Plinoviti div

**Plinoviti div** je divovska planeta sastavljena uglavnom od vodika i helija. Plinoviti divovi se također nazivaju **neuspjelim zvijezdama** jer sadrže iste osnovne elemente kao i zvijezde. Jupiter i Saturn su plinoviti divovi Sunčevog sistema. Termin "Plinoviti div" je prvobitno bio sinonim za "divovski planet". Međutim, 1990-ih je postalo jasno da su Uran i Neptun zaista posebna klasa divovskih planeta, sastavljenih uglavnom od težih isparljivih supstanci (koje se nazivaju "ledovi"). Iz tog razloga, Uran i Neptun se sada često svrstavaju u posebnu kategoriju ledenih divova.

Jupiter i Saturn se uglavnom sastoje od vodika i helija, a teži elementi čine između 3 i 13 posto njihove mase. Smatra se da se sastoje od spoljašnjeg sloja kompresovanog molekularnog vodika koji okružuje sloj tečnog metalnog vodika, sa verovatno rastopljenim kamenim jezgrom unutra. Najudaljeniji dio njihove vodikove atmosfere sadrži mnogo slojeva vidljivih oblaka koji se uglavnom sastoje od vode (uprkos ranijem izvješću da vode nije bilo nigdje drugdje u Sunčevom sistemu) i amonijaka. Sloj metalnog vodika koji se nalazi u sredini unutrašnjosti čini većinu svakog plinovitog diva i naziva se "metalnim" jer vrlo veliki atmosferski tlak pretvara vodik u električni provodnik. Smatra se da se jezgra plinovitih divova sastoje od težih elemenata na tako visokim temperaturama (19.700&nbsp;°C) i pritiscima da njihova svojstva još nisu potpuno shvaćena.) i plinovitog diva. Jedna škola mišljenja je zasnovana na formaciji; drugi, o fizici unutrašnjosti. i prvobitno se koristio za označavanje svih divovskih planeta. To je, vjerovatno, pogrešan naziv jer je u većini volumena svih divovskih planeta pritisak toliko visok da materija nije u plinovitom stanju. Osim čvrstih materija u jezgri i gornjim slojevima atmosfere, sva materija je iznad kritične tačke, gde ne postoji razlika između tečnosti i gasova. Ovaj izraz se ipak zadržao, jer planetarni naučnici obično koriste "kamen", "gas" i "led" kao skraćenicu za klase elemenata i jedinjenja koja se obično nalaze kao planetarni sastojci, bez obzira u kojoj fazi se materija može pojaviti. spoljašnji Sunčev sistem, vodik i helij se nazivaju "gasovi"; voda, metan i amonijak kao "led"; i silikati i metali kao "kamen". U ovoj terminologiji, budući da se Uran i Neptun prvenstveno sastoje od leda, a ne od plina, češće se nazivaju ledenim divovima i razlikuju se od plinovitih divova.

## Klasifikacija 
Teoretski, plinoviti divovi se mogu podijeliti u pet različitih klasa prema njihovim modeliranim fizičkim atmosferskim svojstvima, a time i izgledu: oblaci amonijaka (I), vodeni oblaci (II), bez oblaka (III), oblaci alkalnih metala (IV) i silikatni oblaci (V). Jupiter i Saturn su oba klasa I. Vrući Jupiteri su klase IV ili V.

## Extrasolar 
]]
 [desno] gustoće bijelog sljeza otkriven je u orbiti oko hladnog crvenog patuljka [lijevo] instrumentom NEID radijalnih brzina koji finansira NASA na 3,5-metarskom WIYN teleskopu u Nacionalnoj opservatoriji Kitt Peak.]]

### Hladni plinoviti divovi 
Hladni plinoviti div bogat vodikom, masivniji od Jupitera, ali manji od oko  (1,6 MJ) samo će biti nešto veći po zapremini od Jupitera. Za mase veće od 500 mase Zemlje, gravitacija će uzrokovati da se planeta smanji (vidi degenerisana materija).

### Plinski patuljci 
Iako se riječi "gas" i "div" često kombinuju, planete vodika ne moraju biti tako velike kao poznati plinoviti divovi iz Sunčevog sistema. Međutim, manje plinovite planete i planete bliže svojoj zvijezdi će izgubiti atmosfersku masu brže kroz hidrodinamički bijeg od većih planeta i udaljenih planeta.

Plinski patuljak bi se mogao definisati kao planeta sa kamenim jezgrom koja je akumulirala debeli omotač od vodika, helija i drugih isparljivih materija, što ima za rezultat ukupni radijus između 1,7 i 3,9 Zemljinih radijusa.

Najmanja poznata ekstrasolarna planeta koja je vjerovatno "gasna planeta" je Kepler-138d, koja ima istu masu kao Zemlja, ali je 60% veći i stoga ima gustoću koja ukazuje na debelu gasnu gasnu ovojnicu.

Plinska planeta male mase i dalje može imati radijus koji liči na polumjer plinskog diva ako ima odgovarajuću temperaturu.

## Padavine i meteorološke pojave 
### Jovijansko vrijeme 
Toplota koju lokalne oluje usmjeravaju prema gore je glavni pokretač vremena na plinskim divovima. Velik dio, ako ne i sva, duboka toplota koja izlazi iz unutrašnjosti teče naviše kroz velike oluje s grmljavinom. GRS je moćna anticiklona, koja se vrti brzinom od oko 430 do 680 kilometara na sat u smjeru suprotnom od kazaljke na satu oko centra. Regije na Saturnu u kojima je helij nerastvorljiv dozvoljavaju gušćem heliju da formira kapljice i djeluje kao izvor energije, kako kroz oslobađanje latentne toplote, tako i spuštanjem dublje u centar planete. Ovo razdvajanje faza dovodi do kapljica helija koje padaju kao kiša kroz tečni metalni vodik sve dok ne dođu do toplijeg područja gdje se otapaju u vodiku. Najdublji dijelovi plašta su toliko vrući i pod takvim pritiskom da se metan razlaže do elementarnog ugljika. Dijamantska kiša je potencijalni rezultat ovog fenomena. Više u atmosferi gde su uslovi blaži, otkriveni su proizvodi fotolize metana (kao što su acetilen i diacetilen); postoji vjerovatnoća da će se mnogo interesantne organske hemije (potencijalno životnih procesa) dešavati u regijama između zone nukleacije dijamanata i gornje atmosfere.

## Reference 
Kategorija:Sunčev sistem
Kategorija:Vrste planeta