Starac i more (roman)

mini|Hemingway

**Starac i more** je roman američkog književnika Ernesta Hemingwaya,  napisanog između decembra 1950. i februara 1952,  bilo je to posljednje veliko fiktivno djelo koje je Hemingway objavio za života. Roman priča priču o Santiagu, ostarjelom ribaru, i njegovoj dugoj borbi da ulovi divovsku sabljarku. Roman je bio dugo očekivan i objavljen je s rekordnom prodajom; početna kritika je bila podjednako pozitivna, ali su se stavovi od tada značajno mijenjali.

Hemingway je počeo da piše roman na Kubi tokom burnog perioda svog života. Njegov prethodni roman *Preko rijeke i u šumu* naišao je na negativne kritike i, usljed raspada odnosa sa suprugom Mary, zaljubio se u svoju muzu Adrianu Ivančić. Nakon što je završio jednu knjigu planirane "morske trilogije", Hemingway je počeo pisati kao dodatak priču o starcu i sabljarki koja mu je prvobitno bila ispričana petnaest godina ranije. Pisao je do hiljadu riječi dnevno, dovršavajući rukopis od 26.531 riječi za šest sedmica.

Tokom sljedeće godine, Hemingway je postajao sve uvjereniji da će rukopis stajati sam za sebe kao roman. Magazin Life objavio je cijeli roman u broju od 1. septembra 1952. Hemingwayev izdavač, Scribner's, objavio je njihovo prvo izdanje sedmicu kasnije. Zahvaljujući povoljnim ranim recenzijama i predaji, očekivanje javnosti bilo je toliko veliko da su oba izdanja bila u velikoj mjeri krijumčarena. Časopis se za dva dana prodao u rekordnih 5,3 miliona primjeraka, dok je Scribner's prodao desetine hiljada primjeraka. Preveden na devet jezika do kraja 1952, *Starac i more* je šest mjeseci ostao na listi bestselera New York Timesa. Godine 1953. dobio je Pulitzerovu nagradu za fikciju, i to je bilo jedino djelo koje se eksplicitno spominje kada je Hemingwayu 1954. dodijeljena Nobelovu nagradu za književnost.

Rane kritike su bile pozitivne, a mnogi su pozdravili ono što su vidjeli kao povratak Hemingwaya u formu nakon negativnog prijema *Preko rijeke i u šumu*. Priznanje je vremenom opadalo, pošto su književni kritičari počeli da smatraju da je prvobitni prijem prenapuhan i preterano entuzijastičan. Da li je *Starac i more* inferioran ili jednak drugim Hemingwayevim djelima, od tada je predmet naučne rasprave. Tematska analiza fokusirala se na kršćanske slike i simbolizam, na sličnost tema romana s prethodnicima u Hemingwayevom kanonu i na lik ribara Santiaga.

## Likovi 
Starac i more je djelo sa svega nekoliko likova. Glavni likovi su starac Santiago i dječak Manolino.

Santiago je stari ribolovac koji živi u siromašnoj kolibi spavajući na novinama. On već 84 dana izlazi na more i vraća se bez većeg ulova. Svi u naselju misle, da je starac "izgubio" ribolovačku sreću. Noću sanja lavove i želi se vratiti u vrijeme kada je bio prvak u obaranju ruku i vrstan ribolovac.

Manolino je jedini pravi prijatelj Santiaga. Zajedno su 40 dana lovili ribu, ali kako nije bilo ulova Manolinovi roditelji su odlučili poslati ga na brod koji ima više sreće.

## Sadržaj 
Santiago je stariji ribar koji nije ulovio ribu osamdeset četiri dana i smatra se veoma nesrećnim. Manolina, kojeg je trenirao Santiago, roditelji su prisilili da radi na drugom, sretnijem brodu; Manolin i dalje pomaže Santiagu da pripremi svoju opremu svako jutro i večer i donosi mu hranu. Pričaju o bejzbolu i Joeu DiMaggio-u, prije nego dječak ode i Santiago zaspi. Sanja o prizorima i iskustvima svoje mladosti.

Osamdeset petog dana, Santiago rano vadi svoj čamac, s namjerom da vesla daleko u Golfsku struju. Ujutro ne hvata ništa osim malog albakora prije nego što ulovi ogromnu sabljarku. Riba je preteška za izvlačenje i počinje vući čamac dalje u more. Santiago izdržava cijelu noć, jedući albacore nakon izlaska sunca. Prvi put vidi sabljarku— duža je od čamca. Santiago sve više cijeni ribu, pokazujući poštovanje i saosećanje prema svom protivniku. Zalazak sunca stiže po drugi put i ribar se snalazi; probudi ga riba u panici, ali uspjeva da povrati svoju ravnotežu. Trećeg jutra sabljarka počinje da kruži. Gotovo u delirijumu, Santiago je uvlači i udara ga harpunom. Veže ribu na svoj čamac.

Mako ajkula osjeti miris krvi u vodi i uzme zalogaj od četrdeset funti. Ubivši ajkulu, ali izgubivši harpun, Santiago priveže nož na veslo kao improvizirano koplje i ubije još tri ajkule prije nego što oštrica noža pukne. Proklinjući sebe što je otišao predaleko, izvinjava se unakaženom lešu sabljarke. Ubija još dvije ajkule na zalasku sunca, ali riba je sada napola pojedena. Treće noći ajkule dolaze kao čopor i za sobom ostavljaju samo kosti. Santiago stiže do obale i spava u svojoj kolibi, ostavljajući kostur vezan za svoj čamac.

Ujutro, Manolin plače kada vidi Santiagovo stanje. Donosi kafu i sjedi sa Santiagom dok se ne probudi. Insistira na tome da prati Santiaga u budućnosti. Ribar mjeri sabljarku u dužini od osamnaest stopa, a par turista zamijenilo je njegov kostur za skelet morskog psa. Santiago se vraća u san i sanja lavove na afričkoj plaži.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
### Izvori 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Literatura 
* 
* 
* 
* 

Kategorija:Američka književnost
Kategorija:Romani