Toples

[thumb|200px|Toples-žena na omjesnom festivalu ([Oregon, 2008. g.)]]

***Toplesnost*** ili ***toplesitet*** (), jednostavnije **toples** (), izraz je kojim se opisuje stanje kada su grudi žene, areole i bradavice (dojka), vidljive – izložene su, naprimjer na javnom mjestu, kao sadržaj vizuelnog medija i sl. Ekvivalent termina za muškarce je ***nagogrudnost*** ili ***golorustost*** (nagost/golost); u engleskom jeziku koristi se i riječ ''* (: ’bezmajičnost’; gornji dio tijela nije pokriven odjećom, majicom i sl.).

Izložene grudi bile su i jesu normalne u mnogim autohtonim društvima. Međutim, zapadne zemlje imaju društvene norme o ženskoj skromnosti, često nametnute pravnim statutima (zakon), pri čemu se zahtijeva od žena da pokriju svoje grudi u javnosti. U mnogim jurisdikcijama (upravna oblast), žene koje otkrivaju svoje grudi mogu biti krivično gonjene zbog nepristojnog izlaganja u javnosti (napolju), s tim da je dojenje u javnosti često izuzeto od zakona kojim bi se pravno tumačilo kao nepristojnost u javnosti pa da bude zabranjeno tim zakonima.

Društvene norme oko toplesa razlikuju se ovisno o kontekstu i lokaciji. Ženske grudi su kroz historiju bile zastupljene u umjetnosti i vizuelnim medijima, od slikarstva i skulpture do filma i fotografije, a takva zastupljenost uglavnom se opravdava na osnovu umjetničkih zasluga. Toples se, također, može smatrati prihvatljivim iz obrazovnih (edukacijskih), medicinskih ili političkih razloga. Na mnogim plažama i odmaralištima, posebno u Evropi i Australiji, ženama je formalno ili neformalno dozvoljeno da se sunčaju u toplesu. Međutim, društva imaju tendenciju da na izloženost dojki gledaju nepovoljno i podvrgnu ovu pojavu strogim propisima ili zabranama, ako je u pitanju namjera da se toples smatra uzrokom seksualnog uzbuđenja.

Izraz kojim se opisuje osoba je npr. "pjevačica viđena *u'' toplesu", ali u pitanju je slabo zastupljen anglicizam pa bi umjesto prethodno navedene forme bolja bila kada termin 'toples' ima ulogu atributa, pridjeva i/ili opisnog priloga: "viđena pjevačica i toples je" (ili "viđena pjevačica toples").

## Upotreba i konotacija
[thumb|left|*Dvije [Tahiti|Tahićanke*; 1899. g., autor: Paul Gauguin]]

Riječ 'toples' (, složenica: ''* – vrh, gore, gornje, gornji dio *+* ** – manje, nedostatno) obično opisuje ženu koja je naga (gola) iznad svog struka ili bokova ili, barem, takvog izgleda da su njene grudi izložene očima javnosti, posebno uključujući njene areole i bradavice. Može opisati ženu koja se pojavljuje, pozira ili nastupa s barem otkrivenim grudima, kao što je "toples model" (manekenka u toplesu) ili "toples plesač/ica" (plesačica u toplesu), ili aktivnost koja se vrši ne noseći odjeću na gornjem dijelu tijela, kao što je "toples sunčanje" (sunčanje u toplesu). Može ukazivati na određenu lokaciju na kojoj bi se moglo očekivati da će se naći žene koje ne nose majice ili bluze, kao što je "toples plaža" ili "toples bar". Također se može koristiti za opisivanje odjevnog predmeta koji je posebno dizajniran da otkriva dojke, kao što je "toples kupaći kostim" (također poznat kao monokini) koji je dizajnirao Rudi Gernreich 1960-ih *(v. sekciju)''.

Riječ 'toples' može imati seksualnu ili egzibicionističku konotaciju. Zbog toga su zagovornici zakonskog prava žena da otkriju svoje grudi gdje god da su muškarci s dopuštenjem da budu golih grudi – usvojili alternativni izraz: "" ( *).

### Nagogrudnost
thumb|Nagogrud, muškarac bez majice, potkošulje ili ičeg obučenog na gornji dio tijela, trči rijekom

Nagogrudnost (nagogrudost) ili gologrudnost (gologrudost) predstavlja stanje muškarca ili dječaka kada ne nosi odjeću iznad struka, pri čemu otkriva gornji dio torza. Nage muške grudi se uopšteno smatraju prihvatljivim u kući ili oko nje; na plažama, bazenima i sunčalištima; kada se vježba vani po vrućini; kao i u određenim okruženjima poput lokacije građevinskih radova na otvorenom. Međutim, neke radnje i restorani imaju pravilo "bez majice, bez usluge" (ili "nema majice, nema ulaska"), da bi se spriječio pristup nagogrudnim muškarcima. Iako bi odlazak golih grudi radi aktivnosti na otvorenom mogao biti prihvatljiv, to je tabu ako je riječ o uredskom radnom mjestu, crkvi i/ili drugom formalnom okruženju.

U većini društava, muška nagogrudost je mnogo češća od toplesa žena, čak i među djecom. Izlaganje muških prsnih mišića često se smatra daleko manjim tabuom nego otkrivanje ženskih grudi, uprkos tome što neki smatraju fenomene jednako erogenim. Muška nagogrudost se često pripisuje praktičnim razlozima kao što su oslobađanje od vrućine (rashlađivanje tijela) ili kao što je omogućavanje pokretanja tijela bez ograničavanja koje bi uzrokovala odjeća gornjeg dijela tijela. U nekoliko sportova ohrabruje se ili je čak obavezno da se bude nagogrudan (gologrudan). Nagogrudnost se također može koristiti kao odražavanje moći, ili za privlačenje pažnje na sebe, posebno ako su mišići gornjeg dijela tijela dobro razvijeni.

## Tradicionalna društva
[thumb|right|Dvije [Wichita Indijanci|Vičita Indijanke u ljetnoj odjeći (1870)]]

Stavovi prema toplesu su se značajno razlikovali u različitim kulturama i tokom vremena. Nedostatak odjeće iznad struka i za žene i za muškarce bio je norma u tradicionalnim kulturama Sjeverne Amerike, Afrike, Australije i ostrva Pacifika sve do dolaska kršćanskih misionara, a i danas je norma u mnogim domorodačkim kulturama. Ova praksa je također bila norma u različitim azijskim kulturama prije muslimanske ekspanzije u 13. i 14. stoljeću.

### Indija
U određenim dijelovima sjeverne Indije, neke žene nisu nosile gornje dijelove odjeće osim tokom zime prije muslimanskog osvajanja Indije. Žene i muškarci obično su nosili antriju na donjem dijelu tijela i bili su nagi od struka naviše, ne uzevši u obzir nošenje nakita. Ovo je bio standardni oblik odijevanja, osim ako su žene odlučile da nose sari, kada se pokriva gornji dio tijela ogrtačem.

Toples je bio norma za žene u nekoliko zajednica južne Indije i Šri Lanke do 19. ili početka 20. stoljeća. Takve zajednice uključivale su razne narode, i to: Tamile duž obale Koromandela, Tijane i druge narode na Malabarskoj obali, Kadare sa ostrva Kočin, Tode, Čerumane (Pulajar), Kurube, Korage, Nikobarce i Urije.

### Tajland
Na Tajlandu je vlada feldmaršala Plaeka Pibulsonggrama izdala niz kulturnih standarda između 1939. i 1942. godine. Mandat 10 izdat 8. septembra 1941. nalagao je Tajlanđanima da se ne pojavljuju na javnim mjestima "a da nisu prikladno odjeveni". Neprikladnim oblačenjem smatralo se "nenošenje majice/košulje ili nošenje obmotanog platna". Prije uvođenja zapadnjačkog kodeksa oblačenja, Tajlanđanke su u javnosti prikazivane i potpuno odjevene a i toples. Sve do početka 20. stoljeća, žene sa sjevera Tajlanda nosile su dugu *tube'' suknju ('Pha-Sin'), vezanu visoko iznad struka i ispod grudi (otkriveno). U kasnom 19. stoljeću, utjecaj misionara i modernizacija pod vlašću kralja Čulalongkorna – podstakli su lokalne žene da svoje grudi prekriju bluzama.

### Laos
U Laosu je Francuz Henri Mouhot 1858. godine uslikao Laosanke tako da su se vidjele djevice sa odjevenim odnosno pokrivenim grudima i udate žene s cijelim grudima izloženim u javnosti (otkrivanje grudi radi dojenja smatralo se neseksualnim).

### Indonezija
[thumb|left|275px|[Dajaci|Dajačanka s mora (Iban) – žena iz Rejanga, Sarawak, Indonezija (c. 1910)]]

U indonezijskom regionu, toples je bio norma među Dajacima, Javancima i Balijcima u Indoneziji prije uvođenja islama i kontakta sa zapadnim kulturama. U javanskim i društvima Balija žene su išle u toplesu da rade ili da se udobno odmaraju. Među Dajacima, samo su žene velikih grudi ili udate žene s opuštenim grudima (mastoptoza) pokrivale svoje grudi jer su im grudi ometale njihov rad.

### Afrika
Među ženama iz naroda Himba iz sjeverne Namibije i Hamar iz južne Etiopije, pored drugih tradicionalnih grupa u Africi, društvena norma je da žene budu gologrude. Pojava koja se opisuje kao ženski toples također može predstavljati važan aspekt autohtonih kulturnih proslava; na primjer, na godišnjem Reed Dance festivalu (ceremonija *Umhlanga*) odrasle/zrele djevojke između 16 i 20 godina plešu toples pred kraljem naroda Zulu.

### Australija
Tradicionalne prakse i pitanje toplesa mogu dovesti do međukulturalnih i pravnih sukoba. Australijska policija je 2004. godine zabranila članovima zajednice Papunja&thinsp;(нј) da koriste javni park u gradu Alice Springs kako bi vježbali tradicionalni ples Aboridžina koji je zahtijevao da su žene toples.

### Južna Koreja
U 16. stoljeću ženski *jeogori* (tamošnji gornji odjevni predmet) bio je dug, širok i pokrivao je struk. Dužina ženskih *jeogorija* postepeno se smanjivala: iznosila je približno 65&nbsp;cm u 16. stoljeću, 55&nbsp;cm u 17. stoljeću, 45&nbsp;cm u 18. stoljeću i 28&nbsp;cm u 19. stoljeću, a neki su bili kratki i do 14,5&nbsp;cm.

Putnici poput Amerikanca Harryja A. Francka primijetili su da su se "pogledu javnosti pokazao upravo onaj dio torza koji se žene većine nacija trude da sakriju".

[right|thumb|250px|Portret žene na [Tuvaluu, 1894. g., grof Rudolf Festetics od Tolne]]

### Južni Pacifik
U južnom Pacifiku, toples je bio uobičajen prije kontakta sa zapadnim misionarima, ali je danas manje uobičajen. Na francuskoj teritoriji Moorea, toples je uobičajen. Na Maršalovim Ostrvima, žene su tradicionalno bile toples prije kontakta sa zapadnim misionarima i još uvijek seksualno *ne* objektiviziraju ženske grudi kao što to rade mnogi zapadnjaci. Žene sa Maršalovih Ostrva obično plivaju u svojim *muumuuima* (: *muʻumuʻu* – mumu, *) koji se danas izrađuju od finog poliestera koji se brzo suši. Nošenje bikinija i jednodijelnih kupaćih kostima koji pokrivaju grudi na Maršalovim Ostrvima uglavnom se viđa na zapadnim plažama i bazenima s ograničenim pristupom poput onih u privatnim odmaralištima ili objektima vlade Sjedinjenih Država na atolu Kwajalein pri testnom poligonu RRBMD ().

## U kulturi Zapada
U većini zapadnih društava, kulturna je norma da djevojčice nakon puberteta, ako ne i ranije, imaju pokrivene grudi, pogotovo dok su na javnom mjestu, kao čin skromnosti ili pristojnosti. U najmanju ruku, kulturološki nije prihvatljivo da žene izlažu svoje bradavice i areole u javnosti. Iako mnoge žene svoje grudi ne smatraju seksualnim, većina se ne bi protivila društvenim normama, a kamoli osporila razne zakone koji pokrivaju toplesnost/toplesitet. Sve donedavno, žene koje su išle u toplesu na javno mjesto, mogle su se naći optužene po tačkama zakona koje opisuju nepristojno izlaganje (osobe u javnosti, napolju), razvratnosti (lascivnost) itd. Žene i zakon u većini zapadnih država generalno ne smatraju grudi nepristojnim. Mali broj žena vodi kampanju za ono što nazivaju vrhunskim oslobođenjem (), nastojeći da se promijene ovi zakoni. Strogost etiketa (bontona, uljudnosti) varira u zavisnosti od društvenog konteksta. Naprimjer, na određenim kulturnim događajima norma može biti opuštena, kao što je Fantasy Fest, u Mardi Grasu (New Orleans, SAD); ili Brazilski karneval u Rio de Janeiru. Isto vrijedi i za plaže označene ili prepoznatljive kao toples, gdje toples bude zastupljen.

[left|thumb|[Agnès Sorel, poznata po tome što se pojavila toples na sudu u Francuskoj, bila je model za rad *Djevica i dijete okruženi anđelima*; c. 1450. g., autor: Jean Fouquet]]

### Trendovi izlaganja grudi u javnosti
U mnogim evropskim društvima između renesanse i 19. stoljeća, pokazane grudi su bile prihvatljive, dok su se nage noge, gležnjevi ili ramena žena smatrali smionim. Tokom renesanse, mnogi umjetnici su bili pod snažnim utjecajem klasičnih grčkih stilova i kulture, a slike nagih i polunagih subjekata u mnogim oblicima su se širile u umjetnosti, skulpturi i arhitekturi tog perioda.

Ženska moda ogoljivanja grudi vodi početkom do kurtizane iz 15. stoljeća, Agnès Sorel, ljubavnice Charlesa VII od Francuske, čije su haljine na francuskom dvoru ponekad otkrivale jednu ili obje dojke. (Vjeruje se da je portretiranje Jeana Fouqueta Djevice Marije s otkrivenom lijevom dojkom imalo Sorel kao model.) Aristokratkinje su nastojale ovjekovječiti svoje grudi u boji, kao u slučaju Simonette Vespucci, čiji je portret otkrivenih grudi naslikao Piero di Cosimo c. 1480. godine. Tokom 16. stoljeća, ženska moda pokazivanja grudi bila je česta u društvu, od kraljice do običnih prostitutki; sve klase su emulirale (oponašale).

Slična moda postala je popularna u Engleskoj tokom 17. stoljeća: kraljica Marija II i kraljica Henrika Marija, supruga Charlesa I od Engleske, za koju je arhitekta Inigo Jones dizajnirao *maska* kostim koji je u potpunosti otkrivao obje njene dojke. Za umjetnost se primjenjuju različiti standardi, a jedan primjer je kupola Kapitola Sjedinjenih Država s freskom iz 1865. godine koja prikazuje boginje s izloženim/otkrivenim grudima.

### Društveni stavovi
Iako su neki društveni stavovi prema povećanom izlaganju tijela počeli omekšavati tokom kasnih 1960-ih, savremena zapadna društva još uvijek uopšteno gledaju nepovoljno na toples. Tokom kratkog perioda 1964. godine, dizajn haljina u stilu "toples" pojavio se na modnim revijama, ali oni koji su ih nosili u javnosti našli su se uhapšeni uz optužbu za nepristojnost. Međutim, toples je postao karakteristika savremenih modnih revija.

Opsežnim pregledom 190 različitih društava tokom 1951. godine, otkriveno je da je malo ispitanika insistiralo na tome da žene prikriju svoje grudi. U Evropi je kupanje toples i sunčanje toples na javnim plažama postalo društveno prihvatljivo. U periodu 1994–95. godine, australijski istraživači su tražili od 118 studenata da ocijene ponašanje žena koje su toples na skali od 8 tačaka, u rasponu od "Žene bi trebale imati isto pravo na toples kao i muškarci" do "Toples žene su egzibicionisti". Otkrili su da 88% australijskih studenata bilo kojeg spola smatra prihvatljivim da žene idu toples na javne plaže, iako smatraju da je izlaganje grudi žena u drugim kontekstima, kao što su javni parkovi, neprikladno. Nisu pronašli korelaciju između izloženih grudi i seksualnosti u društvenim situacijama.

[thumb|right|Modna linija *[Imitacija Hrista'' uključuje toples na reviji 2002. godine, uz usporedbu sa umjetnošću Vanesse Beecroft]]

Novija studija na 116 žena studentskih godina u Australiji otkrila je da one koje su bile toples uopšteno više prihvataju toples, više su seksualne i imaju više samopoštovanje i višu sliku o tijelu. Uprkos tome što su ilegalne ili društveno zabranjene na mnogim mjestima u Sjedinjenim Državama, toples plaže imaju većinu zakonodavne podrške u nekim dijelovima države.

U Kanadi, anketa iz 1992. godine pokazala je da 38% favorizuje toples žene u javnosti na opštem nivou. Nakon tog istraživanja, nekoliko pravnih presuda na kanadskim sudovima od 1996. do 2000. godine učinilo je javni toples legalnim, ali i dalje je vrlo malo žena toples u javnosti.

U nekim kulturama se čak počeo vršiti negativan utjecaj zabranjivanjem toplesa ženama predpubertetske dobi, pa i djevojčicama-dojenčadima. Ovaj trend pokrivanja ženske bradavice od ranog djetinjstva pa nadalje posebno je uočljiv u Sjedinjenim Državama, istočnoj Aziji i na Bliskom istoku, ali je mnogo rjeđi u Evropi.

### Zakonitost
Širom svijeta je uobičajeno da žene doje u javnosti. U Sjedinjenim Američkim Državama (SAD) tokom 1990-ih i kasnije, bilo je nekoliko pravnih incidenata u kojima su žene bile uznemiravane ili citirane (i/ili prisutne u medijima) zbog otkrivanja grudi dok su dojile u javnosti. Javna reakcija podstakla je zakonodavce u nekim jurisdikcijama da posebno legalizuju javno dojenje. Savezna vlada je 1999. godine donijela zakon koji izričito predviđa da "žena može dojiti svoje dijete na bilo kojoj lokaciji u Federalnoj zgradi ili na Federalnoj imovini, ako su žena i njeno dijete inače ovlašteni da budu prisutni na toj lokaciji". Neke žene su se uključile u aktivnost "laktivizam", ili akt politički motivisanog javnog dojenja, kako bi ostvarile ova prava.

U mnogim domorodačkim,  kulturama, uopšteno je prihvatljivo da i muškarci i žene idu bez odjeće koja pokriva torzo. Ženski toples također može biti tradicionalni aspekt u domorodačkim kulturnim proslavama. Međutim, tradicionalne prakse suprotstavljene sveobuhvatnom pitanju toplesa mogu dovesti do međukulturalnih i pravnih sukoba. Australijska policija je 2004. godine zabranila članovima zajednice Papunja&thinsp;(нј) da koriste javni park u gradu Alice Springs kako bi vježbali tradicionalni ples Aboridžina koji je zahtijevao da su žene toples. Sprovođenje takvih standarda podliježe standardima zajednice, koji su podložni promjenama tokom vremena. Većina krivičnog gonjenja počinje pritužbom koju policiji podnese neki građanin, a sudija bi bio dužan da presudi mjerodavno.

U Sjedinjenim Državama, GoTopless.org, organizacija osnovana 2007. godine, tvrdi da žene imaju isto ustavno pravo da budu nagih grudi na javnim mjestima kao i muškarci. Oni dalje tvrde ustavnu jednakost između muškaraca i žena kada su toples u javnosti. Uspješno su se pridružili pravnim izazovima koji su rezultovali zakonima koji dozvoljavaju ženama da otkriju svoje grudi baš kao što to čine muškarci u državi New York i Ontariju u Kanadi. Godine 2009. iskoristili su 23. ili 26. august (), kao dan nacionalnog protesta. Pokret Topfreedom je tvrdio da je uspio u nekoliko slučajeva da uvjeri federalne sudove u SAD-u da ponište neke državne zakone na osnovu spolne diskriminacije, tvrdeći da žena treba biti slobodna da razotkrije svoja prsa u bilo kojem kontekstu u kojem muškarac može otkriti svoja. Federalna tužba podnesena u 10. okrugu (Colorado), razriješena je na apelacionom nivou. U septembru 2019. godine, nakon što je potrošio preko 300.000 dolara, Grad Fort Collins odlučio je da prestane da brani svoju uredbu i da je ukine. Ovo je zapravo dalo ženama svih uzrasta pravo da budu toples gdje god muškarci legalno mogu u nadležnosti 10. okruga, koji uključuje Wyoming, Utah, Colorado, New Mexico, Kansas i Oklahomu.

U martu 2008. godine, nakon jednogodišnje kampanje grupe za pritisak,  (Toples front(a)), iz Komiteta za kulturu i slobodno vrijeme (Kopenhagen) zaključili su da ne postoje propisi protiv kupanja žena toples u javnim kupatilima, pa stoga nema razloga da se to zabrani. Takođe 2008. godine, gradsko vijeće u Vancouveru (Britanska Kolumbija, Kanada), mjesto održavanja Svjetske vožnje biciklom nago (, WNBR), dalo je ženama pravo da budu toples u javnosti, ne samo na bazenima i plažama.

Godine 2009. članice švedske feminističke organizacije  (dosl. 'Samo grudi' ili 'Gole grudi') otišle su u toplesu na gradske bazene u Malmöu u Švedskoj. Ovo je izazvalo glasanje gradskog odbora za sport i rekreaciju, koji je odustao od zahtjeva da žene nose gornji dio, samo navodeći da svi moraju nositi kupaći kostim. Njihova presuda dozvoljava ženama u Švedskoj da plivaju u toplesu u javnim bazenima u Malmöu. "Mi ne odlučujemo šta muškarci treba da rade sa svojim torzom, zašto onda žene moraju da slušaju muškarce. Štaviše, mnogi muškarci imaju veće grudi od žena...", rekla je predsjednica odbora.

[thumb|Žena u toplesu na skupu [Femen|FEMEN-a (2012)]]

### Kao vrsta oslobađanja
I dok dojka otkrivena u javnosti može imati mnoge povezane konotacije, neke žene u Americi danas tvrde da je otkrivena dojka simbol oslobođenja. Oni govore protiv predložene ideje da je njihovo pravo mjesto nivo ispod njihovih muških "drugih polovina". Tokom kasnog 20. stoljeća, sve više žena je počelo da povezuje borbu za ravnopravnost žena i reposesivno vraćanje ženskog tijela. Ovo se posebno može vidjeti u radu Feminista drugog vala počevši od ranih 1960-ih.

Reakcija na otkrivenu dojku kao simbol oslobođenja bila je dvostrana. Žene koje su učestvovale u pokretu izrazile su želju da skrenu pažnju sa pretjerane erotizacije ženskog tijela u američkoj popularnoj kulturi na bitnije društvene potrebe. Opozicija pokretu bez grudnjaka ironično je to smatrala napadom na američki moral i javnu pristojnost. Kontroverza o pokretu bez grudnjaka je evoluirala u pokret obnaženih grudi, koji je postao još jedan način da žene "s podsmijehom udare na društvo". Zbog toga, žene su u stanju da oslobode svoje grudi kao način da privuku pažnju, daju političke izjave i da se bore protiv zakona o izloženosti grudi koji podržavaju pretpostavku nekontrolisane zavodljive prirode ženskih grudi.

### Kao vrsta protesta
thumb|right|Protestantkinje FEMEN-a koje su toples

U zapadnim zemljama, toples u javnosti često izaziva medijsku pokrivenost, što dovodi do toga da se aktiviraju neki ženski politički demonstranti da bi namjerno izlagale svoje grudi u javnosti kako bi privukle pažnju medija i javnosti na svoju stranu. Naprimjer, u januaru 2012. godine, tri članice ukrajinske protestne grupe FEMEN privukle su pažnju svjetskih medija nakon što su organizovale toples-protest na Svjetskom ekonomskom forumu u Davosu (u Švicarskoj).

## Toples kupaći kostimi
Toples na javnom mjestu najčešće se prakticira ili susreće u blizini vode, bilo u sklopu aktivnosti plivanja ili sunčanja. Uvođenje bikinija 1946. i sve češći glamurozni snimci popularnih glumica i modela s obje strane Atlantika koji nose minimalistički dizajn kupaćih kostima odigrali su veliku ulogu u dovođenju bikinija i sunčanja u mainstream.

Godine 1964, modni dizajner Rudi Gernreich otišao je korak dalje i u Sjedinjenim Državama dizajnirao i osmislio proizvod toples kupaći kostim, koji je on nazvao "monokini" (*mono* označava nešto jedno, u ovom slučaju gornje; *bi* dvoje,  bikini – *bi* označava dvoje, kupaći koji ima i gornji i donji dio). Gernreichov monokini činili su primarno kratki, priljubljeni donji dijelovi koji se "pružaju od dijafragme do bedra" te ga "gore podržavaju uzice nalik pertlama koje čine halter/ular oko vrata". Prvi put se pojavio u štampi u časopisu *Look* (: 'Pogled'), uvodeći koncept topless kupaćeg u komercijalnu modu. Kasnije je rekao da nije stvarno mislio da kupaći kostim bude toliko popularan, prije da postane koncept fantastike ili predviđanja budućnosti. Fotografija Peggy Moffitt, poznatog modela za kostime, izašla je u časopisu ''Women's Wear Daily*, magazinu *Life* i drugim brojnim publikacijama.

Uprkos negativnoj reakciji modnih kritičara i crkvenih zvaničnika, kupci su tog ljeta kupili oko 3000 njegovih kupaćih kostima po cijeni od 24 dolara za svaki tog ljeta, iako je jedina žena za koju se zna da ga je nosila na plaži u Sjedinjenim Državama uhapšena. Novitet dizajna je privukao značajnu pažnju. Autorica za *Life* Shana Alexander zabilježila je u članku o uvođenju monokinija u julu 1964: "Jedna smiješna stvar o toplesitetu je što nema zapravo mnogo povezanosti s grudima. Grudi naravno nisu apsurd; toples kupaći kostimi jesu. U posljednje vrijeme ljudima se pomiješaju ove dvije stvari."

[thumb|325px|right|Plaža u [Cannesu (1980)]]

Toples kupaći kostim nije uspio da se zadrži u Sjedinjenim Državama. Sovjetska vlada je to nazvala "barbarstvom" i znakom društvenog "propadanja". Policijska uprava Grada New Yorka dobila je strogu instrukciju da uhapsi svaku ženu koja nosi kupaći kostim, te da se komesar za parkove pobrine da se zakon ispoštuje. U Francuskoj je 1964. godine Roger Frey vodio tužbu za upotrebu monokinija, opisujući to kao "javni prekršaj protiv osjećaja pristojnosti, kažnjiv prema članu 330 krivičnog zakona. Shodno tome, šefovi policije moraju koristiti usluge policije kako bi žene koje nose ovaj kupaći kostim na javnim mjestima bile krivično gonjene.". U  na francuskoj rivijeri, gdje je toples kasnije postao norma, gradonačelnik je naredio policiji da zabrani toples i da nadgleda preko plaže helikopterom.

Brojne karipske lokacije, posebno one koje su ranije bile francuske i holandske kolonije, dozvoljavaju nudističko i toples sunčanje; primjeri: ostrva Francuskih Antila – Sveti Bartolomej, Guadeloupe, Martinique i Sveti Martin.

Toples sunčanje se polako proširilo i na druge zapadne zemlje širom Evrope i Australije, od kojih mnoge sada dozvoljavaju sunčanje u toplesu na nekim ili svim svojim plažama, bilo zakonskim statutom ili opšteprihvaćenom praksom, a plaže su bile određene za nudističke i/ili toples kupače. Toples plaža, ili plaža gdje je dozvoljen i toples (ostalo je standardno), razlikuje se od nudističke plaže po tome što posjetioci oba spola na nudističkoj plaži ne moraju držati pokrivene genitalije; žene imaju mogućnost da skinu bikini ili monokini bez straha od sudskog gonjenja ili službenog uznemiravanja jer je nudistička plaža za one koji tu nikako ne nose ikakvu odjeću.

Krajem 2000-ih, brojne francuske novine objavile su da je broj žena koje se sunčaju na toples način na francuskim plažama značajno opao, te da su mlađe Francuskinje postale nesklone izlaganju grudi u javnosti. Francusko izdanje magazina *Elle'' objavilo je naslovnu priču 2014. godine, "" ('Kraj toplesa na plaži?'), koji je ponudio nekoliko razloga za propast, uključujući zabrinutost zbog raka kože, seksualiziranog reprezentiranja žena koje praktikuju toples, korištenje nagih grudi u političkom aktivizmu i zabrinutost zbog postavljanja toples slika u društvenim medijima. Istraživanje iz 2019. na 5.000 žena iz pet evropskih država pokazalo je da je toples sunčanje i dalje popularno u Španiji, sa 48 posto žena u dobi između 18 i 49 godina koje se bave ovom aktivnošću, što je samo 1 posto manje od posljednjeg istraživanja 2016. godine. Brojke su znatno opale između 2016. i 2019. za Njemice (sa 41 na 34 posto), Francuskinje (29 na 22 posto), Britanke (26 na 19 posto) i Italijanke (20 na 15 posto). Sunčanje u toplesu bilo je manje uobičajeno među mladim ženama, sa 13 posto Francuskinja od 18 do 29 godina koje je 2019. reklo da su skinule gornji dio na plaži, u poređenju sa 25 posto Francuskinja od 40 do 49 godina. Istraživanja pokazuju značajnu otpornost na sunčanje u toplesu u drugim evropskim državama. Tolerancija Švedske na ovu praksu pala je nakon kratkog perioda popularnosti 1970-ih i '80-ih. Mnogi Šveđani koje je anketirao Skyscanner 2010. smatrali su da je toples u javnosti "nepristojan" i "uvredljiv".

## U popularnoj kulturi i umjetnosti
Francuzi su se tradicionalno opuštali nagošću i toplesom u zabavi, a plesačice i glumice nastupale su u toplesu tokom 1910-ih i kasnije u muzičkom pozorištu i bioskopu. Toples u zabavi je preživio do danas u Folies Bergèreu i Moulin Rougeu. Neke ženske grupe su također nastupale u toplesu, kao što je  u San Franciscu i  u Kopenhagenu, koje su nastupale toples kasnih 1960-ih.

Ženski toples je također postao uobičajen tokom Mardi Grasa u New Orleansu tokom kojeg žene "bljeskaju" (nakratko otkrivaju) svoje grudi u zamjenu za žice plastičnih perli, te Karnevalom u Rio de Janeiru gdje povremeno nailazi grupa žena s toples načinom odijevanja.

Erotične plesačice ili burleskni zabavljači ponekad nose pastije kako bi se stvorio dojam toplesa, a izbjegava se krivično gonjenje prema lokalnim javnim zakonima o nepristojnosti koji zabranjuju izlaganje bradavica i areola. Da bi ostali u skladu sa zakonom, mogu se koristiti tečne paste od lateksa.

### Mediji i fotografija
thumb|left|150px|Mlađa djevojka toples

U Ujedinjenom Kraljevstvu, slijedeći tradiciju koju je uspostavio britanski list *The Sun* 1970. godine, nekoliko mainstream tabloida je predstavilo modele toples na svojoj trećoj stranici, poznato kao ''* djevojke; ovakva praksa nije više ustaljena, iščezla je.

Fotografi kao što su Jock Sturges i Bill Henson krivično su gonjeni i bili dijelom kontroverze zbog pravljenja slika tinejdžerica u toplesu što im je bio dio stalnog posla.

### Kino
U Sjedinjenim Državama prisutnost scena s nagosti i sličnim nepristojnostima u filmovima Hollywooda i drugim regulirana je Haysovim kodeksom. Snimanje filmova u drugim centrima nije podlijegalo Haysovom kodeksu, ali je podlijegalo raznim nacionalnim cenzurnim režimima. Italijanski film *Era lui... sì! sì!* (1951) imao je i francusku verziju koja je uključivala glumice toples u haremskoj sceni. Ova verzija je posebno napravljena za francusko tržište, gdje je cenzura bila manje rigorozna nego u Italiji. Haysov kodeks je 1968. zamijenio sistem za rejting filmova MPAA; značajno je spomenuti film *Rapa-Nui* (1994).

U intervjuu od marta 2007. godine, Halle Berry je rekla da je njena toples nagost u filmu *Swordfish* (*Operacija Swordfish*, *Šifra Sabljarka*) iz 2001. – bila "besplatna, poklon" filmu, ali da je ona morala da uradi scenu kako bi savladala strah od nagosti i da je to najbolja stvar koju je učinila za svoju karijeru. Kada je prevazišla ovu ometnju, odigrala je i ulogu u filmu *Monster's Ball* (*Bal čudovišta*, *Monstrumova lopta*) također iz 2001. – gdje ima scena golotinje ali je ona osvojila Oskar za najbolju glumicu. Neke glumice preferiraju da ne pokazuju svoje grudi i koriste .

Pastije (pokrivni komadići) neke glumice nosile su i možda bi ih još uvijek nosile tokom snimanja inače naizgled toples ili toples scena, ili nagih scena gdje je ugao kamere specifičan.

[thumb|175px|Toples [plesačica na šipki u striptiz klubu]]

### Toples ples
Dana 12. juna 1964. godine, *San Francisco Chronicle* je na svojoj prvoj stranici prikazao ženu koja je nosila monokini sa svojim grudima otkrivenim. Doda je brzo postala simbol seksualne slobode, dok su se toples restorani, cipelarske radnje, štandovi sa sladoledom i ženski bendovi širili u San Franciscu i drugdje. Novinar Earl Wilson napisao je u svojoj sindikalnoj kolumni: "Da li smo mi spremni za djevojke u toples haljinama? Dovraga, mi ih možda nećemo ni primijetiti." Engleski dizajneri osmislili su toples večernje haljine nadahnuti idejom. U *San Francisco Examineru* objavljena je reklama u kojoj se tvrdi: "kupaći kostimi bez gornjeg dijela ovdje su dostupni".

### Umjetnost
Kao rezultat renesanse, u mnogim evropskim društvima umjetnici su bili pod jakim utjecajem klasičnih grčkih stilova i kulture. dok je Eugène Delacroix, francuski romantički umjetnik, evocirao sliku slobode spominjući upravo toples ženu.

File:2 Erotic Kama statues of Khajuraho Hindu Temple de Lakshmana Khajurâho India 2013.jpg|Erotična umjetnost hramova Kadžuraho u Indijikoji datiraju iz 10. stoljeća
File:Piero di Cosimo - Portrait de femme dit de Simonetta Vespucci - Google Art Project.jpg|*Portret Simonette Vespucci*(c. 1480)autor: Piero di Cosimo
File:Wildweibchen mit Einhorn.jpg|*Divlja žena s jednorogom*(c. 1500–1510)
File:1520 Veneto Idealbildnis einer Kurtisane als Flora anagoria.JPG|*Portret žene*autor: Bartolomeo Veneto/(tradiocionalno se smatra da je Lucrezia Borgia)/
File:La Liberté guidant le peuple - Eugène Delacroix - Musée du Louvre Peintures RF 129 - après restauration 2024.jpg|*Sloboda vodi narod*(1830)autor: Eugène Delacroix
File:Manet, Edouard - Blonde Woman with Bare Breasts.jpg|*Plavuša s nagim grudima*(c. 1878)autor: Édouard Manet
File:Gaston Casimir Saint-Pierre - Diana the Huntress.jpg|*Dijana lovkinja*autor: 
File:Jean-Léon Gérôme - Pool in a Harem.jpg|*Harem prostor*autor: Jean-Léon Gérôme
File:Szathmáry-Pap Károly - Cigánylány 1870 körül.jpg|*Portret djeve Romkinje*(1870)autor: Carol Szathmari

[thumb|187px|Statueta "[Boginja zmija" drevne Minojske civilizacije (c. 1600 p. n. e.)]]

## U religiji
U staroj Grčkoj postojalo je nekoliko kultova koji su obožavali "Kourotrophos" (Kourotrofos), majku dojilju, koju su predstavljale boginje kao što su Geja, Hera i Artemida. Obožavanje božanstava simboliziranih ženskim grudima u Grčkoj postalo je manje uobičajeno tokom prvog milenijuma. Popularno obožavanje boginja značajno se smanjilo tokom uspona grčkih gradskih država (), što je naslijeđe koje je prenijeto na kasnije Rimsko carstvo.

Sredinom prvog milenijuma prije nove ere, grčka kultura je doživjela postepenu promjenu u percepciji ženskih grudi. Žene u umjetnosti bile su prekrivene odjećom od vrata nadolje, uključujući ženske boginje poput Atene, zaštitnice Atine koja je predstavljala herojski poduhvat. Bilo je izuzetaka: Afrodita, boginja ljubavi, češće je prikazivana potpuno naga, iako su to položaji koji su trebali prikazati stidljivost ili skromnost – portretiranje koje je historičarka Marilyn Yalom usporedila sa modernim pin-upovima. Iako su nagi muškarci prikazani kako stoje uspravno, većina prikaza ženske nagosti u grčkoj umjetnosti javljala se "obično s draperijom pri ruci i sa pognutim naprijed, samozaštitnim položajem".

## Također pogledajte
*Društvena stigma
*Naturizam
*Tange
*Tetoviranje

## Reference
### Bibliografija
*
*

## Vanjski linkovi
*"Revealing Mary" – esej, *History Today'' (o popularnim toples depikcijama kraljice Marije II od Engleske) 

Kategorija:Odjeća
Kategorija:Društvene konvencije
Kategorija:Seks i zakon
Kategorija:Grudni koš