Oblici stećaka

**Oblici stećaka i dimenzije**, koje su nekada relativno velike, a u rijeđim slučajevima male, su ono po čemu stećci izrazito privlače pažnju. Temeljna podjela stećaka jeste ona na ležeće i stojeće, koju je uveo Dimitrije Sergejevski 1952. godine. U prvu grupu spadaju stećci u obliku ploče, sanduka i sanduka sa postoljem, sljemenjak i sljemenjak sa postoljem, dok u drugu grupu spadaju stećci sa dva oblika – stubovi i krstače. Pored ovih temeljnih oblika, koji imaju nekoliko podvrsta i varijanti, postoje i amorfni stećci.

### Ležeći stećci 
#### Ploče
Najstariji primjerci koji se nalaze u okolina Trebinja potječu iz  12.  i  13.  stoljeća.  Pretpostavlja se da  su  najstariji stećci  u  obliku  ploča nastali  ugledanjem  na  raniji  običaj  klesanja  i  postavljanja  ploča u  crkvama  i  oko  njih  u  našim  i  drugim  zemljama.

Ploče su najjednostavniji i najrasprostranjeniji oblik stećka jeste onaj. Predstavlja  zajednički oblik koji je klesan i postavljan u mnogim  zemljama  kroz  čitav  srednji vijek. U obliku je četverostrane ležeće prizme, do 30&nbsp;cm visine, od 150 do 200&nbsp;cm dužine i od 70 do 100&nbsp;cm širine. Postoje vrlo velike ploče, koje nekada dostižu dužinu veću od 300&nbsp;cm i širinu veću 200&nbsp;cm, kao i vrlo malene ploče, koje pripadaju pokopanoj djeci. Ploča sa jednom urezanom ili plastičnom linijom sredinom po dužini predstavljaju nadgrobnike za dva sahranjena lica. Ponekad su zajedno sa krstačom i sačinjavaju jedan nadgrobnik. Stanovništvo  Bosne  i  Huma  u  13.  stoljeću  živjelo  je  u  teškim  i nesređenim političkim i  privrednim  prilikama,  pretežno  u  situaciji  da se  grčevito  brani  od  ugarskih  pretenzija, što  se  moralo  odraziti  i  na kulturu,  odnosno  na  klesanje  nadgrobnih  spomenika.  Time  se  donekle  može  objasniti  izvjesno  siromaštvo  oblika,  ukrasa  i  natpisa  stećaka u  odnosu  na  stanje  u  14.  i  15.  stoljeću.  Iako  za  ovakav  zaključak nemamo  sigurnijih  dokaza, može se  reći da  je i pojava većeg broja ploča,  a ne sanduka i sljemenjaka, kao  nadgrobnih  spomenika 13.  stoljeću,  jedan  od  simptoma pomenutog nesređenog i slabog  privrednog stanja . Na cjelokupnoj teritoriji rasprostiranja, oni zauzimaju oko 24% ukupnog broja stećaka uopće.
 Rogatica – reprezentativni primjerci sanduka]]
#### Sanduk
Stećci u obliku sanduka su u izvjesnoj mjeri  viši stadij razvoja i transformacije stećaka u  obliku ploča. Istovremeno su znak i rezultat sređenih i stabilnijih  društvenih  odnosa.  Zbog toga se u većem broju pojavljuju  tek  u  14. stoljeću.  Postepeno,  oni  postaju  sve  veći, sa  postoljima,  ukrašeni epitafima. Stećci oblika sanduka su različite veličine. Najčešće su dugački od 150 do 200&nbsp;cm, široki od 70 do 100&nbsp;cm, a visoki od 40 do 80&nbsp;cm, ali također ima vrlo velikih, kao i vrlo malih sanduka. Stećak iz Vlađevina kod Rogatice, teži 25 tona, dok stećak Pavla Radenovića iz Pavlovca kod Pala ima zapreminu od 11,40 m3, a težak je 31 tonu i 920&nbsp;kg. Dva ogromna stećka nalaze se i u Lužinima kod Fojnice (odnedavno preneseni u park pored hotela "Reumal") Neki sa velikom visinom (iznad 200&nbsp;cm) nazivaju se visokim sanducima. Ponekad sanduk ima neku vrstu stepenika na nekoj od svojih stranica. Isto tako imamo dvojne sanduke, odnosno nadgrobnici za dva ukopana lica. Prepoznajemo ih po uzdužnoj vrpci sredinom spomenika, po srednjici pravougaone gornje osnovice, ili po tome što je jedna polovina stećaka viša, a druga niža. Računajući i primjerke sa postoljima, sanduci zauzimaju oko 64% ukupnog broja ove vrste spomenika. I ovaj oblik ima više svojih podvrsta. Tako mu krov može biti na dvije, zatim na tri, kao i na četiri vode po dužini. Te krovne plohe su nekada nešto izbočene ili nešto izdubljene. Također i ovdje postoje takozvani dvojni sljemenjaci sa postoljima, kao i oni koji su kombinovani sa sanducima. Nije nađen nijedan primjerak kombinovanja sljemenjaka sa krstačnom, a nema ni amorfnih sljemenjaka sa postoljima. Bio je dosta cijenjen i zahtijevao je angažovanje vještih klesara. Ima ga u raznim veličinama. Jedan od najvećih se nalazi na Pavlovcu kod Sarajeva, koji teži više od 30 tona. Zajedno sa sljemenjacima bez postolja, ovaj oblik zauzima oko 9% ukupnog broja stećaka. Stubovi nisu ništa drugo nego uspravno stojeće ploče ili sanduci. Da bi oni čvrsto stajali, moraju se dijelom ukopati ili usaditi u zemlju, pa otuda u Srbiji za njih najčešće susrećemo ime *usađenik*. Tako se neki stubovi završavaju ravnom površinom, neki kao krov na dvije ili na tri vode. Ima stubova koji se završavaju izbočeno, zaobljeno, bačvasto, kao i onih koji su u tome dijelu lučno udubljeni, ulegnuti. Popriličan broj uspravnih ploča isklesane su tako da se od dna prema gore postepeno šire. I takve ploče imaju vrlo različite završetke. Ustanovljeni su i dosta rijetki primjerci stubova koji izgledaju kao uspravno stojeći sljemenjaci. Evidentirano je amorfnih ili samo ovlaš klesanih uspravnih nadgrobnika koji su slični stubovima. Broj stubova se kreće oko 4% od ukupnog stećaka. Činjenica da su stubovi najviše zastubljeni u Srbiji, te istočnoj Bosni, a da ih malo ima u srednjoj Bosni, a  da  su u zapadnoj Bosni, Hercegovini, Crnoj Gori i Hrvatskoj vrlo rijetka ili gotovo sasvim iznimna pojava, jasno govori gdje se taj utjecaj, zbog tursko-osmanske prisutnosti, najprije odrazio. Smatra se da su stećci stubovi pojava druge polovine 15. i čitavog 16. stoljeća.

#### Krstače
Radi se o tipičnom kršćanskom nadgrobnom spomeniku. One su i različitih veličina. Ponekada su vrlo visoke, ponekada dostižu i visinu preko 3 m. Klesane su tako da su im gornja tri kraka jednakih dimenzija. Donji uspravni krak je uvijek duži od popriječnih krakova. Kod mnogih krstača se popriječni krakovi postepeno šire prema krajevima, a postoje i primjerci čiji su popriječni krakovi zašiljeni ili su zaobljeni. Velika pažnja je posvećena izradi gornjeg uspravnog kraka, tako da se on nekada završava ravnom površinom, nekada kao piramida, ili je bačvasto zasvođen, više puta je izrađen okruglasto, u vidu glave čovjeka, a postoje i drugačije varijante. U okolini Travnika i Zenice evidentiran je priličan broj krstača kod kojih su popriječni krakovi maleni i tek naznačeni, a gornji uspravni je relativno velik i okrugao. Postoje i krstače čiji su popriječni krakovi nešto oboreni, pa podsjećaju na ramena čovjeka. Također i ovdje imamo neke podvrste ovog spomenika, te je tako nađen izvjestan broj krstača koje sa pripadajućom pločom ili sandukom čine po jedan spomenik. Ovaj oblik stećaka je općenito malo zastupljen, a iznosi oko 0,5% ukupnog broja stećaka. Relativno mnogo krstača ima u Hercegovini, a najmanje u Crnoj Gori i Srbiji. Primijećeno je da su krstače najčešće situirane po periferiji nekropola. Smatra se da potječu s kraja vremenskog perioda stećaka, pretežno iz 16 stoljeća, kao pandan pojavi muslimanskih nišana.

#### Amorfni stećci 
Na nekim nekropolama, zajedno sa stećcima osnovnih ležećih i stojećih oblika, nalaze se i kameni nadgrobnici koji uopće nisu klesani, ili su samo ovlaš pritesani. Mnogi primjerci tih neobrađenih nadgrobnika liče stećcima u obliku ploča ili sanduka, a i svojim dimenzijama su bliski tim oblicima. Postoji  znatan broj amorfnih spomenika koji najviše podsjećaju na stubove, kao osnovne oblike stojećih stećaka.

Sredinom XX vijeka napravljena je evidencija po teritorijalnoj rasprostranjenosti i oblicima.

## Reference 
Kategorija:Stećci