Banjalučka sahat-kula

**Sahat-kula u Banjoj Luci** nalazila se u banjalučkoj čaršiji, u neposrednoj blizini Ferhat-pašine džamije i spadala je u njene značajne objekte i predstavljala poseban javni objekt nezaobilazan za arhitektonsko-urbanistički razvoj grada Banje Luke. Bila je bitan element prilikom identifikacije banjalučke čaršije nalazeći se uvijek kao sastavni element svih vizura ovog prostora. Objekt sahat-kule bio je kompozicijski i koncepcijski usko povezan s objektom Ferhadije i ostalim objektima stare čaršije u Banjoj Luci.

Premda vrijeme tačnog nastanka sahat-kule nije poznato, najvjerovatnije je to 1587, za vrijeme velikih građevinskih poduhvata Ferhad-paše Sokolovića u Banjoj Luci, novoj prijestonici novoformiranog Bosanskog pašaluka. Ako je ova pretpostavka istinita, banjalučka sahat-kula bila je najstarija sahat-kula u Bosni i Hercegovini.

Sahat-kula bila je jednoprostoran objekt i u podnožju je imala gotovo kvadratnu osnovu dimenzija . Njeni zidovi bili su neobično masivni. Imala je oblik tornja koji se postupno sužavao prema koti koja se nalazila na visini 14,45m, odakle je započinjao vertikalni dio novoizgrađenoga dijela koji je nastao nakon zemljotresa 1969. Visina sahat-kule u vrijeme rušenja 1993. iznosila je 18,89m, a bila je završena četverovodnim šatorastim krovom. Kroz vremenski period od svog nastanka doživljavala je niz promjena, kako u svom izgledu, tako i u dimenzijama.

## Kontekst 
Izgradnja sahat-kula na području Osmanlijskog Carstva otpočela je sredinom 16. stoljeća, kao posljedica arhitektonskih i kulturnih uticaja donesenih s područja Srednje Evrope. Izgradnja je bila uslovljena – s jedne strane – potrebom obavljanja islamskih molitvi (pet dnevno, u određeno vrijeme, kako je propisano islamskim normama); s druge strane, to je bila skupoća tada vrlo rijetkih džepnih satova koje prosječan stanovnik nije sebi mogao priuštiti.

Sahat-kula je kroz vremenski period od svog nastanka doživljavala čitav niz promjena, kako u svom izgledu, tako i u dimenzijama – posebno visini. Većina izmjena, koja se mogla utvrditi prije rušenja 1993, vjerovatno je nastala u toku 19. stoljeća, kada su gornji dijelovi objekta ozidani opekom. Taj izgled može se vidjeti na fotografijama iz perioda austrougarske uprave u Bosni i Hercegovini i nije pouzdano utvrđeno je li nastao kao posljedica autentične restauracije ili iz potrebe za povećanjem visine objekta. U to vrijeme objekt je povećan na visinu od 24,25m i u svom vrhu je dobio jedan polukružni otvor, a pored ukrasnog vijenca ispod strehe urađeni su dekorativni elementi izvedeni u žbuki poput dekorativnog friza.

Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine (u sastavu: Tina Vik, Amra Hadžimuhamedović, Dubravko Lovrenović, Ljiljana Ševo i Zejnep Ahunbej), 7. maja 2003. područje i ostatke banjalučke sahat-kule proglasila je nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine. Ovom odlukom Komisija je ujedno obavezala Vladu Republike Srpske da obnovi sahat-kulu u svom originalnom izgledu i stanju prije rušenja, s ugrađivanjem što više moguće izvornog materijala. ili je još u planu (podatak iz maja 2018).

## Reference 
## Literatura 
*     
*     
*     
*   
*     
*  
* 
*    
* 
*    
* 
* 
* 
*    
*    
*  
*    
*  
*   
*   
*   
*      
*    
*   
*    
*   
*   
*   
*  
* 
*    
*   
*   
*   
*    
*   
*  
*   
* 

## Vanjski linkovi 
* "Odluka o proglašenju za nacionalni spomenik Bosne i Hercegovine" . Komisija za očuvanje nacionalnih spomenika Bosne i Hercegovine.

Kategorija:Građevine u Banjoj Luci
Kategorija:Sahat-kule u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Nacionalni spomenici u Banjoj Luci