Fabaceae

{{Taksokvir 
| boja =lightgreen
| naziv =*Fabaceae*
|slika=Flowering kudzu.jpg
|slika_opis=*Pueraria lobata* (Kudzu)
|slika_širina=250px
|raspon_fosila =Palaeocen–Sadašnjost.
| regnum = Plantae
| divisio = **Angiosperme**
|razdioba_stepen=Eudikotiledone
| unranked_classis = 
| unranked_ordo = 
| ordo = Fabales
| familia = **Fabaceae**
| familia_autorstvo = Lindl. (Leguminosae Jussieu, nom. cons.).
| type_genus = *Faba* (now included in *Vicia*)
| type_genus_authority = Mill.
| subdivision_ranks = Subfamilies obično poznate kao leguminoze, grašci ili porodica grahova – je velika i ekonomski značajna porodica cvjetnica. Obuhvata drveće, grmove i višegodišnje ili jednogodišnje zeljaste biljke, koje se lahko prepoznaju po mahunama i zaliscima lišća. Ova grupa je široko rasprostranjena, treća po veličini porodica kopnenih biljaka po broju vrsta, samo iza orhideja (Orchidaceae) i zvjezdarki (Asteraceae), sa 630 rodova i preko 18.860 vrsta.
[mini|desno|200px|Rasprostranjenje [bioma sa pripadnicima porodice *Fabaceae*.]]
Pet najvećih od 630 rodova mahunarki su: 
**Astragalus* (preko 2.000 vrsta), 
**Robinia* bagremi (preko 1000 vrsta), 
**Indigofera* (oko 700 vrsta), 
**Crotalaria* (oko 700 vrsta) i 
**Mimosa* mimoze (oko 500 vrsta), koji čine oko četvrtinu svih vrsta ove porodice. Poznato je oko 18.000 mahunarskih vrsta, što iznosi oko 7% svih vrsta cvjetajućih biljaka (cvjetnica). Vrste porodice *Fabaceae* se najčešće mogu naći u tropskim kišnim šumama i u suhim šumama Amerike i Afrike.

Nedavni molekulski i morfološki dokazi idu u prilog tome da su Fabaceae jedna monofiletska porodica. Ovo gledište ne podržava samo stepen međusobne povezanosti koju pokazuju različite grupe unutar porodice u odnosu na one među mahunarkama i njihovim najbližim srodnicima, već i sve nedavne filogenetičke studije zasnovane na analizi sekvenci DNK. Ova istraživanja potvrđuju da su Leguminosae monofiletna skupina koja je usko povezana s porodicama Polygalaceae, Surianaceae i Quillajaceae i da pripadaju redu Fabales.

Uz žitarice, voće i tropsko korijenje, brojne mahunarke su osnova ljudske ishrane tokom mnogih milenija. Njihova upotreba usko je povezana sa evolucijom čovjeka. Mnoge od njih su važne poljoprivredne i prehrambene biljke, među kojima su:* Glycine max * (soja),* Phaseolus * (grah), * Pisum sativum * (grašak), * Cicer arietinum * (leblebija), * Medicago sativa * (lucerna),* Arachis hypogaea *(kikiriki), *Lathyrus odoratus* (slatki grašak), * Ceratonia siliqua *(rogač) i *Glycyrrhiza glabra * (sladić). Veliki broj vrsta su također ukrasne u različitim dijelovima svijeta, uključujući: *Cytisus scoparius * (metlika), *Robinia pseudoacacia* (bagrem)*, Ulex europaeus * (evropska štipalica),* Pueraria lobata *(kudzu), kao i brojne vrste roda 'Lupinus'' (leće).

## Etimologija 
Naziv 'Fabaceae' dolazi od ugašenog roda *Faba*, sada uključenog u *Vicia*. Izraz "faba" dolazi od latinskog, i čini se da jednostavno znači "grah". Naziv mahunarke iako stariji naziv, i dalje se smatra važećim, a odnosi se na plodove ovih biljki – mahune.

## Opis 
[thumb|upright|180px|Plod *[Gymnocladus dioicus*.]]
Opseg izgleda Fabaceae se kreće od gigantskog drveća (kao što je *Koompassia excelsa*) do malih jednogodišnjih zeljastih biljaka, s većinom zeljastih trajnica. Biljke imaju neodređene cvasti, koje su ponekad svedene na jedan cvijet. Cvjetovi imaju kratak hipantij i jednu karpelu sa kratkim ginoforom, a nakon oplodnje izrastaju u plodove koji su u obliku mahune.

### Vanjski izgled 
Mahunarke imaju široku paletu oblika rasta, uključujući i drveće, grmlje ili zeljaste biljke ili čak loze ili lijane. Zeljaste biljke mogu biti jednogodišnje, dvogodišnje ili višegodišnje, bez baznog ili vršnog okupljanja listova. Uspravne su biljke, epifite ili loze. Potonji imaju sopstvenu podršku pomoću izdanaka da se okreću oko potpore, pomoću vitica ili lisnih pramenova. Biljke mogu biti heliofite, mezofite ili kserofite.

### Plod 
[thumb|desno|180px|Mahuna *[Vicia angustifolia*.]]
Jajnik većine leguminoza obično se razvija u mahunu. To je jednostavni suhi plod koji obično ima dehiscenciju (otvara se uz šav) na dvije strane. Zajednički naziv za ovu vrstu ploda je "mahuna", iako se to može primijeniti na nekoliko drugih vrsta plodova. Nekoliko vrsta se od osnovnih mahuna razvilo u plod (tzv. samara plod), u ovoju (folikulu), kao indehiscentne mahune, ahene, koštunice i bobice.

### Fiziologija i biohemija 
Mahunarke su rijetko cijanogene, ali onda kada su, cijanogeni spojevi se izvode iz tirozina, fenilalanina ili leucina. Često sadrže alkaloide. Proantocijanidini mogu biti prisutni ili kao cijanidski delfinidinski ili oboje u isto vrijeme. Često su prisutni i flavonoidi, kao što su: kemferol, kvercetin i miricetin. Elaginska kiselina nikada nije pronađena u bilo kojem od rodova ili vrsta koje su proučavane. Šećeri se prenose u biljkama u obliku saharoze. C3 fotosinteza je pronađena u širokom spektru rodova. U ovoj porodici je također razvijena jedinstvena hemija sastojaka. Pterokarpani su klasa molekula (derivata izoflavonoida) koja se može naći samo kod *Fabaceae*

## Ekologija
### Rasprostranjenje i staništa 
*Fabaceae* su rasprostranjene širom svijeta, jer je utvrđeno da se nalaze svuda osim Antarktika i visokog Arktika. Drveće se često nalazi u tropskim područjima, dok zeljaste biljke i grmlje preovladavaju u vantropskim područjima.

### Biološko usvajanje dušika 
[thumb|180px|Korijenje *[Vicia* sa vidljivim bijelim korijenovim kvržicama.]]
[thumb|180px|Poprečni presjek korijenove kvržice *[Vicia* posmatran pod mikroskopom.]]
Biološku dušikofiksaciju (BNF) obavljaju organizmi zvani diazotrofi, što je vrlo star proces koji je vjerovatno nastao u arhajskom eonu, kada je u početnoj atmosferi nedostajalo kisika. Ona se izvodi samo kod *Euryarchaeota* i samo kod 6 od više od 50 koljena bakterija. Neke od tih loza su koevoluirale zajedno sa cvjetnicama utvrđivanjem molekulske osnove obostrano korisnih simbiotskih odnosa. Taj proces se odvija u čvorićima koji se uglavnom nalaze u korteksu korijena, iako se povremeno nalazi i u matičnom tkivu kao kod *Sesbania rostrata*. Spermatophyte su ostvarile evolucijsku saradnju sa aktinoriznim diazotrofima (*Frankia*) ili sa rizobijima da uspostave simbiozu, a pripadaju u 11 porodica koje se nalaze u kladusu *Rosidae* (utvrđeno proučavanjem gena *rbcL* molekulske filogeneze, koji su kodirajući za dio RuBisCO enzima u hloroplastima). Ova grupa pokazuje da je raspored za stvaranje čvorića kod cvjetnica vjerovatno nastao samo jednom i da se može smatrati predačkom. Prepoznatljivo je obilježje da je u određenim lozama sačuvana ili izgubljena. Međutim, tako široka raspodjela porodica i rodova unutar ovog reda ukazuje na to da je imao višenodulacijsko porijeklo. Od 10 porodica grupe *Rosidae*, 8 ih izgrađuje čvoriće:
* *Aktinomicete*: (*Betulaceae*, *Casuarinaceae*, *Coriariaceae*, *Datiscaceae*, *Elaeagnaceae*, *Myricaceae*, *Rhamnaceae* i *Rosaceae*), a preostale porodice poput 
**Ulmaceae* i *Fabaceae* čvoriće izgrađuju u rizobijima.

Rizobiji i njihovi domaćini moraju biti u stanju da prepoznaju jedni druge za početak izgradnje nodula. Rizobiji su svojstven za određene vrste domaćina, iako jedna vrsta rizobija često može inficirati više od jedne vrste domaćina. To znači da jedna biljna vrsta može biti zaražena putem više od jedne vrste bakterija. Naprimjer, čvorići u *Acacia senegal* mogu sadržavati sedam vrsta rizobija koji pripadaju u tri različita roda. Najistaknutije osobine koje omogućuju izgradnju rizobija treba razlikovati odvojeno sa brzinom njihovog rasta i vrste korijenskog nodula koji su u dodiru sa svojim domaćinom. Čvorići se mogu svrstati kao: 
*neodređeni, 
*cilindrični i često 
*razgranati, i
*određeni – sferni sa istaknutim lenticelama. 
Neodređeni čvorići su svojstveni za mahunarke iz Sjeverne Amerike, dok se određene nodule obično nalaze kod vrsta tropske ili suptropske klime.

Mahunarke su ostavile brojne i raznovrsne fosilne tragove, posebno iz perioda tercijara. Fosili cvjetova, plodova, listova, drveća i polena iz ovog perioda su pronađeni na brojnim mjestima.

Najraniji fosili koje se sa sigurnošću mogu odrediti kao mahunarke, pojavljuju se u slojevima koji potiču iz kasnog paleocena, prije oko 56 miliona godina. Predstavnici tri potporodice uobičajeno prepoznate kao članovi mahunarki – *Cesalpinioideae*, *Papilionoideae* i *Mimosoideae* – kao članovi velike grane, kao što su na genistoidi – pronađeni su u periodima koji slijede malo kasnije, počevši od prije 55-50 miliona godina. U stvari, pronađen je veliki broj fosilnih pripadnika taksona koji predstavljaju glavnu lozu mahunarki, koje potječu iz srednjeg do kasnog eocena, što ukazuje na to da je većina modernih predstavnika grupe *Fabaceae* bila već prisutna i da je do širokog razvoja došlo u tom periodu. Stoga je zaključeno da su *Fabaceae* počele njihov razvoj u više pravaca prije oko 60 miliona godina, a najvažnije grane su se odvojile prije nekih 50 miliona godina.

Pojava glavnih grana *Cesalpinioideae* kladusa se procjenjuje na između 56 i 34 miliona godina, a osnovna grupa *Mimosoideae*-a na 44 ± 2,6 miliona godina.
 
Podjela između *Mimosoideae* i *Faboideae* je ustanovljena na prije između 59 i 34 miliona godina, a ishodišna grupa *Faboideae* na prije 58,6 ± 0,2 miliona godina. Moguće je da se tada dogodila i udaljavanje nekih grupa unutar *Faboideae*, iako je unutar svakog roda udaljavanje bilo relativno novijeg datuma.. Naprimjer, * Astragalus* je odvojen od *Oxytropis*-a prije nekih 16-12 miliona godina. Osim toga, razdvajanje aneuploidnih vrsta roda *Neoastragalus* počelo je prije 4 miliona godina. *Inga* - još jedan rod iz grupe *Papilionoideae*, sa oko 350 vrsta, izgleda da se odvojila u zadnja dva miliona godina. Fosili predstavnika tri potporodice koje se tradicijski prepoznaju kao *Leguminosae* – *Cesalpinioideae*, *Papilionoideae* i *Mimosoideae* — kao članovi velikog kladusa unutar ovih potporodica – kao što su genistoidi (*Genista*) – nađeni su još kasnije, prije oko 55 do 50 miliona godina.

Na onovu filogenetičkih dokaza, zaključeno je da su mahunjače izvorno evoluirale u suhim ili polusuhim područjima duž obala okeana Tetisa, tokom palaeogena. Međutim, drugi zaključuju da se Afrika (ili čak Amerika) još ne mogu isključiti kao mjesto porijekla ove porodice.

Uključeno je nekoliko različitih puteva koji su upleteni kao donori dupliranih gena, potrebnih za nodulaciju. Glavni geni su povezani sa arbusnoidnom mikorizom, geni zaduženi za stvaranje polenove cijevi i geni hemoglobina. Pokazalo se da je jedan od glavnih gena zajednički za put arbuskularne mikorize i nodulacijskog puta *SYMRK*, koji je uključen u prepoznavanje biljka – bakterija, rast polenove cijevi. Djelovanje ovog gena je sličan razvoju infekcijske polarne niti, što liči na pojavu kada polenova cijev raste prema ovulama. Oba puta uključuju istu vrstu enzima, pektin-reducirajuće ćelijske zidove. Enzimi su potrebni kako bi se reducirao dušik; nitrogenaze, zahtijevaju znatan unos ATP, ali u isto vrijeme su osjetljive na slobodni kisik. Da bi se ispunili uslovi iz ove paradoksne situacije, biljke ispoljavaju vrstu hemoglobina koji se zove leghemoglobin za koga se vjeruje da se angažira nakon dupliranja događaja. Za ova tri genetička puta se smatra da su dio događanja kod dupliranja gena koji se angažiraju za proces nodulacije.

## Filogenija 
Filogeneza mahunarki je bila predmet mnogih izučavanja, više istraživačkih grupe iz cijelog svijeta. Ova istraživanja su koristila morfološke osobenosti, DNK podatke (u hloroplastnim intronima * trnL *, hloroplastnim genima * rbcL * i * matK * ili ribosomne odstojnike (*ITS*) i kladističke analize, kako bi se istražili odnosi između različitih loza porodice. Studije su potvrdile da su standardne potporodice *Mimosoideae* i *Papilionoideae* monofiletske, ali obje su ugnježđene unutar parafiletskih podvrsta *Caesalpinioideae*. Svi različiti pristupi dali su slične rezultate u pogledu odnosa između glavnih grana porodice, kao što je prikazano na kladogramu ispod.

{{Clade
|label1=Fabales
|1={{clade
 |1=Polygalaceae
 |2=Surianaceae
 |3=
 }}
}}

Zvjezdica (*) pokazuje kladuse koji uobičajeno označavaju kao *Caesalpinioideae*.

## Taksonomija 
Prema većini taksonomskih sistema, *Fabaceae* su svrstane u red *Fabales*, uključujući i APG III sistem. U porodicu su uključene tri potporodice:
****Mimosoideae***: 80 rodova i 3.200 vrsta. Uglavnom tropska i toplija područja SAD i Azije i 
***Robinia* (Bagremi) 
***Mimosa*.
****Caesalpinioideae***: 170 rodova i 2.000 kosmopolitskih vrsta: 
*** Caesalpinia*, 
*** Senna*,
** *Bauhinia*, 
***Amherstia*.
****Faboideae (Papilionoideae)***: 470 rodova i 14.000 kosmopolitskih vrsta: 
***Lupinus*
**Astragalus*.

Ove tri potfamilije su alternativno tretirani na nivou porodice, kao u Cronquist i Dahlgren sistemima. Međutim, ovaj izbor nije podržan krajem 20. i početkom 21. stoljeća, dokazujući da *Caesalpinioideae* mogu biti parafiletski, a *Fabaceae* u širem smislu monofiletski. Dok su *Mimosoideae* i *Faboideae* u velikoj mjeri monofiletske, čini se da su *Caesalpinioideae* imale parafiletsku evoluciju. Osim toga, postoji veliki broj rodova čije smještanje u *Caesalpinioideae* nije uvijek dogovoreno (naprimjer, *Dimorphandra*,) a tribus *Cercideae* je vjerovatno sestrinski za ostatak porodice.

## Rodovi i porodice 
Većina od 730 rodova ove porodice je uključena u: 
* * Mimosoideae *
* * Caesalpinioideae *
* * Faboideae *

## Ekonomski i kulturni značaj 
Mahunarke su ekonomski i kulturno važne biljke zbog vanredne raznolikosti i obilatosti, a u širokom spektru jestivog povrća obuhvataju razne namjene. Mogu se uzgajati: u povrtlarstvu i poljoprivredi, kao hrana, za jedinjenja koje sadrže i tvari za medicinsku upotrebu i za ulja i masti, koje imaju razne namjene.

### Ljudska i stočna hrana 
Historija korištenja i uzgoja mahunarki je usko vezana za mnoge rane ljudske civilizacije, koje su nastajale u Aziji, Americi (grah, nekoliko varijanti) i Evropi (bob) oko 6.000&nbsp;godina p. n. e, gdje su postale bitne kao izvor proteina.

Njihova sposobnost da uspijevaju opraviti atmosferski dušik smanjuje potrebu za đubrivom i troškove poljoprivrednika koji gaje mahunarke. One se mogu uzgajati u plodoredu da se osiromašeno zemljište dopuni dušikom. Mahuna, sjemenke i lišće imaju relativno veći sadržaj proteina od nemahunarskog i materijala, zbog dodatnog dušika. Neke vrste obavljaju hidraulično podizanje, što ih čini idealnim za mješovite zasade (međukultura).

Uzgoj mahunarki može biti namijenjen različitim potrebama, kao stočna hrana (krma), uz žitarice, kao i one za farmaciju, industriju, zeleni stajnjak i drvo, a većina komercijalno uzgajanih vrsta istovremeno ima dvije ili više namjena.
***Mahunarke za stočnu ishranu** obuhvataju dvije široke vrste. Neki, poput lucerke, djeteline, grahorice i *Arachisa*, posije se i mogu se pretvoriti u pašnjak za stoku. Ostale krmne mahunarke, kao što su *Leucaena* ili *Albizia* su drvenasti grmovi ili drvenaste vrste koje se ili daju stoci ili redovno održavaju za zalihe ljudske hrane.
***Mahunarke za prinos sjemeki** za ljudsku i životinjsku potrošnju ili za proizvodnju biljnih masti i ulja za industrijsku upotrebu. Proizvodnja zrna mahunarki uključuje i uzgoj zeljastih biljaka poput graha, sočiva, lupine, graška i kikirikija, te drveća, kao što su rogači, meskvuito i tamarind.
***Cvijetne mahunarke** obuhvataju vrste kao što je lupina, koji se uzgajaju komercijalno zbog njihovog cvjeta kao i popularnosti u vrtovima i baštama širom svijeta. *Laburnum*, * Robinia*, * Gleditsia*, *Acacia* (bagrem), *Mimosa * i * Delonix * su ukrasna drveće i grmovi. 
***Industrijski uzgoj mahunarki** uključuje *indigofere*, kultivirane za proizvodnju indiga, *bagrema*, za gumarabiku i *Derris*, kao insekticida rotenona.
***Ugârske mahunarke** (za tzv. "odmaranje zemljišta") ili biljke za **zeleni stajnjak** su vrste koje se uzgajaju za zaoravanje u zemlju da se iskoristi visoka razina dušika u većini mahunarki. U tu svrhu se uzgajaju brojne mahunarke, među kojima i *Leucaena*, *Cyamopsis* i *Sesbania*.
***Mahunarke za proizvodnju drvne mase** se uzgajaju za proizvodnju širom svijeta, uključujući i brojne vrste rodova *Robinia* (bagremi), *Dalbergia* i *Castanospermum australe*.
* **Medonosne mahunarke** su biljke koje su bogate nektarom za pčele i druge insekte da ih ohrabri da nose polen od cvijeta do cvijeta, od jedne biljke do drugih čime se osigurava oprašivanje i rekombiniranje genetičkog materijala. Veliki broj vrsta mahunarki su dobri nektaronosni dobavljači, kao što su lucerke, bijela djetelina (*Trifolium repens*), slatke djeteline (rod *Melilotus*) i različite vrste roda *Prosopis*. Mnoge biljke u porodici *Fabaceae* su važan izvor polena za bumbare vrste *Bombus hortorum*. Ova vrsta pčela je posebno omiljena vrsta: *Trifolium pratense* (crvena djetelina), koja je poznata i kao čest izvor hrane za *Bombus hortorum*.

### Upotreba u Industriji 
#### Prirodne gume 
Prirodne gume su biljni eksudati (izlučevine) koje nastaju kao rezultat oštećenja, kao što to proizlazi nakon napada insekta ili prirodnog ili umjetnog reza. Ovi eksudati sadrže heterogene polisaharide, nastale od različitih šećera i obično sadrže uronske kiseline. Oni čine viskozne koloidne rastvore. Postoje različite vrste koje proizvode gume. Najvažniji od tih vrsta pripadaju mahunarkama. Oni se naširoko koriste u farmaciji, kozmetici, prehrambenoj i tekstilnoj industriji. Također imaju zanimljiva terapeutska svojstva; naprimjer gumarabika je antitusiv (protiv kašlja) protivupalna supstanca. Najpoznatije gumonosne izlučevine su tragakant (*Astragalus gummifer*), gumarabika (* Acacia senegal *) i guar guma (*Cyamopsis tetragonoloba*.

### Boje 
Neke od ovih vrsta se koriste za proizvodnju boja među kojima su sljedeće: *Haematoxylon campechianum*; veliko bodljikavo drvo koje može narasti do 15 m visine. Njegovo pluto je tanko i mehko, a drvo je teško. Srčano drvo se koristi za proizvodnju crvenih i ljubičastih boja. U histologiji se koristi boja pod nazivom hematoksilin, koja se proizvodi iz ove vrste. Brazilsko drvo *Caesalpinia echinata* je slično prethodnom stablu, ali sa manjim i crvenim ili ljubičastim cvjetovima. Drvo se koristi i za proizvodnju crvene ili ljubičaste boje. Madraski trn (*Pithecallobium dulce*) je još jedno trnovito stablo koje potiče iz Latinske Amerike. Naraste do visine od 4 m i ima žute ili zelene cvjetove koji rastu u cvastima. Njegov plod je crvenkast i koristi se za proizvodnju žute boje. Indigo boja se vadi iz pravih indigo biljaka *Indigofera tinctoria* koji je porijeklom iz Azije. U Srednjoj i Južnoj Americi boje se proizvode od dvije vrste koje su srodne ovoj: indigo od *Indigofera suffruticosa* i natal indigo iz *Indigofera arrecta*. Žuta boja se vadi iz *Butea monosperma* obično poznata pod nazivom šumski plamen.

### Ukrasne biljke 
Širom svijeta, već stoljećima, mnoge vrste mahunarki se koriste u hortikulturi, kao ukrasne biljke. Njihova ogromna raznolikost visine, oblika, lišća i boja cvjetova omogućava da se biljke ove porodice se najčešće sade u dizajnu i sadnji – od malih vrtova do velikih parkova. U nastavku je popis glavnih ukrasnih mahunarskih vrsta, navedene po potporodicama:

* Potporodica *Caesalpinioideae*: *Bauhinia forficata*, *Caesalpinia gilliesii*, *Caesalpinia spinosa*, *Ceratonia Siliqua*, *Cercis siliquastrum*, *Gleditsia triacanthos*, *Gymnocladus dioica 
*, *Parkinsonia aculeata*, *Senna multiglandulosa*.

* Potporodica *Mimosoideae*ː *Acacia caven*, *Acacia cultriformis*, * Bagrem dealbata*, *Acacia karroo *, *Acacia longifolia*, *Acacia melanoxylon*, *Acacia paradoxa *, *Acacia retinodes*, *Acacia saligna*, *Acacia verticillata*, *Acacia visco*, *Albizzia julibrissin*, *Calliandra tweediei*, *Paraserianthes lophantha*, *Prosopis chilensis*.
* Potporodica *Faboideae*: *Clianthus puniceus*, *Erythrina crista-galli*, *Erythrina falcata* *Citysus scoparius*, *Laburnum anagyroides*, *Lotus peliorhynchus*, *Lupinus arboreus*, *Lupinus polyphyllus*, *Otholobium glandulosum*, *Retama monosperma*, *Robinia hispida*, *Robinia luxurians*, *Robinia pseudoacacia*, *Sophora japonica*, *Sophora macnabiana*, *Sophora macrocarpa*, *Spartium junceum*, *Teline monspessulana *, *Tipuana tipu*, *Wisteria sinensis*.
* Drvo slonovsko uho (*Enterolobium cyclocarpum*) je nacionalno stablo Kostarike, po Izvršnoj naredbi od 31. augusta 1959. 
* Brazilsko drvo (*Caesalpinia echinata*) je nacionalno drvo Brazila od 1978. 
* Zlatni bagrem *Acacia pycnantha* je nacionalni cvijet Australije.
* Honkonško orhidejsko drvo *Bauhinia blakeana* je nacionalni cvijet Hong Konga.

## Galerija 

Datoteka:MG 7005.jpg|*Acacia baileyana* (Bagrem)
Datoteka:Starr 050419-0368 Alysicarpus vaginalis.jpg|Elementi (režnjevi) *Alysicarpus vaginalis*
Datoteka:CalliandraEmarginata.JPG|*Calliandra emarginata*
Datoteka:Desmodium gangeticum W2 IMG 2776.jpg|*Desmodium gangeticum*
Datoteka:Sickle Bush (Dichrostachys cinerea) in Hyderabad, AP W2 IMG 9903.jpg|*Dichrostachys cinerea* Srpasti grm

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Leguminosae  u *The Plant List* 
* Leguminosae  u *The Families of Flowering Plants (DELTA)* 
* Fabaceae u *Encyclopedia of Life*
* Fabaceae na *Angiosperm Phylogeny Website*
* Fabaceae  u *Tree of Life Web Project*
* Fabaceae u online *Flora of China''

Kategorija:Leguminoze
Kategorija:Metabolizam dušika
Kategorija:Pojavljivanje u paleocenu
Kategorija:Poboljšivači tla