilovića.

Istovremeno, on se istakao svojim pjevačkim izvedbama u obje pjesme na ovoj singl ploči grupe Hari Mata Hari, koja predstavlja još jedan dobar primjer njihovog pristojnog muziciranja i dobar je pokazatelj uspona na sarajevskoj pop rok sceni u drugoj polovini 1980-ih. Fotografiju za omot uradio je Kemal Hadžić, a dizajn Davor Papić, dok je producent bio Slobodan "Bodo" Kovačević.

## Muzički primjeri 
* "Kad dođe oktobar"
* "Posljednji valcer sa Dunava"

## Članovi grupe 
*Hajrudin Varešanović – vokal 
*Izudin Kolečić – bubnjevi 
*Edo Mulahalilović – gitara 
*Željko Zuber – bas-gitara 
*Adi Mulahalilović – klavijature

## Reference 
Kategorija:Singlovi iz 1988.
Kategorija:Singlovi Hari Mata Harija
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Monika Schwingshackl

**Monika Schwingshackl**, rođena 5. marta 1972. u Dobbiacu, je nekadašnja italijanska biatlonka

## Karijera 
### Olimpijske igre 
Monika Schwingshackl je nastupila samo na jednim Zimskim olimpijskim igrama i to na ZOI 1992. Najbolji joj je rezultat u pojedinačnim disciplinama bilo 37-o mjesto u sprintu na 7,5&nbsp;km, kada je sa zaostatkom od 3:26.9&nbsp;min i dva promašaja bila sporija od ruske biatlonke Anfise Rezcove, koja je nastupila za Ujedinjeni tim. U štafeti s Ericom Carrarom i Nathalie Santer osvojila je 13-o mjesto iza pobjedničke francuske štafete u sastavu: Corinne Niogret, Véronique Claudel i Anne Briand.

### Svjetska prvenstva 
Monika Schwingshackl je nastupila na dva Svjetska prvenstva od SP 1993. do SP 1995. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 38-o mjesto na SP 1993. u bugarskom Borovecu u utrci na 7,5 km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 2:03.1&nbsp;min bila sporija od pobjednice Myriam Bédard, koja je završila utrku bez promašaja. U ekipnim disciplinama najbolji joj je plasman bilo 15-o mjesto na SP 1995. u ekipnoj utrci s Petrom Trocker, Danielom Vidi i Siegrid Pallhuber.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Schwingshackl u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1989/90. Na prvom nastupu u italijanskom Antholzu 21. januara 1990. godine osvojila je sedmo, zadnje mjesto u štafeti s Enricom Revel i Ericom Carrara. Najbolji rezultati joj je 33-e mjesto 15. januara 1993. u utrci na 15&nbsp;km u sezoni 1992/93. u italijanskom Antholzu.

## Prestanak karijere 
Aktivnim bavljem biatlonom prestala se baviti 1995. godine

## Nagrade 
## Privatni život 
## Napomene 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1972.
Kategorija:Biografije, Dobbiaco
Kategorija:Italijanski biatlonci
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Kategorija:Italijanski olimpijci u biatlonu