open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lagman

mini|Lagman, salata i čaj u Biškeku

**Lagman** ( , ләғмән , ; ; , , , ), latiaozi () ili bànmiàn (), srednjoazijsko je i kinesko (dungansko i ujgursko) jelo koje se priprema od mesa (uglavnom janjetine), povrća i posebnih rezanaca. Istoimeni rezanci se ne režu od razvijenog tijesta, već se rezanci izvlače iz komada tijesta. Ovisno o načinu pripreme, lagman podsjeća na juhu ili jelo s rezancima.

Recept se razlikuje ovisno o regiji, primjerice u sjevernom Afganistanu i Tadžikistanu priprema se sa slanutkom. Jelo je poznato u većini država nasljednica Sovjetskog Saveza, a smatra se nacionalnim jelom u zemljama poput Kirgistana i Uzbekistana. Krimsko-tatarska kuhinja također je usvojila lagman iz uzbečke kulture.

## Pripremanje 
Lagman se priprema s mesom (uglavnom janjetinom ili govedinom), povrćem i dugim rezancima. Povrće obično uključuje papriku, patlidžane, rotkvicu, krompir, luk, češnjak i začine. U usporedbi s japanskim ramenom, lagman je bliži kineskom originalu. Ramen prvenstveno koristi svinjske ili pileće juhe. Lagman, kao i izvorni lamian, obično se spravlja s govedinom ili janjetinom. A rezanci za ramen obično su tanji; tipični udon rezanci po veličini su bliži klasičnim lamijskim rezancima. Ramen se obično pravi rezanjem tankih listova tijesta, slično talijanskoj tjestenini.

## Također pogledajte 
* Ramen
* Lamian

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Afganistanska kuhinja
Kategorija:Krimska kuhinja
Kategorija:Kazaška kuhinja
Kategorija:Kirgistanska kuhinja
Kategorija:Pakistanska kuhinja
Kategorija:Ruska kuhinja
Kategorija:Tažikistanka kuhinja
Kategorija:Turkmenska kuhinja
Kategorija:Ujgurska kuhinja
Kategorija:Tjestenine
Zivanija

180px|mini|Flaša zivanije
**Zivanija** (, ) je kiparska rakija od komine.

## Proizvodnja 
Zivanija se proizvodi od fermentirane komine grožđa na Kipru od 14. vijeka. Od 2004. naziv *zivanija* zaštićen je od strane EU i smije se koristiti samo za proizvode proizvedene na Kipru.

## Okus 
Piće je bezbojno i ima laganu aromu grožđica. Sadržaj alkohola je obično oko 45% vol. Selo Mehmetçik (Galatia) u Turskoj Republici Sjeverni Kipar poznato je po zivaniji.

## Također pogledajte 
* Rakija od komine
* Cipuro
* Cikoudija
* Rakija
* Pisco
* Grapa
* Aguardiente
* Törkölypálinka
* Čača
* Orujo

## Reference 
Kategorija:Rakije od komine
Kategorija:Kiparska kuhinja
Kategorija:Grčka kuhinja
Kategorija:Grčka alkoholna pića
Kenesa

[mini|desno|Unutrašnjost jedne kenese u [Jevpatorija|Jevpatoriji]]

**Kenesa** (iz aramejskog riječ za "skupštinu"), () je sinagoga Karaita, kao i Mizrahija.

## Izgled 
Kenese su postavljene slično sinagogama rabinskog judaizma. Često su postavljeni u smjeru sjever-jug. Počevši od sjevernog ulaza, kenesa uključuje:

* *Azar* (עזר, *pomoć*) – predsoblje u kojem se vjernici izuju, jer u kenesi nije dozvoljeno nošenje obuće.
* *Mošav zekenim* (מושב זקנים, *Staračke klupe*) - drvene klupe za starije i ožalošćene, obično ispod galerije, čiji je gornji dio - skriven od muških pogleda - je rezerviran za žene.
* *Šulhan* (שולחן, *stol*) - glavna dio gdje muškarci i dječaci prisustvuju službi na koljenima. Tradicionalno su te prosrorije bile prekrivene tepisima, ali modernije kenese imaju i klupe.
* *Heihal* (היחל, *palača/hram*) - Usporedivo s Tora zidom i bimom rabinske sinagoge.

## Kenese 
Na području bivšeg Sovjetskog Saveza bilo je 20 kenesa, od kojih devet na Krimu (dvije su izgrađene 1918). Preostale kenese su – često oronuli spomenici, drugi poput kenese Sevastopolja su u rukama stranaca. U glavnom karaitskom molitvenom mjestu Ukrajine, u Jevpatoriji na Krimu, postoje dvije neovisne kenese koje su ponovno otvorene 2005. i 1999. godine. Također je vrijedna pažnje Kenesa u Kijevu.

U Litvaniji su kenese izgrađene u 14. stoljeću u Trakai, Biržaiu, Kėdainiaiu, Panevėžysu i Vilniusu. Kenese u Trakaiju i Vilniusu djeluju od početka 20. stoljeća.

Postoji nekoliko karaitskih sinagoga u Izraelu, uključujući Sinagogu Anan ben David iz 15. stoljeća u Starom gradu Jeruzalema.

U Eglisau u Švicarskoj nalazi se kenesa - nazvana "The Eli Haroun prayer and community centr“" - karaitskih Židova Evrope"

## Reference 
Kategorija:Sinagoge
Kategorija:Karajizam
Ksenija Petrova

**Ksenija Semjonovna Petrova** (); rođena 1892. u Buguruslanu, Samarska gubernija; umrla 1942. u rajonu Kljavlino, Kujbiševska oblast) je bila ruska i sovjetska učiteljica i pjesnikinja erzjanskog porijekla.

## Biografija 
Petrova, kći nadničara bez zemlje, mogla je pohađati školu samo tri mjeseca. Sama je naučila čitati i pisati.

Petrova je 1932. otišla u Saransk i predavala materinji jezik i književnost na partijskom fakultetu. Bavila se i naučnim istraživanjem. Nena gramatika rzjanskog jezika]] se godinama koristila u školama Erzjana. Od 1936. bila je učiteljica u selu Starije Sosni u okrugu Kljavlino. Članom Unije sovjetskih pisaca postala je 1938.

## Reference 
Kategorija:Ruski pjesnici
Kategorija:Sovjetski pjesnici
Kategorija:Članovi Unije sovjetskih pisaca
Kategorija:Rođeni 1892.
Kategorija:Umrli 1942.
Kategorija:Erzja
Ilona Koutny

**Ilona Koutny** (rođena 1. marta 1953. u Budimpešti) je mađarska lingvistica i esperantistkinja. Godine 2008. novine *La Ondo de Esperanto* proglasile su je "esperantistom godine".

## Biografija 
Koutny je studirala lingvistiku na Univerzitetu Eötvös Loránd u Budimpešti, gdje je i doktorirala. Tamo je predavala jezike, te je razvila sustav "ESPAROL" za jezik esperanto. Nakon smrti profesora Istvána Szerdahelyija, ona je 1987. godine preuzela njegovu katedru za esperanto i lingvistiku na Univerzitetu Eötvös Loránd. Koutny je također predavala računalnu lingvistiku. Nakon preseljenja u Poljsku i habilitacije studirala je na Univerzitetu Adam Mickiewicz u Poznańu 2009. godine. Sljedeće godine preuzela je katedru za ugrofinske studije i 2011. postala profesorica. Tamo je predavala mađarski jezik i lingvistiku na Lingvističkom institutu Univerzitet  Mickiewicz u Poznańu , gdje je utemeljila poslijediplomski studij interlingvistike. k outny je izvanredni profesor na *International Academy of Sciences San Marino* (), članica je Međunarodnog udruženja esperanto učitelja () Bila je članica Akademio de Esperanto od 1998- 2016. godine. Koutny je napisala nekoliko rječnika i suurednik je poljskog stručnog časopisa *Język. Komunikacja. Informacja.* Njezin suprug Zbigniew Galor (1952–2017.) bio je univerzitetsjki profesor za sociologiju u Stettinu i esperantist.

## Vanjski linkovi 
## Reference 
Kategorija:Rođeni 1953.
Kategorija:Biografije, Budimpešta
Kategorija:Mađarski lingvisti
Kategorija:Esperantisti
Opća bolnica "Prim. dr. Abdulah Nakaš"

**Opća bolnica "Prim. dr. Abdulah Nakaš"** (poznata i kao **Vojna bolnica**) zdravstvena je ustanova u Sarajevu, Bosna i Hercegovina, u naselju Marijin Dvor.

Osnivač bolnice je bosanski valija Topal Osman-paša, a današnje ime nosi po ljekaru Abdulahu Nakašu, šefu hirurških disciplina, glavnom hirurgu Armije Republike Bosne i Hercegovine i osnivaču bh. sindikata uposlenika u zdravstvu.

## Historija 
Osnovao ju je 1866. Topal Osman-paša, kao prvu osmansku vojnu bolnicu u Bosni. Izgrađena je na zemljištu otkupljenih bašči i kuća lokalnog stanovništva. Projektovanje bolnice pripisuje se makedonskom graditelju Andreju Damjanovu. Bolnica je bila savremeno koncipirana s vodovodom, kanalizacijom i prvom apotekom te namijenjena isključivo za liječenje osmanskih vojnika i starješina.

Nakon austrougarske okupacije Bosne i Hercegovine, bolnica je imala naziv **Garnizonska bolnica broj 25**, sa sanitetskim odjelom i apotekom. Organizirana je 1897. u sistem paviljona. Između dva svjetska rata, nastavila je raditi isključivo za potrebe armije, a u vrijeme Kraljevine Jugoslavije izgrađen je još jedan paviljon.

Značajne promjene su se desile 1960. kada je transformisana u polikliniku, ATD i dječiji dispanzer. Ova transformacija bila je dio šireg procesa modernizacije i razvoja zdravstvene infrastrukture u Socijalističkoj Federativnoj Republici Jugoslaviji. Izgradnja nove bolnice otpočela je 1973, a dovršena 1979. sa kapacitetom od 420 kreveta. Novoizgrađena bolnica bila je namijenjena ne samo vojnim osobama, već i civilima.

S početkom rata u Bosni i Hercegovini 1992, bolnica je bila u neposrednoj blizini prve ratne linije. Pogođena s oko 200 velikih projektila, ali je i dalje radila uz pomoć donatorskih organizacija. Liječeno je preko 8.000 ranjenih građana i izvedeno oko 11.000 operacija.

Odlukom Skupštine Kantona Sarajevo 20. aprila 2006, bolnica je dobila naziv – Javna ustanova Opća bolnica "prim. dr. Abdulah Nakaš", po ljekaru Abdulahu Nakašu, šefu hirurških disciplina, glavnom hirurgu Armije Republike Bosne i Hercegovine i osnivaču bosanskohercegovačkog sindikata uposlenika u zdravstvu.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt

Kategorija:Bolnice u Sarajevu
Kategorija:Bolnice u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Dobitnici Šestoaprilske nagrade
Čehovljev pištolj

**Čehovljev pištolj**, ponegdje i *Čehovljeva puška*; (), pripovjedačko je pravilo koje kaže da svaki element u priči mora biti nužan, a nevažne elemente treba ukloniti. Na primjer, ako pisac prikazuje pištolj u priči, *mora* postojati razlog za to, kao što je pucanje iz njega nekada kasnije u radnji. Svi elementi na kraju moraju imati ulogu u nekom dijelu radnje (priče). Neki autori, poput Hemingwaya, ne slažu se s tim načelom.

Pravilo je nekoliko puta, uz neke varijacije, zapisao pismima Anton Čehov kao savjet za mlade dramatičare.

## Kritika 
Ernest Hemingway ismijavao je načelo u svom eseju *Umjetnost kratke priče* dajući primjer dva lika koja su predstavljena, a zatim se nikada više ne spominju u njegovoj kratkoj priči "Pedeset tisuća". Hemingway je cijenio nevažne pojedinosti, ali je priznao da će čitatelji u njima neizbježno tražiti simboliku i značenje. Spisateljica Andrea Phillips primijetila je da dodjeljivanje jedne uloge svakomu detalju čini priču predvidljivom i ostavlja je "bezbojnom".

Donald Rayfield je primijetio je da u Čehovljevoj drami *Višnjik*, suprotno Čehovljevu savjetu, postoje dva napunjena vatrena oružja iz kojih se ne puca. Neispaljene puške povezuju se s temom predstave o nedostatku ili nedovršenosti radnje.

## Varijacije 
Ernest J. Simmons (1903. – 1972.) piše da je Čehov ponovio istu misao, što može objasniti postojanje nekoliko varijacija.

* "Nikada se na pozornicu ne smije staviti napunjena puška ako neće pucati. Pogrešno je davati obećanja koja ne misliš ispuniti."
* "Uklonite sve što nije relevantno za priču. Ako u prvom činu kažeš da na zidu visi puška, u drugom ili trećem činu ona mora opaliti. Ako neće biti opaljena, ne bi trebala tamo visjeti". — Sergius Šučukin, *Memoari* (1911.)
* "Ako ste u prvom činu objesili pištolj na zid, onda u sljedećem treba pucati. Inače ga ne stavljajte tamo."

## Primjeri 
Načelo se donekle doslovno provodi u mnogim filmovima o *Jamesu Bondu*, u kojima se špijunu daju nove naprave na početku misije – kao što je skrivena zračna puška koja se aktivira na zapešću – i obično svaki uređaj ima vitalnu ulogu u priči.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Occamova britva – ideja da se mehanizmi objašnjenja ne bi trebali postavljati bez potrebe.

Kategorija:Teorija književnosti
Kategorija:Metafore
Međunarodna zajednica

**Međunarodna zajednica** je termin koji se koristi u geopolitici i međunarodnim odnosima i označava široku grupu ljudi i vlada svijeta.

## Upotreba 
Osim što se koristi kao opći deskriptor, termin se obično koristi da implicira postojanje zajedničkog gledišta prema pitanjima kao što su specifična pitanja ljudskih prava. Ponekad se koristi za pozivanje na akciju protiv neprijatelja, npr. akciju protiv percipirane političke represije u ciljnoj zemlji. Termin se također obično koristi da implicira legitimnost i konsenzus za tačku gledišta o spornom pitanju, naprimjer, za povećanje kredibiliteta većine glasova u Generalnoj skupštini Ujedinjenih naroda.

## Kritika 
Nekoliko istaknutih pravnih ličnosti i autora tvrdilo je da se termin češće koristi za opisivanje male manjine država, a ne doslovno svih nacija ili država u svijetu. Prema pravniku Međunarodnog krivičnog suda Viktoru P. Tsilonisu, odnosi se na "interese najmoćnijih država" ili "sedam do deset država". Britanski novinar Martin Jacques kaže: "Svi znamo šta se podrazumijeva pod pojmom 'međunarodna zajednica', zar ne? To je Zapad, naravno, ništa više, ništa manje. Upotreba izraza 'međunarodna zajednica' je način dostojanstveni zapad, globalizirati ga, učiniti da zvuči respektabilnije, neutralnije i visoko-falutnije." Prema američkom politologu Samuelu P. Huntingtonu, izraz je eufemistička zamjena za raniji propagandni izraz "Slobodni svijet".

## Reference 
Kategorija:Globalizacija
Kategorija:Svijet
Kategorija:Vrste zajednica
Kategorija:Međunarodno pravo
Kategorija:Međunarodni odnosi
Margot Robbie

**Margot Elise Robbie** (rođena 2. jula 1990) je australijska glumica i producentica. Njen rad obuhvata kako blockbuster filmove tako i nezavisne filmove, a među njenim priznanjima su nominacije za tri nagrade Oscar, šest BAFTA nagrada i četiri Zlatna globusa. Časopis Time ju je 2017. proglasio jednom od 100 najutjecajnijih osoba na svijetu, dok ju je časopis Forbes proglasio najplaćenijom glumicom na svijetu 2023.

Rođena i odrasla u Queenslandu, Robbie je započela svoju karijeru 2008. u televizijskoj seriji "Neighbours", u kojoj je redovno igrala do 2011.. Nakon preseljenja u Sjedinjene Američke Države, vodila je televizijsku seriju "Pan Am" (2011–2012) i proslavila se 2013. ulogom u komediji Martina Scorsesea "Vuk s Wall Streeta". Šira prepoznatljivost došla je ulogama kao što su Džejn Porter u filmu "Legenda o Tarzanu" (2016) i kao Harli Kvin u filmovima produženog univerzuma DC počevši od "Suicide Squad-a" (2016).

Robbie je dobila pohvale kritike i nominaciju za nagradu Oscar za najbolju glumicu za svoju ulogu klizačice Tonye Harding u biografskom filmu *I, Tonya* (2017). Te pohvale su se nastavile za njene uloge kao što su kraljica Elizabeta I u filmu *Mary Queen of Scots* (2018), Šeron Tejt u filmu *Bilo jednom u Holivudu* (2019) i zaposlenica Fox News-a u filmu *Bombshell* (2019). Za posljednju od njih je dobila nominaciju za nagradu Oscar za najbolju sporednu glumicu. Od tada je Robbie glumila kao nadajuća glumica u periodskom filmu *Babilon* (2022) i modna lutka Barbie u komediji *Barbie* (2023), koji je postao njen najprofitabilniji izlazak i, kao njegova producentica, donio joj nominaciju za nagradu Oscar za najbolji film.

Robbie i njen suprug, filmski producent Tom Ackerley, suosnovali su produkcijsku kompaniju *LuckyChap Entertainment* 2014. godine, pod kojom su producirali nekoliko filmova, uključujući *I, Tonya*, *Obećavajuću mladu ženu* (2020), *Barbie* i *Saltburn* (2023), kao i Hulu seriju *Dollface* (2019–2022) i Netflix miniseriju *Maid* (2021).

## Rani život i obrazovanje 
Kategorija:Rođeni 1990.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Australske glumice
Kategorija:Biografije, Melbourne
Granica između Mađarske i Slovenije

**Granica između Mađarske i Slovenije** međunarodna je granica između spomenutih država, od kojih su obje članice Evropske unije i potpisnice Šengenskog sporazuma, pa je ovo i jedna od unutrašnjih granica u Šengenskoj zoni. Duga je 102&nbsp;km.

Granica obuhvaća područje Prekmurja u Sloveniji, koje je do 1920. bilo ugarsko i koje je, za razliku od ostatka Slovenije, dotad pripadalo translajtanskoj polovini Austro-Ugarske monarhije.

## Tok 
[mini|lijevo|190px|Granica kod [Prosenjakovci|Prosenjakovaca (2007)]]
Počinje na tromeđi ovih zemalja s Austrijom istočno od Minihof-Liebaua u Gradišću, odakle se nastavlja gradišćansko-slovenska granica prema istoku. Napušta Felsőszölnök na mađarskoj strani i brdovito područje Goričko na slovenskoj. Kod Hodoša prelazi željezničku prugu koja vodi od Murske Sobote, historijske prijestonice Prekmurja, do Zalaegerszega. Tu granica prelazi i Veliku Krku te se nastavlja u smjeru juga i prolazi Malom Krkom istočno od Domanjševaca. Nastavlja prema jugoistoku i prati niski greben između doline Kobiljskog potoka na slovenskoj strani i Szentgyörgyvölgyi-pataka na mađarskoj. Istočno od Kobilja prelazi Kobiljski potok, napušta Bödeházu i Gáborjánházu na mađarskoj strani i Genterovce na slovenskoj i vodi prema sjeveru pokraj Lendave. Istočno od Pinca presijeca je Evropski put 653, koji čine Autoput A5 u Sloveniji i Autoput M70 u Mađarskoj, a koji opet prelazi granicu nešto istočnije. Nešto južnije granica dopire do Ledave, koju prati do njenog ušća u Muru. Međutim, na ovom najistočnijem dijelu sporna je tačna granica (vidi: Granica između Hrvatske i Mađarske).

## Historija 
mini|desno|90px|Tromeđa Austrije, Mađarske i Slovenije
mini|lijevo|172px|Promjene granica Mađarske u 20. stoljeću
Današnja granica datira od Trijanonskog sporazuma 1920, kada je Mađarska, uz Kraljevinu Hrvatsku i Slavoniju, morala prepustiti Kraljevini Srba, Hrvata i Slovenaca razna područja na jugu srednje Mađarske naseljena Slavenima, uključujući Međimurje i Prekmurje. To područje Mađarska je anektirala 1941, a nakon Drugog svjetskog rata vraćena je granica iz 1920, koja je ostala nepromijenjena čak i nakon raspada Jugoslavije. To je unutrašnja granica Evropske unije. Za vrijeme izbjegličke krize u Evropi Mađarska je u junu 2015. postavila žičanu ogradu na svojoj južnoj granici.

Od 9. marta 2016. nijedna osoba kojoj je potrebna viza nije primljena iz Slovenije u Mađarsku na granici bez vize (ni iz Srbije i Hrvatske).

## Reference 
Kategorija:Granice Mađarske
Kategorija:Granice Slovenije
Darko Damjanovski

**Darko Damjanovski**, () rođen 15. jula 1981. u Gostivaru, SR Makedonija, SFRJ (danas Sjeverna Makedonija), je nekadašnji sjevernomakedonski biatlonac i nordijski skijaš-trkač.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Nije nastupio na Olimpijskim igrama u biatlonu.

#### Skijaško trčanje 
### Svjetska prvenstva 
#### Biatlon 
Damjanovski je nastupio na četiri Svjetska prvenstva od SP 2009. do SP 2013, ali nije osvojio ni jednu medalju. 

#### Skijaško trčanje 
### Svjetski kup 
## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1981.
Kategorija:Biografije, Gostivar
Kategorija:Sjevernomakedonski biatlonci
Kategorija:Sjevernomakedonski olimpijci
Kategorija:Sjevernomakedonski skijaši-trkači
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 2006.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 2010.
Kategorija:Skijaši-trkači na Zimskim olimpijskim igrama 2014.
Scheveningen

**Scheveningen** (fon. *Sheveningen*) jedan je od osam okruga u Haagu, Nizozemska, kao i podokrug (*wijk*) tog grada. Scheveningen je moderno primorsko odmaralište sa dugom pješčanom plažom, esplanadom, molom i svjetionikom. Plaža je popularna za sportove na vodi kao što su jedrenje na dasci i kajting. Luka se koristi i za ribolov i za turizam.

## Kultura 
Donedavno su neke starije žene još nosile lokalnu sheveningensku nošnju, dok mladi više gotovo ne govore lokalnim sheveningenskim dijalektom.

Zbog zatvorenosti prvobitne seoske zajednice, mnogi su nosili ista prezimena. To je dovelo do uvođenja nadimaka kako bi se porodice bolje razlikovale. Naprimjer, pojedini članovi porodice Pronk bili su poznati kao 'čovjek konja', 'miš Piet', 'rođen bez zuba' ili 'Gerrit de sermon'. Neka uobičajena 'tipična imena u Scheveningenu' jesu, naprimjer, Bal, Dijkhuizen, Groen, Korving, Den Heijer, Knoester, De Niet, Plugge, Pronk, Rog, Spaans, Taal, Toet, Vrolijk, Zuurmond i Van der Zwan. Otvaranjem ribarskog sela s početka 20. stoljeća ovaj fenomen postepeno je zastario.

## Muzeji 
* Atlantikwall Museum Scheveningen
* Bunker Museum Den Haag
* Beelden aan Zee
* Muzej Scheveningen
* Museumschip Hr. Ms. *Mercuur*

## Svjetionik 
 u Scheveningenu]]
Zraka svjetlosti svijetli naizmjeničnim intervalima od 2,5 i 7,5 sekundi. Lokacija je .

## Šah 
Sheveningenska varijanta Sicilijanske odbrane dobila je ime po turniru održanom 1923. koji se igrao u ovom okrugu. Tokom turnira varijantu je igralo nekoliko igrača, naprimjer, budući svjetski prvak Max Euwe.

## Poddistrikti 
* Scheveningen
* Duinoord
* Statenkwartier
* Belgisch Park
* Oostduinen
* Maduroplein
* Duindorp
* Van Stolkpark
* Westbroekpark

## Poznati stanovnici 
* Machiel de Graaf (r. 1969), političar
* Romy Haag (r. 1948), plesačica, pjevačica i glumica
* Theo Jansen (r. 1948), umjetnik
* Cornelis Jol (1597–1641), admiral i vojnik
* Dick Jol (r. 1956), nogometni sudija
* Martin Jol (r. 1956), nogometaš i trener
* Wim Kan (1911–1983), umjetnik kabarea
* Bert Pronk (1950–2005), biciklist
* Jan Pronk (r. 1940), političar i diplomat
* Tim Smit (r. 1954), biznismen, kompozitor, ekolog i arheolog
* Hans Heinrich Thyssen-Bornemisza (1921–2001), industrijalac

## Reference 
Kategorija:Naselja u Nizozemskoj
Kategorija:Den Haag
Bijela džamija (Novo Radakovo)

**Bijela džamija** se nalazi u naselju Novo Radakovo, na jugoistočnom dijelu Zenice. Izgrađena je 2008, ali još nije svečano otvorena.

## Lokacija 
Džamija se nalazi na uglu Ulica Bistua Nuova i Profesora Mustafe Čauševića u Novom Radakovu. Obuhvata i naselje Hamida.

## Historija 
Tokom rata u Bosni i Hercegovini, osposobljen je mesdžid na ovoj lokaciji u poslovnom prostoru manjih dimenzija. Godine 2008, u junu, džamija je stavljena u funkciju, međutim zbog nedovršenih radova u haremu džamije, još nije svečano otvorena.

Džamija ima jednu veliku kupolu i tri manje na prednjoj strani. Izgradnju je finansirao donator iz Katara Abdulghanij Abdulghanij Nasser, a munaru Fikret Avdić sa svojom suprugom koji je ujedno vakif džamije Bosna u Novoj Zenici.

## Galerija 

Datoteka:Зеница 20200301 125926.jpg|Ulaz za džamiju
Datoteka:Bijela džamija, Novo Radakovo, Zenica.jpg|Drugi ugao sa stražnje strane 
Datoteka:Зеница 20200301 130124.jpg|alt=
Datoteka:Зеница 20190504 194740.jpg|Unutrašnjost džamije i mihrab 

## Reference 
Kategorija:Džamije u Zenici
Štefanovec

**Štefanovec** je bivše naseljeno mjesto u sastavu grada Zagreba, Republika Hrvatska.

## Opis
Štefanovec je zagrebačko sjeveroistočno podsljemensko susjedstvo, smješteno na jugoistočnim obroncima Medvednice, u okviru gradske četvrti **Podsljeme**. Sa gradom je povezano autobuskim linijama "ZET"-a 205, 233 i 235.

## Historija
Do teritorijalne reorganizacije u Hrvatskoj nalazio se u sastavu užeg područja grada Zagreba. Kao samostalno naselje iskazuje se do 1948., a zatim je 1952. ukinuto i priključeno naselju Zagreb. U popisnom periodu od 1953. do 1971. iskazivano je u naseljenom mjestu Zagreb po dijelovima naselja: *Cesta*, *Fazanovec*, *Hamići*, *Kotov Breg* i *Vincekov Breg*.

## Stanovništvo
**Napomena**: *Samostalno naselje do 1948., a u 1952. ukinuto i priključeno naselju Zagreb. U popisnom periodu od 1953. do 1971. iskazivano je po dijelovima naselja: **Cesta**, **Fazanovec**, **Hamići**, **Kotov Breg** i **Vincekov Breg**. Podaci su sadržani u naselju Zagreb. Vidi napomenu pod Zagreb.*

**Tabela**: *Stanovništvo po popisima, prema dijelovima naselja*

**Napomena**: *Svi navedeni dijelovi naselja iskazuju se od 1953.*

### Austro-Ugarska
#### Teritorijalna organizacija i pripadnost naselja
#### Jezička i vjerska struktura stanovništva
**Tabela**: *Stanovništvo po popisima, prema maternjem jeziku*

**Tabela**: *Stanovništvo po popisima, prema vjeroispovijesti*

## Literatura 
* http://pod2.stat.gov.rs/ObjavljenePublikacije/G1991/pdf/G19914018.pdf Savezni zavod za statistiku i evidenciju FNRJ i SFRJ, popis stanovništva 1948, 1953, 1961, 1971, 1981. i 1991. godine.
* Knjiga: "Narodnosni i vjerski sastav stanovništva Hrvatske, 1880-1991: po naseljima, autor: Jakov Gelo, izdavač: Državni zavod za statistiku Republike Hrvatske, 1998., , ;

## Reference 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Naselja u Hrvatskoj
Kategorija:Naselja u Gradu Zagrebu
*
Više od igre, više od života

***Više od igre, više od života*** jest dokumentarni film crnogorskog sportskog novinara Milutina Grgura. Film je ekskluzivno emitovan na Sport Klubu 1 10, 12. i 17. januara 2023.

*Više od igre, više od života* premijerno je prikazan u Crnoj Gori, a potom je prikazan u Splitu, Beogradu i Sarajevu. Film je privukao pažnju svojim prikazom prijateljstva usred nevolja i istraživanjem kulturnog značaja jugoslavenskog fudbala. Ekipa koja je radila na filmu čine koautor Silvija Glavić Grgur, snimatelji Darko i Dejan Vlahović i montažer i režiser Srđan Nikolić.

## Radnja 
Dokumentarac se vrti oko dva fudbalska velikana koji su održali svoje prijateljstvo tokom previranja u jugoslavenskim ratovima 1990-ih. Putovanje Roberta Vukmana i Ljubiše Maškovića vrti se oko jedinstvene knjige koju je spasilo njihovo prijateljstvo, a uspjevaju da je vrate onima kojima je pripadala.

Film naglašava ne samo lične priče o otpornosti i drugarstvu, već i pozadinu jugoslavenskog fudbala, posebno rivalstvo Crvene zvezde i Hajduka. Svojim uvidima doprinose narativu sportski novinari kao što su Zdravko Reić, Edo Peci i Milojko Pantić.

## Nagrade 
Dokumentarni film *Više od igre, više od života* proglašen je za najbolji srednjometražni film na prvom međunarodnom festivalu sportskog filma BSAFF koji je održan u Budvi 2023.

## O autoru 
Milutin Grgur crnogorski je sportski novinar, radio i televizijski komentator emisija o svim aspektima sporta, od domaćeg fudbala i reprezentacije do Svjetskog prvenstva i Olimpijskih igara. Novinarsku karijeru započeo je kao srednjoškolac kada je bio voditelj na Omladinskom radiju. Osnivač je i Omladinskog programa Radio Nikšića. Od 1994. je član redakcije Televizije Crne Gore.

*Više od igre, više od života* Grgurov je četvrti film poslije *Roditelji i deca – učesnici Olimpijskih igara* i *Jedna* odnosno *One*, koji je snimljen za Međunarodni olimpijski komitet i Eurosport o crnogorskim rukometašima, generaciji koja je osvojila srebrenu medalju na Olimpijskim igrama u Londonu. Grgur je posebno ponosan na film *Jedra kroz vijekove*, koji je nagrađen specijalnom nagradom žirija na Međunarodnom festivalu turističkog filma u Hrvatskoj u konkurenciji 188 filmova iz 143 zemlje.

## Reference 
Kategorija:Dokumentarni filmovi
Kategorija:Crnogorski filmovi
Velika unija

[mini|desno|250px|Karta Kraljevine Rumunije između 1918. i 1940 ([Velika Rumunija) i njenih historijskih pokrajina]]
U rumunskoj historiografiji **Velika unija** () ili **Velika unija 1918.** (*Marea Unire din 1918*) bila je serija političkih ujedinjenja Kraljevine Rumunije s nekoliko rumunskih historijskih regija, počevši od Besarabije 27. marta 1918, nastavljajući s Bukovinom 28. novembra 1918. i zaključivši s Transilvanijom (u širem značenju tog pojma) 1. decembra 1918. proglašenjem ujedinjenja te regije s Rumunijom tokom skupštine u Alba Iuliji. Rumuni također smatraju nekoliko drugih događaja uvodom u Veliku uniju, kao što su ujedinjenje Moldavije i Vlaške (poznato i kao Mala unija, tj. *Mica Unire*) 1859. ili nezavisnost zemlje i aneksija Sjeverne Dobrudže 1878. te okupacija Transilvanije i Moldavije od princa Vlaške, Mihaila Hrabrog, 1600. godine.

Danas Velika unija ima veliku važnost u Rumuniji, a obilježava se na Dan Velike unije, Dan državnosti zemlje, 1. decembra. Stogodišnjica tog događaja naveliko je proslavljena u Rumuniji vojnim paradama u gradovima poput Alba Iulije ili Bukurešta, na koje je došlo mnogo ljudi (do 550.000; 100.000 samo u Alba Iuliji), uključujući predsjednika Rumunije Klausa Iohannisa. Proslavljena je i u Moldaviji, gdje je više od 100 lokaliteta i tri okruga proglasilo ujedinjenje s Rumunijom.

## Također pogledajte 
* Protohronizam
* Rumunski nacionalizam
* Velika Rumunija

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*  
*  


Kategorija:Velika Rumunija
Kategorija:1918. u Rumuniji
Kategorija:Politika Rumunije
Kategorija:Historija Rumunije
Kategorija:Kraljevina Rumunija
Kategorija:Rumunija u Prvom svjetskom ratu
Kategorija:Rumunski nacionalizam
Kategorija:Rumunski iredentizam
Kategorija:Ujedinjenja država
Kategorija:Teritorijalna evolucija Rumunije
The Very Best Of (Divlje jagode)

***The Very Best Of*** peti je kompilacijski album sarajevske hard-rok grupe Divlje jagode. Snimljen je u studiju "Šišmiš" u Velikoj Gorici, a objavila ga je na CD i kaseti izdavačka kuća Croatia Records 2003. Album sadrži 19 pjesama, koje predstavljaju pregled najznačajnijih radova počevši od bržih rok pjesama pa sve do laganih balada snimljenih tokom do tada njihove 26 godina duge muzičke karijere. Ujedno, ove pjesme su redovni dio koncertnog repertoara Divljih jagoda. Muziku i aranžmane za većinu pjesama napisao je gitarist i vođa ovog hard-rok sastava Sead Lipovača "Zele". Kompilacijski album "The Very Best Of" objavljen je iste godine kao i njihov studijski album "Od neba do neba".

## Spisak pjesama 
## Reference 
Kategorija:Albumi Divljih jagoda
Kategorija:Albumi iz 2003.
Kategorija:Albumi u izdanju Croatia Recordsa
Ordeni, odlikovanja i medalje Republike Bosne i Hercegovine

## Ordeni 
## Medalje 
## Ostalo 
## Također pogledajte 
* Ordeni, odlikovanja i medalje Bosne i Hercegovine
* Ordeni, odlikovanja i medalje Republike Srpske

## Reference 
*
Lidija Horvat Dunjko

**Lidija Horvat Dunjko** (rođena 1967.) jest hrvatska sopranistica, docentica na Muzičkoj akademiji Univerziteta u Zagrebu. Dobitnica je Ordena Danice Hrvatske s likom Marka Marulića.

## Biografija 
Rođena je 1967. u Varaždinu. Diplomirala je u klasi profesorice Zdenke Žabčić-Hesky na Muzičkoj akademiji Univerziteta u Zagrebu, gdje i danas predaje. U Muzičkoj akademiji u Puli radi kao profesorica. Njena kćer Antonia Dunjko također je hrvatska sopranistica.

## Karijera 
Nastupila je u više od trideset uspješnih opernih uloga u Hrvatskoj i inozemstvu. Igrala je Kraljicu noći u "Čarobnoj fruli", Rosinu u "Seviljskom brijaču", Gilde u "Rigoletu" itd. Nastupala je u Parizu (Teatar Champs-Élysées), Beču (Musikverein), Torontu (Ryerson Theatre, Massey Hall), Berlinu, Minhenu, Bruxellesu, Dublinu, Salzburgu, Torinu, Veneciji, Zürichu, Ženevi, Zagrebu, Ljubljani, Buenos Airesu (Teatro Colón, Teatro Nacional Cervantes), Madridu, Santiago de Chileu, Lisabonu, Montevideou, Moskvi (Moskovski konzervatorijum sala Čajkovski), Johannesburgu, Pretoriji itd.

Sarađuje sa velikanima opere, sa eminentnim rediteljima i orkestrima. Osnovala je Opernu školu Mirula 2003. u Pučišćima na otoku Braču.

Zajedno sa grupom Magazin izvela je pjesmu "Nostalgija" sa kojom su predstavljali Hrvatsku na Eurosongu 1995. i završili na 6. mjestu.
## Reference 
Kategorija:Hrvatske operne pjevačice
Kategorija:Biografije, Varaždin
Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Živi ljudi
Liliana Budicin-Manestar

**Liliana Budičin-Manestar** (8. juli 1940–9. mart 2000) bila je hrvatska sopranistica, i pjevačica popularne muzike. Bila je pripadnica talijanske manjine u Hrvatskoj i istaknuta članica Zajednice Talijana Rovinj.

## Biografija 
Rođena je 8. jula 1940. u Rovinju. U ranom djetinjstvu javno je nastupala u svom rodnom gradu. Završila je Talijansku gimnaziju u Rovinju 1958, a zatim studirala solo pjevanje kod Marije Borčić na Muzičkoj školi Vatroslav Lisinski i Muzičkoj akademiji u Zagrebu. Studij pjevanja završila je 1966. i istovremeno postala članica opernog zbora Hrvatskog narodnog pozorišta u Zagrebu. U Zagrebačkoj operi ostvarila je niz epizodnih uloga, a posebno se istakla kao Esmeralda u *Prodanoj nevjesti* Bedřicha Smetane, Siebel u *Faustu* Charlesa Gounoda, Paža Tebaldo u *Don Carlosu* Giuseppea Verdija i Barbarino u *Figarovoj gozbi* Wolfganga Amadeusa Mozarta.

Bila je česta gošća u zabavnim i muzičkim televizijskim emisijama i nastupala je na poznatim festivalima zabavne muzike, na primjer Festivalu kajkavske pjesme u Krapini, Zvucima Panonije u Osijeku, Melodijama sunca i mora u Piranu i Portorožu. , te Melodije Istre i Kvarnera. Na potonjem je često pjevala u duetu sa Mirkom Cetinskim, ali je nastupala i sa mnogim drugim estradnim umjetnicima, na primjer Ninom Bartolijem, Angelom Tarticchiom, Tonijem Kljakovićem i kvartetom Studio.
* 1972. – **treća nagrada publike** na festivalu Melodije Istre i Kvarnera za izvedbu pjesme "Amor de pescador" u duetu s Mirkom Cetinskim
* 1973. – **treća nagrada publike** na festivalu Melodije Istre i Kvarnera za izvedbu pjesme "Insieme in riva al mar" u duetu s Mirkom Cetinskim
* 1974. – **treća nagrada publike** na festivalu Melodije Istre i Kvarnera za izvedbu pjesme "Mala Ane" u duetu s Mirkom Cetinskim i uz pratnju Vokalnog ansambla »Rivijera«
* 1977. – **druga nagrada publike** na festivalu Melodije Istre i Kvarnera za izvedbu pjesme "Vitica" u duetu s Mirkom Cetinskim
* 1978. – **druga nagrada publike** na festivalu Melodije Istre i Kvarnera za izvedbu pjesme "La partidina"
* 1981. – **prva nagrada publike** na festivalu Melodije Istre i Kvarnera za izvedbu pjesme "Andemo in barca" u duetu s Angelom Tarticchiom

## Vanjski linkovi 
*LZMK / Istarska enciklopedija – Massimo Brajković: »Budicin-Manestar, Liliana«  (životopis)
*LZMK / Hrvatski biografski leksikon – Mario Kinel: »Budičin-Manestar, Liliana (Ljiljana)« (biografija)
*Discogs.com – Ljiljana Budičin-Manestar (diskografija)
*Turistička zajednica Rovinj: Koncert Ronald Braus i gosti uz sjećanje na Lilianu Budicin Manestar 

## Reference 
Kategorija:Hrvatske operne pjevačice
Kategorija:Biografije, Rovinj
Kategorija:Rođeni 1940.
Kategorija:Umrli 2000.
FTTx

mini|300px
**FTTx** ('*fiber to the *x'''*; doslovno *optika do x*) jest opšti pojam kojim se označava bilo koja širokopojasna mreža koja koristi optička vlakna u cijeloj ili u dijelovima lokalne petlje u posljednjoj milji. S obzirom na to da optički kablovi mogu prenositi znatno više podataka u odnosu na bakarne kablove, zastarjele bakarne telefonske mreže uveliko se zamjenjuju optikom.

Slovo *x* u nazivu označava više vrsta optičkih instalacija koje se najčešće dijele u dvije grupe:
* FTTP / FTTH / FTTB (...*premises*, *home*, *building*) – optika se dovodi do prostorija / kuće / zgrade korisnika
* FTTC / FTTN (...*cabinet*, *node'') – optika se dovodi do ormarića / čvora, a korisnika na njih povezuju bakarne žice

Ovo je ključna metoda pružanja **pristupa sljedeće generacije** ( ili **NGA**) čiji je cilj pružiti znatnu nadogradnju brzine i kvalitete širokopojasnog interneta. Iako nema stroge definicije, pojedini regulatori, poput Ofcoma u Ujedinjenom Kraljevstvu, NGA definiraju kao bilo koje "širokopojasne proizvode koji pružaju brzinu preuzimanja podataka veću od 24&nbsp;Mbit/s – ovaj prag smatra se najvećom mogućom brzinom koja je podržana na (bakarnim) mrežama trenutne generacije".

Iako nije istovjetna, hibridna optičko-koaksijalna mreža (; HFC) koju koriste kablovski operateri, slična je ovoj po naprednim mogućnostima koje je moguće pružiti. Alternativi načini pristupa internetu jesu fiksne i mobilne bežične mreže, kao što su Wi-Fi, WiMAX i LTE.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Azijsko-pacifičko Vijeće za FTTH
* Evropsko Vijeće za FTTH
* Sjevernoameričko Vijeće za FTTH

Kategorija:Širokopojasnost
Kategorija:Mrežna arhitektura
Kategorija:Lokalna petlja
Kategorija:Telefonija
Džamija Trgovišće

**Džamija Trgovišće** je džamija koja se nalazi u južnom dijelu Zenice u istoimenom naselju. Obuhavata i dio naselja Mokušnice. Svečano otvorenje džamije bilo je 2. septembra 2007.

## Lokacija 
Nalazi se između Ulica Armije Republike Bosne i Hercegovine i Štrosmajerove ulice.

## Historija 
lijevo|mini|227x227piksel|Vanjski izgled džamije iz drugog ugla.
Izgradnja džamije je započeta 1998. na vakufskoj parceli, čiji su vakifi potomci Salih-age Kratina. Sredstva za izgradnju džamije su obezbijeđena donacijama.

Džamija ima ukupnu površinu od 497 m2, a sastoji se od prizemlja, prostora za obavljanje namaza i mahfila, a u suterenu se nalazi mektepska učionica, prostor za održavanje sastanaka Džematskog odbora i čajdžinica. Sa prednje strane džamije nalaze se tri manje kupole, a iznad njih kupola. U haremu džamije nalazi se kuća imama i šadrvan sa fontanom.

## Galerija 

Datoteka:Trgovišće džamija, harem (Zenica).jpg|Harem džamije sa vanjskom abdesthanom
Datoteka:Зеница 20190505 194613.jpg|Glavni ulaz za džamiju
Datoteka:Trgovišće džamija, enterijer (Zenica).jpg|Enterijer džamije sa mihrabom
Datoteka:Зеница 20190505 194905.jpg|Mahfil džamije
Datoteka:Harem džamije u Trgovišću.jpg|Harem džamije ispred glavne kapije

## Reference 
Kategorija:Džamije u Zenici
Kategorija:Džamije u Bosni i Hercegovini
Džamija Broda

**Džamija Broda**, poznata i kao **Džamija Mala Broda**, džamija je na zapadnom ulazu u Zenicu. Sagrađena je 2008, kada je i stavljena u funkciju.

## Lokacija 
Svrstava se u gradski džemat, iako se nalazi na periferiji grada, a nalazi se u naselju Mala Broda, odmah uz Ulicu Travnička cesta. Obuhvata naselja: Mala Broda, Velika Broda, Rujev Do i Ravan.

## Historija 
Godine 1995, formiran je prvobitni džemat u *Mesdžidu Šehidi - 303*, tokom rata u Bosni i Hercegovini. Sa gradnjom džamije je započeto 2002, da bi bila sagrađena i stavljena u funkciju 2008. U sklopu džamije nalazi se harem sa parkingom, a krov posjeduje 3 manje kupole s prednjeg ulaza i jednu veliku. U suterenu džamije nalazi se abdesthana.

## Galerija 

Datoteka:Džamija Broda.jpg|Drugi ugao 
Datoteka:Зеница 20190510 125935.jpg|link=|Unutrašnjost džamije i mihrab sa minberom
Datoteka:Džamija Broda 3.jpg|Ulaz i harem džamije
Datoteka:Зеница 20190510 125329.jpg|link=|Mahfil džamije
Datoteka:Зеница 20190510 133451.jpg|link=|Detalj na ulazu u džamiji

## Reference 
Kategorija:Džamije u Zenici
Kategorija:Džamije u Bosni i Hercegovini
Demografija Evrope

**Stanovništvo Evrope** iznosi 748.757.359 (prema procjeni iz 2022), raspoređeno u 44 priznatih zemalja i 6 nepriznatih  (Kosovo, Sjeverni Kipar, Abhazija, Gorski Karabah, Južna Osetija i Pridnjestrovska Moldavska Republika) čije stanovništvo iznosi oko 2,5 miliona.

Gustina naseljenosti stanovništva iznosi 73,3/km2 koji se prostiru na ukupnoj površini 10.180.000&nbsp;km2.

## Broj stanovnika po državama
Stanovništvo Evrope prema broju stanovnika po zemljama. 

Naseljena je mnogim narodima među kojima većinu čine Slaveni (Rusi, Ukrajinci, Bjelorusi, Srbi, Poljaci), Romani, Germani, Iliri i tako dalje.

## Reference 
Kategorija:Demografija
Adi Mulahalilović

**Adi Mulahalilović**, (Sarajevo, 2. novembar 1967.) sarajevski je pop i rok pijanist, kompozitor i producent. Najpoznatiji je kao bivši klavijaturist i kompozitor u pop-rok grupi Hari Mata Hari.
Profesionalnu muzičku karijeru započeo je 1986. kad je na poziv brata Ede na mjestu klavijaturiste zamijenio Zorana Kesića.  
Imao je mnogobrojne nastupe zajedno s grupom Hari Mata Hari koja do 1990. postaje jedna od najpopularnijih u bivšoj Jugoslaviji.
Godine 1991. Adi je napustio bend i producirao platinasti album svog brata Ede Mulahalilovića "Jedna je pjesma cijelog života", ali su ratovi u bivšoj Jugoslaviji spriječili dalju promociju i koncertnu turneju.

Tokom opsade Sarajeva od 1992. do 1995. Adi je zajedno sa Edom uspio raditi na raznim kulturnim i izvedbenim umjetničkim projektima u okviru kojih su komponirali
pjesmu "Ostani kraj mene" koja je 1994. na Eurosongu u Dublinu predstavljala Bosnu i Hercegovinu.
Od 1996. do 2008. komponirali su i producirali brojne muzičke albume za različite pop izvođače, dosegnuvši još nekoliko platinastih i zlatnih albuma. Nakon što je Edo preminuo 2010. Adi se preselio u Kaliforniju i napravio dugu pauzu u svojoj muzičkoj karijeri. Godine 2020. ponovo počinje da stvara muziku, za film i dokumentarne filmove. Dvije godine kasnije objavio je svoj prvi solo album "Muzikanti (Trovadores) s bonus pjesmom - "Poleti".

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački kompozitori
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Rođeni 1967.
Velika nacionalna skupština u Alba Iuliji

mini|300px|Fotografija s Velike nacionalne skupštine u Alba Iuliji
**Velika nacionalna skupština u Alba Iuliji** () održana je 1. decembra 1918. Na njoj je 1228 delegata iz nekoliko regija naseljenih etničkim Rumunima proglasilo ujedinjenje Transilvanije s Rumunijom. Sazvalo ju je Nacionalno rumunsko centralno vijeće. Rumunski civili također su pozvani da učestvuju, a dolazili su iz svih regija naseljenih Rumunima; skupštini je prisustvovalo približno 100.000 ljudi. Ujedinjenje Transilvanije s Rumunijom proglašeno je usvajanjem Deklaracije iz Alba Iulije tokom Skupštine.

Iako je Skupština najavljena za 1. decembar, rasprave o priključenju Transilvanije Rumuniji između istaknutih predstavnika Rumunskog nacionalnog centralnog vijeća počele su već dan ranije. Na raspravi, koju je vodio Ștefan Cicio Pop, prisutni socijaldemokrati, uključujući Ioana Fluerașa, zalagali su se za autonomiju Transilvanije unutar Velike Rumunije, dok je većina nacionalista i predstavnika iseljenika zagovarala autonomiju i bezuvjetnu aneksiju.

Iako su Blaj i Sibiu smatrani mjestima gdje bi Skupština mogla biti održana, na kraju je za to odabrana Alba Iulia jer je njena rumunska milicija bila najjača u Transilvaniji u to vrijeme, ali i zbog simboličke vrijednosti grada (bio je glavni grad nekadašnje Kneževine Transilvanije) i zbog akcija koje je u tom gradu izveo Mihail Hrabri, koji je 1600. ujedinio kneževine Moldaviju, Transilvaniju i Vlašku.

Danas se dan Velike narodne skupštine obilježava kao Dan Velike unije, odnosno Dan državnosti Rumunije.

## Također pogledajte 
* Izbori za Veliku nacionalnu skupštinu 1918.
* Velika unija

## Reference 

Kategorija:Velika unija (Rumunija)
Kategorija:1918. u Rumuniji
Kategorija:Historija Rumunije
Kategorija:Rumunija u Prvom svjetskom ratu
Kategorija:Rumunski nacionalizam
Kategorija:Ujedinjenja država
Kategorija:Konferencije iz 1918.
Katolski Posoł

**Katolski Posoł** (; *Katolički glasnik*) je časopis katolika Lužičkih Srba i izlazi u gornjolužičkosrpskom jeziku. Današnji tjednik osnovao je Michał Hórnik 1863. godine. Izdavač lista je lužičkosrpska udruga *Cyrill-Methodius-Verein*.

## Osnivanje 
Prema riječima dugogodišnjeg glavnog urednika, osnivanje je bila reakcija na sve veću dominaciju protestanata unutar lužičkosrpskog naroda. Poslije Drugog svjetskog rata bilo je vrlo teško dobiti dozvolu za katoličke novine od vlasti Istočne Njemačke. U tu je svrhu isprva Crkva zauzela umjesto udruge kao izdavača u obliku djela Ćirila i Metoda kao biskupskog djela u biskupiji Dresden-Meißen. *Katolski Posoł* bile su prve katoličke crkvene novine koje su smjele izlaziti u Istočnoj Njemačkoj, ali su bile ograničene ograničenom kvotom tiska. Sa sedmičnom nakladom od 2150 primjeraka (stanje 2016), *Katolski Posoł* je, ispred svjetovnih dnevnih novina Serbske Nowiny, najtiražniji tiskani proizvod na lužičkosrpskom jeziku.

## Teme 
Sadržaj novina uključuje izvještaje o lužičkosrpskim događajima ili portrete članova zajednice. Tumačenje evanđelja obično se koristi kao glavni članak. Tu su i izvještaji o događajima i zbivanjima u Rimokatoličkoj crkvi u Njemačkoj i sveopćoj crkvi, kao i o papi. U novinama se također tiskaju osvrti na historijske događaje i reportaže o hodočašćima i vjerskim svetkovinama.

## Literatura 
* 
* 

## Reference 
Kategorija:Časopisi u Njemačkoj
Kategorija:Lužički Srbi
Kategorija:Časopisi osnovani 1863.
Monica Jauca

**Monica Jauca**, rođena 3. septembra 1968. je nekadašnja rumunska biatlonka i nordijska skijašica-trkačica.

## Karijera 
### Olimpijske igre 
#### Biatlon 
Jauca je nastupila na jednim olimpijskim igrama i to na Zimskim olimpijskim igrama 1992. Najbolji joj je rezultat bilo 48-o mjesto u utrci na 15 km na igrama u Albertvillu 1992. godine, kada je s pet promašaja i zaostatkom od 7:57.00&nbsp;min bila sporija od pobjednice Njemice Antje Misersky. U štafetnim takmičenjima nije nastupala.

### Svjetska prvenstva 
Nastupila je na tri Svjetska prvenstva od SP 1990. do SP 1993. Najbolji plasman u pojedinačnim utrkama bilo je 12-o mjesto na SP 1990. u sovjetskom Minsku u utrci na 15 km, kada je s tri promašaja i zaostatkom od 3:48.1&nbsp;min bila sporija od pobjednice Svjetlane Pečorske, koja je završila utrku s dva promašaja. U ekipnim disciplinama najbolji joj je plasman bilo deveto mjesto, od ukupno jedanaest štafeta, na SP 1991. u štafetnoj utrci sa Mihaelom Cârstoi i Adinom Țuțulan-Șotropa, te deveto mjesto na istom prvenstvu u ekipnoj utrci s Danielom Filimon, Mihaelom Cârstoi i Adinom Țuțulan-Șotropa.

### Svjetski kup 
Prvi nastup Mihaele Jauca u Svjetskom kupu bio je u sezoni 1990/91. Na prvom nastupu u francuskom Les Saisiesu 13. decembra 1990. osvojila je 48-o mjesto u utrci na 15&nbsp;km s devet promašaja i zaostatkom od 14:31.8&nbsp;min u odnosu na pobjednicu Jelenu Golovinu. Najbolji rezultati joj je 28-o mjesto 19. decembra 1992. u utrci na 15&nbsp;km u sezoni 1992/93. na slovenskoj Pokljuki, a u štafeti, sedmo mjesto 20. decembra 1993. na slovenskoj Pokljuki sa Adinom Țuțulan-Șotropa, Mihaelom Cârstoi i Danielom Gârbacea.

## Napomene 
## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1968.
Kategorija:Rumunski biatlonci
Kategorija:Rumunski skijaši-trkači
Kategorija:Rumunski olimpijci u biatlonu
Kategorija:Biatlonci na Zimskim olimpijskim igrama 1992.
Ostrvo Svetog Pavla

**Ostrva Svetog Pavla** (, također ) su dva nenaseljena otoka koja pripadaju Malti. Ime u jednini *Ostrvo Svetog Pavla* je također uobičajen, jer su ova dva otoka povezana prevlakom.

## Položaj 
Politički, otok pripada općini Mellieħa. Stijene se nalaze oko 100&nbsp;m od obale na zapadnom kraju obale Svetog Petra i zajedno imaju samo površinu manju od 0,1&nbsp;km2. Otok je nenaseljen od kasnih 1930-ih, nakon što je jedini stanovnik napustio svoj dom i polja. Prethodno je živio u preuređenom imanju, koje neki smatraju jednim od Lascarisovih tornjeva.

Nakon što se on odselio nedugo prije početka Drugog svjetskog rata, zgrada je propala i tek je 2012. godine bila prepoznatljiva kao ruševina.

## Historija 
Prema predanju, 59. godine je apostol Pavao doživio brodolom u trenutku dok je bio zarobljenik na putu za Rim. Tada su apostol i cijela posada broda uspjeli doplivati ​​do kopna. Kad se otac Publija, koji je vodio rimske trupe, teško razbolio, izliječio ga je Pavao, a general se u znak zahvalnosti pridružio kršćanstvu i, prema legendi, kasnije postao prvi biskup Malte. Njemu u čast izgrađena je 12&nbsp;m visoka Statua svetog Pavla. Vjerovatnije je da se brod možda nasukao na grčki otok Kefaloniju.

## Ekologija 
Malta je prijavila otok kao Zaštićeno područje te je stoga dio europske mreže zaštićenih područja Natura 2000. Osim stanišnih tipova 1170 (grebeni) i 1240 (sredozemne stjenovite obale s vegetacijom s endemičnom vrstom Limonium), na otoku postoji i endemska biljka ().

## Galerija 

St Paul's Islands 2009.jpg
St. Pauls Island 2 ak.jpg

## Vanjski linkovi 
## Reference 
Kategorija:Malteška ostrva
Kategorija:Mellieħa
Oladji

[180px|mini|desno|Oladji s [kavijarom i kiselim vrhnjem]]

**Oladji** (, ) su tradicionalno jelo od jaja ruske i ukrajinske kuhinje od pšeničnog ili heljdinog brašna, vode ili mlijeka i jaja. Gusto tijesto prži se na maslacu ili masnoći (ulju) u malim porcijama poput palačinki i obično se jede sa slatkim prilozima poput marmelade, meda, zaslađenog kondenziranog mlijeka, ali i s kiselim ili slatkim vrhnjem.

## Sličnosti 
U zemljama zapadnog govornog područja oladji se često zamjenjuje s blinijem.

## Literatura 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
## Reference 
Kategorija:Ruska kuhinja
Kategorija:Ukrajinska kuhinja
Kategorija:Jela od jaja