Monokotiledone biljke

[mini|600px|Monokotiledone  u suvremenoj filogenetskoj  klasifikaciji angiospermiKlasifikacija APG III (2009) ili filogenetske klasifikacije je treća verzija botaničke klasifikacije cvjetnica koju utvrđuje  međunarodna **A**ngiosperm **P**hyilogeny **G**roup. To je najvažnija botanička klasifikacija danas, koja počiva na promjenjenom  APG II sistemu klasifikacije ([2003.) i dopunama filogenetske  klasifikacije  APG IV (2016.).]]

**Monokotiledone biljke** ili kratko  **monokotiledone** su  grupa  biljaka cvjetnica koje dominiraju velikim dijelovima Zemlje i koje su ekonomski vrlo važne. Imaju taksonomski rang razreda u diviziji Magnoliophyta.

Najveća porodica monokotiledonih biljaka je Orchidaceae (orhideje), kojoj su svojstveni vrlo kompleksni cvjetovi,  koje  insekti oprašuju na osoben način. Druga po veličini je porodica *Poaceae* ili *Gramineae* (prave trave), koja je evoluirala u drugom pravcu i postala specijalizirana za oprašivanje vjetrom anamofilnost). Trave proizvode male cvjetove koji se mogu skupiti u vrlo uočljivim grupama (klasovima metlicama i sl.)

;Glavna obilježavajuća svojstva monokotiledona su:
*Klica  (sjemenka) je sa jednim klicinim listom (kotiledonom). 
*Klicin korjenčić  brzo ugiba, pa ne izrasta u glavni korijen, već ga, u drugom dijelu stabljike, zamjenjuju  sekundarni korijeni. 
*Razbacani zatvoreni provodni sudovi u stabljici, sastavljeni su od unutrašnjeg ksilema i vanjskog floema.
*U stabljici nema kambijskoga prstena, zbog čega izostaje   sekundarni rast  u debljinu, a  kora, drvo i srčika disu jasno odvojeni (kao u dikotiledona). 
*Listovi su obično  poredani naizmjenično, najčešće dvoredni ili troredni, rijetko nasuprotni ili u pršljenu. Obično su sjedeći, rjeđe na peteljkama, pretežno su jednostavni, linearni ili jajoliki.
*Pazušni (bočni, aksilarni) pupovi imaju samo jedan predlistić s leđne strane.  
*Raspored lisne "nervature" (provodnih sudova) je linearnan i obično paralelan; rijetke su vrste sa  mrežastom nervaturom. 
*Građa cvijeta je  na osnovu broja 3 ili njegovih linearnih umnožaka (3, 6, 9,...).
*Svi dijelovi tipskog cvijeta nalaze se  su u pet pršljenova (pentaciklični), po tri člana u pršljenu (trimerni), rijetko četiri (tetramerni). Kod primitivnijih grupa (podrazred *Alismatidae*) pojavljuje se veći broj plodnih listova koji su raspoređenih spiralno, dok su u evolucijski viših  skupina pojedini dijelovi cvijeta reducirani.

## Poređenje sa dikotiledonim biljkama 
Osim  broja kotiledona,  između monokotiledona i dvokotiledona, postoje i druge razlike. Ove razlike su  uglavnom između monokotiledona i dikotiledonske grupe eudikotiledona. Mnoge dikotiledone grupe koje su se ranije izdvojile iz zajedničkog filogenetskog stabla  imaju izvjesne karakteristike "monokotiledona", kao što su razbacani provodni snopići, trodijelne cvjetovi i stari  (predački) tip polena. Neke monokotiledone također imaju i svojstva dikotiledoda, kao što je mrežasta  lisna „nertvatura“ provodnih sudova

## Filogenija
Taksonomi imaju  znatnu širinu u imenovanju ove grupe, čak i kao da su monokotiledone grupa odmak iznad taksonomskog ranga porodice. Član 16 *ICBN* dozvoljava  da se opisni naziv ili ime formiraju iz imena jednne od pripadajućih porodica.

Do uspona  filogenetskog  APG sistema,  bilo je  široko prihvaćeno da su cvjetnice uredno podijeljeno između monokotiledona i dikotiledona, što se ogleda u gotovo svim sistemima. Kladistički pristup  cvjetajuće biljke dijeli na različite grupe (bez taksonomskog ranga, posebno Magnoliophyta i drevne loze poznate kao bazne cvjetnice joje  spadaju izvan ove dihotomije. Svaki od ovih sistema koristi svoju internu taksonomiju za svaku  grupu. Monokotiledone su poznate kao grupa koja je izuzetno stabilna  u vanjskim  granicama (to je dobro definirana, koherentna grupa), dok je u internim taksonomijama izuzetno nestabilna (historijski nema dva autoritativna sistema su se međusobno slažu o tome kako su  monokotiledona su međusobno povezane).

Molekulske  studije su  potvrdile  monofiletsko (zajedničko)  porijeklo svih monokortiledona  i pomogle u  rasvijetljavanju  odnosa unutar ove grupe. APG III sistem ne daje im  taksonomski rang, a,  umjesto toga, monokotiledonama daje rang kladusa. Međutim,  dalje  su ostale neke dileme u pogledu tačnog odnosa između glavnih loza, uz brojne konkurentske  modele (uključujući APG).

Historijski, monokotiledone su:
* **Monocotyledoneae** u de Candolle sistemu i Engler sistemu;
* **Monocotyledone** u Bentham & Hooker sistemu i Wettstein sistemu;
* Razred: **Liliopsida** u Takhtajan sistemu i  Cronquist sistemu;
* Podrazred:  **Liliidae** u Dahlgren sistemu i Thorne sistemu (1992)
* Kladus: **monokotile** u kladističkoj grupi (APG) sistema: APG sistem, APG II sistem i APG III sistem

## Klasifikacija 
Dikotiledone obuhvataju  oko 65 porodica sa  više od 2.350 rodova i ukuno više od 40.000 vrsta. Najbogatiji specijski diverzitet je u porodici porodice orhideja ili kaćuna (oko 20. 000), slijede trave (oko 6.000) i šaševi (oko 3.000).

Mnoge su značajne  poljoprivredne  kulture, kao što su  pšenica, kukuruz, riža, ječam, raž, zob i proso ili se, u hortikulturi,  uzgajaju kao atraktivne ukrasne biljke, kao što su  mnogi predstavnici orhideja ili porodice  ljiljana, perunika, palmi i druge.

Jednokotiledonske biljke su uključene u  sljedeće redove:
# Alismatales
# Arecales
# Asparagales
# Commelinales
# Dasypogonales
# Dioscoreales
# Liliales
# Pandanales
# Petrosaviales
# Poales
# Zingiberales

## Također pogledajte
*Biljke
*Cvjetnica
*Dikotiledone

## Reference
## Vanjski linkovi
* http://books.google.com/?id=P6m0OTheY8sC&printsec=frontcover#PPA2,M1
* https://web.archive.org/web/20120119030910/http://www.ucmp.berkeley.edu/glossary/gloss8/monocotdicot.html

Kategorija:Biljke
Kategorija:Magnoliophyta