open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skok u dalj

mini|upright=1.5|220px|Skakalište u Mexico Cityju na kojem je Bob Beamon postavio svjetski rekord 8,90 m
thumb
**Skok u dalj** atletska je disciplina, na programu već na prvim modernim Olimpijskim igrama u Atini 1896. Skakalište za ovu disciplinu sastoji se od zaletišta od 50-ak m i jame s pijeskom dužine 10-ak m.

Najslavniji skakači u dalj jesu Jesse Owens (8,13 m iz 1936), Bob Beamon (8,90 m iz 1968), Carl Lewis (8,87 m iz 1991) i svjetski rekorder Mike Powell (8,95 m također iz 1991).

## Najboljih 10 
*Zaključno s oktobrom 2019.*
### Muškarci 
;Napomene
Ispod je spisak svih legalnih skokova jednakih ili dužih od 8,71 m:
*Lewis također ima skokove 8,84 (1991. uz pomoć vjetra), 8,79 (1983), 8,79 (1984, dvorana), 8,76 (1982, 1988), 8,75 (1987), 8,72 (1988) i 8,71 (1984).

### Žene 
;Napomene
Ispod je spisak svih legalnih skokova jednakih ili dužih od 7,40 m:
*Joyner-Kersee također ima skokove 7,49 (1994. na visini), 7,45 (1987) i 7,40 (1988).
*Drechsler također ima skokove 7,48 (1992), 7,45 (1986, dvaput), 7,44 (1985) i 7,40 (1984, 1987).
*Čistjakova također ima skokove 7,45 (juni 1988. uz pomoć vjetra na istom takmičenju na kojem je postavila svjetski rekord, te dva mjeseca kasnije).

## Također pogledajte 
* Razvoj svjetskog rekorda u skoku u dalj‎

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Skok u dalj na sajtu IAAF-a
* IAAF-ov spisak rekorda u skoku u dalj u XML-u
* Powell protiv Lewisa u Tokiju 1991 (video)

Kategorija:Discipline u atletici
*
Kategorija:Discipline u atletici na LJOI‎‎
Magellanov prolaz

mini|desno|250px|Lokacija Magelanovog prolaza
**Magelanov prolaz** (španski: *Estrecho de Magallanes*) je pomorski navigacioni prolaz koji razdvaja kopno Južne Amerike na sjeveru i Ognjenu zemlju na jugu. Prolaz je najvažniji prirodni prolaz između Atlantika i Pacifika, ali se smatra teškim za navigaciju zbog nepredvidivih vjetrova i struja i ograničenosti u širini.

Nastao je topljenjem i pomjeranjem leda a dobio je ime po istraživaču Ferdinandu Magelanu.

File:StraitOfMagellan.jpg
File:Commerson's_dolphins_(Cephalorhynchus_commersonii)_in_the_Strait_of_Magellan.jpg
File:US_Navy_040621-N-6536T-066_The_Nimitz-class_aircraft_carrier_USS_Ronald_Reagan_(CVN_76)_cruises_through_the_Straits_of_Magellan.jpg
File:Ferry_magallanes.jpg

## Karakteristike 
mini||250px|Replika broda *Victoria*, jednog od Magellanovih brodova, u Muzeju Nao Victoria, Punta Arenas
Prolaz je oko 570 kilometara dužine i oko 2 kilometra širine na svom najužem kraju.

Sjeverozapadni dio prolaza je povezan sa drugim plovnim putevima preko Smyth kanala. Ovo područje je slično Aljaškom unutrašnjem prolazu.

Istočni ulaz u prolaz je na granici između Čilea i Argentine, između Punta Dungenessa na kopnu i Cabo del Espíritu Santoa na Ognjenoj zemlji.

Zapadni dio prolaza vodi sjeverozapadno preko sjevernog kraja Magdaleninog kanala prema ulazu u Pacifik. Ovaj dio prolaza je okružen na jugu ostrvima: Capitán Aracena, Clarence, Santa Inés i otrvom Desolación a na sjeveru poluostrvima Brunswick i Muñoz Gamero i ostrvima Riesco i Manuel Rodriguez.

## Otkriće 
Ferdinand Magellan, portugalski istraživač i moreplovac u službi Čarlsa I od Španije je postao prvi evropljanin koji je prošao ovim prolazom 1520. godine tokom svjetske ekspedicije.

Magellanovi brodovi su ušli u tjesnac 1. novembra 1520. godine. Magellanov hroničar, Antonio Pigafetta, je prolaz nazvao patagonijskim moreuzom dok su ga drugi nazvali Victorijin moreuz, u čast broda *Victoria* koji je prvi ušao u prolaz.

## Reference 
Kategorija:Geografija Čilea
Kategorija:Moreuzi Južne Amerike
Ferdinand Magellan

**Ferdinand Magellan** (1480–1521), poznat i pod imenom *Fernão de Magalhães*, bio je portugalski moreplovac i istraživač.

## Biografija 
Rođen  1480. u porodici nižeg portugalskog plemstva, Magelan je postao vješt mornar i pomorski oficir u službi portugalske krune u Aziji. Kralj Manuel I odbio je da podrži Magelanov plan da stigne do Molučkih ostrva, odnosno ostrva začina, ploveći na zapad oko američkog kontinenta. Magelan je potom predložio isti plan španskom kralju Karlu I, koji ga je odobrio. Studirao je na *School of Pages kraljice Leonore* u Lisabonu i provodio dane proučavajući tekstove o kartografiji, astronomiji i nebeskoj navigaciji - temama koje će mu dobro poslužiti u kasnijim aktivnostima. U Sevilji se oženio, dobio dvoje djece i organizirao ekspediciju. Godine 1518., zbog svoje odanosti Hispanskoj monarhiji, Magelan je imenovan za admirala španske flote i dobio je komandu nad ekspedicijom - petobrodskom "Armadom Moluke". Takođe je proglašen za komandanta Ordena Santiaga, jednog od najviših vojnih činova Španskog carstva.

Mladost je proveo na dvoru, a zatim je učestvovao u osvajačkim pohodima na Indiju i Sjevernu Afriku. Prvi je otplovio iz Evrope u Aziju putujući zapadno. Španski kralj mu je 1519. povjerio misiju da dospije do Začinskih (Molučkih) ostrva i dao mu pet brodova sa 260 članova posade. Mada je Magellan poginuo u sukobu sa urođenicima na Filipinima, prije povratka u Evropu, 18 članova njegove posade pod vodstvom Sebastiana de Elcana, u brodu Victoria se vratilo u Španiju 1522. sa bogatim tovarom začina koji je pokrio sve troškove ekspedicije i oplovivši Zemlju. On je dao ime Tihom okeanu, a po njemu je također i Magellanov prolaz na jugu Čilea dobio ime.

## Također pogledajte 
* Velika geografska otkrića

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Portugalski istraživači
Kategorija:Rođeni 1480.
Kategorija:Umrli 1521.
Mona Lisa

**Mona Lisa** (76,8 x 53&nbsp;cm), ulje na topolinom panelu, (proljeće 1503-ljeto 1505), muzej *Louvre*, Pariz, Leonardo da Vinci

O nastanku nepotpisanog i nedatiranog portreta žene, danas poznate kao Lisa del Giocondo, značajne informacije pruža Giorgio Vasari, jedan od važnijih historičara umjetnosti 16. vijeka.

Činjenica je da je Leonardo da Vinci, po svom povratku u Firencu, dakle, u godinama između 1500. i 1506, nacrtao jedan portret Lise del Giocondo, supruge firentinskog trgovca Francesca del Gioconda. Biograf dalje ustanovljava da Leonardo i nakon 4 godine nije bio u potpunosti dovršio portret. Da Vinci, također, nije nikada predao nedovršenu sliku svom poslodavcu Del Giocondu, već ju je zadržao kod sebe.

Kako jedino Vasari spominje ime *Mona Lisa*, mnogobrojni historičari sumnjaju u tačnost imena i traže druge izvore. Tako se pretpostavlja da se radi o ljubavnici Giuliana de' Medicija, nekoj Pacificiji Brandano ili jednoj od priležnica Charlesa d'Amboisea, ili čak i Isabelli d'Este, markizi od Mantove. Neki istraživači idu tako daleko da tvrde kako uopće nije postojao model, već da je Leonardo naslikao idealnu ženu.

Neki čak i primjećuju da *Mona Lisa* sliči svom autoru (tj. njegovoj predodžbi autoportreta), tj. da je sam sebe naslikao. (U tom pogledu puno je vjerovatnija teorija da je Leonardo portretirao svoju majku.)

Leonardo je prodao sliku kratko pred svoju smrt kralju Franji I, koji je zatim čuva u dvorcu Amboise. U sljedećem periodu slika dolazi u dvorac Fontainebleau, Paris, Versailles i konačno u kolekciju Luja XIV. Nakon Francuske revolucije slika dobija novi dom u *Louvreu*. Napoleon je uzima odatle i vješa je u svojoj spavaćoj sobi. Po njegovom silasku s vlasti *Mona Lisa* se vraća natrag u *Louvre*.

Dana 21. augusta 1911. sliku je iz *Louvrea* ukrao italijanski lopov Vincenzo Peruggia. On je želio *Mona Lisu* dovesti nazad "kući" u Italiju. Tek dvije godine kasnije slika se ponovo pojavljuje u Firenci.

Godine 1956. u "atentatu" kiselinom teško je oštećena donja polovina slike. Dana 30. decembra 1956. jedan je posjetilac bacio kamen na *Mona Lisu*. Taj čovjek je zbog tog čina morao napustiti svoju domovinu Boliviju.

Tokom 1960-ih i 1970-ih godina *Mona Lisa* je bila izložena i u New Yorku, Tokiju i Moskvi. Danas se nalazi iza pancirnog stakla u *Louvreu*.

Američki filmski glumac George Clooney je, u februaru 2014. tokom promocije svog filma *The Monuments Men* u Milanu,  ustvrdio da Francuska treba vratiti Mona Lisu Italiji. Italijanske vlasti su također redovno slale peticiju za povratak slike. Francuska je uvijek odbijala da vrati sliku pod izgovorom da je umjetnički rad previše osjetljiv da bi se preselio.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Muzej Louvre

Kategorija:Slike Leonarda da Vincija
Kategorija:Umjetničke slike iz 1500-tih
Kategorija:Renesansna umjetnost
Andrew Lloyd Webber

**Andrew Lloyd Webber** najpoznatiji je britanski filmski producent mjuzikla. Među njegova poznatija djela spadaju *Isus Krist superstar*, *Evita*, *Mačke*, *Fantom u operi*.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* Andrew Lloyd Webber na IBDb-ju

Kategorija:Biografije, London
Kategorija:Rođeni 1948.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Britanski kompozitori
Kategorija:Britanski muzički producenti
Kategorija:Oscar za najbolju originalnu pjesmu
Homer Simpson

**Homer Jay Simpson** je lik iz animirane TV-serije *Simpsoni*. Dan Castellaneta je glumac koji je Homeru dao glas. Iako je izmišljeni lik, Homer ima svoju biografiju, osnovne podatke (visina, težina...) čak i matični broj i e-mail.
***Puno ime**: Homer Jay Simpson
***Visina**: 180 cm
***Težina**: 105-115 kg (u jednoj epizodi 163 kg)
***Datum rođenja**: postoje 3 verzije 17. mart 1956, 5. decembar 1956. i 5. oktobar 1955.
***Matični broj**: 568-47-0008
***Krvna grupa**: B pozitivna
***Adresa**: 742 Evergreen Terrace, Springfield
***E-mail**: chunkylover53@aol.com

Kategorija:Animirani likovi
Kategorija:Simpsoni
Marge Simpson

**Marge Simpson** je lik iz animirane TV-serije *Simpsoni*.

Udata je za Homera i majka troje djece: Barta, Lise i Maggie.

Kategorija:Animirani likovi
Kategorija:Simpsoni
Bart Simpson

**Bartholomew JoJo Simpson**, poznatiji kao Bart, izmišljeni je lik iz animirane TV-serije *Simpsoni*. On je najstarije dijete i jedini sin Homera i Marge Simpson i brat Lise i Maggie. Zajedno sa svojim ocem Homerom, Bart je, bez sumnje, najpoznatiji i najprepoznatljiviji lik u dugom prikazivanju serije. Glas mu posuđuje Nancy Cartwright i prvi put se pojavljuje u kratkom filmu "Good Night", prikazanom u **The Tracey Ullman Showu** 19. aprila 1987.

Kako je navedeno u *Necenzuriranom porodičnom albumu Simpsona*, Bart je rođen 1. aprila, na dan šala.

Barta je izmislio nacrtao strip-crtač Matt Groening, a ime mu je anagram od engleske riječi *brat* (nevaljalac, derište).

## Rodbina 
* Roditelji: Homer i Marge
* Sestre: Lisa i Maggie
* Tetke: Patty i Selma Bouvier
* Djedovi i bake: Abraham Simpson, Mona Simpson, Jacqueline Bouvier i Clancy Bouvier

## Karakterne osobine 
Bartove najupadljivije karakterne osobine su pravljenje nestašluka, buntovništvo i nepoštivanje autoriteta.

Kategorija:Animirani likovi
Kategorija:Simpsoni
Lisa Simpson

**Lisa Simpson** je lik iz animirane TV-serije *Simpsoni*. Kćerka je Homera i Marge Simpson i sestra Barta i Maggie.

Kategorija:Animirani likovi
Kategorija:Simpsoni
Maggie Simpson

**Margaret "Maggie" Simpson** izmišljeni je lik iz animirane TV-serije *Simpsoni*.

Kćerka je Homera i Marge Simpson te Bartova i Lisina sestra.

**Maggie** **Simpson** je lik u animiranoj televizijskoj seriji *Simpsonovi* i najmlađi član porodice Simpson. Prvi put se pojavila na televiziji u kratkom filmu "Laku noć " u *emisiji Tracey Ullman Show* 19. aprila 1987. Maggie je kreirao i dizajnirao karikaturista Matt Groening dok je čekao u predvorju ureda Jamesa L. Brooksa. Poznata je i kao "beba" porodice Simpson. Ime je dobila po Groeningovoj najmlađoj sestri. Nakon što su se tri godine pojavljivale u *emisiji Tracey Ullman Show*, porodica Simpson je dobila vlastitu seriju na Fox Broadcasting Company, koja je premijerno prikazana 17. decembra 1989. godine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://web.archive.org/web/20170114133839/http://www.imdb.com/character/ch0002997/
* https://en.wikipedia.org/wiki/The_Simpsons_episode_guides#The_Simpsons:_A_Complete_Guide_to_Our_Favorite_Family
* https://en.wikipedia.org/wiki/Planet_Simpson

Kategorija:Animirani likovi
Kategorija:Simpsoni
Danis Tanović

**Danis Tanović** jest bosanskohercegovački režiser, scenarist i producent.

## Biografija 
Rođen je 20. februara 1969. u Zenici. Rat ga prekida u studiju na Akademiji scenskih umjetnosti u Sarajevu. Za vrijeme prve dvije ratne godine zadužen je za filmsku arhivu tadašnje Armije Republike Bosne i Hercegovine (sa kolegom Dinom Mustafićem). Godine 1994. razmišlja o nastavku studija u Sjedinjenim Američkim Državama i u Njemačkoj, ali odlazi u Belgiju gdje nastavlja studij na filmskoj školi INSAS. Godine 1998. dobija belgijsko državljanstvo. Danis živi i radi u Sarajevu. Režirao je više dokumentarnih filmova. Film Ničija zemlja koji je režirao i napisao scenarij osvojio je Oscara za najbolji strani film na 74. dodjeli "Oscara", kao i Zlatni globus u istoj kategoriji. Na Berlinskom filmskom festivalu dvostruki je dobitnik nagrade Srebrni medjved za svoje filmove *Epizoda u životu berača željeza* (2013) i *Smrt u Sarajevu* (2016). Na 20. Sarajevo film festivalu 2014. dobio je nagradu Počasno Srce Sarajeva.

## Filmografija 
;Režija

## Nagrade 
## Tehnike režiranja 
"Kada čitam scenarij, ja pokušavam pronaći suštinu svake scene i ono što ona može doprinijeti temi u cjelini. Onda sanjam o mom filmu. Ja radim dok ležim na mom kauču, kao da sam na seansi kod psihoanalitičara. Danis, pacijent, prenosi svoju priču Tanoviću, psihologu. Vizije mi se tada pojavljuju tako precizno da ih onda mogu snimati i montirati vrlo brzo."
## Politički angažman 
Danis Tanović je osnivač Naše stranke što objašnjava "da bi spriječio širenje nacionalizma i korupcije." Njegovo viđenje unutrašnjeg uređenja BiH, ogleda se u tome da se ukinu entiteti, uvede progresivno oporezivanje te obavezno glasanje za sve punoljetne građane.

## Berlinale 2013. 
Film  *Epizoda u životu berača željeza* je premijerno prikazan u takmičarskoj konkurenciji na 63-ćem Međunardonom filmskom festivalu u Berlinu, gdje je dobio nagradu *Jury Grand Prix*, a Nazif Mujić je osvojio Srebrnog medvjeda za najboljeg glumca.

## Kritike 
## Također pogledajte 
* Spisak režisera
* Bosanskohercegovački filmovi kandidati za nagradu Oscar - Najbolji strani film
* 74. dodjela "Oscara"

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1969.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Zenica
Kategorija:Bosanskohercegovački režiseri
Kategorija:Belgijski režiseri
Kategorija:Dobitnici Počasnog Srca Sarajeva
Kategorija:Bosanskohercegovački filmski producenti
Kategorija:Dobitnici Šestoaprilske nagrade
Kategorija:Dobitnici Nagrade "Ivica Matić"
Kategorija:Bivši studenti Univerziteta u Sarajevu
Kategorija:Političari iz Zenice
Amerika

mini|250px|Karta svijeta koja pokazuje Amerike**Amerike** su zemlje zapadne hemisfere ili Novog svijeta koje se sastoje od kontinenata Sjeverna Amerika i Južna Amerika sa svim pridruženim ostrvima i regijama. Amerike pokrivaju 8.3% ukupne površine Zemlje (28.4% kopna) i sadrže 14% svjetskog stanovništva.

Izraz je relativno nov i predstavlja nešto jasniju zamjenu za izraz Amerika, koji može značiti i cijelu kopnenu masu ili Sjedinjene Američke Države. Originalni izraz se koristio za ono što se ponekad smatra jednim kontinentom ili superkontinentom , pri čemu *Amerike* predstavljaju skupni izraz za kopnenu masu i pojedine regiju u njemu. Kada se koristi za kopnenu masu, izraz koji odgovara *Americi* ili *Amerikama* su *Evroazija*, koja se sastoji od Evrope i Azije, odnosno *Eurafrazija*, koja označava Euraziju i Afriku.

Granica između ova dva kontinenta se nalazi na granici država Kolumbija i Panama.

* Južna Amerika (južno od Paname).
* Sjeverna Amerika (sjeverno od Kolumbije).

Kao zasebni dijelovi ponekad se također pominju i Centralna Amerika i Karibi.

Ponekad se sa pojmom Amerika (američki, američka, američko) misli na Sjedinjene Američke Države ili nešto što dolazi iz Sjedinjenih Američkih Država, a građani ove zemlje se nazivaju Amerikancima.

## Također pogledajte 
* Kolumbija (čvor)
* Konkvistador
* Srednja Amerika
* Nova Švedska
* Južna kupa

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Amerika pre Kolumba (Centar za društvenu stabilnost - Zvanični kanal)
*Kako je Kolumbo otkrio Ameriku? (Centar za društvenu stabilnost - Zvanični kanal)
* The Naming of America 
* Organization of American States http://www.oas.org
* America noviter delineata / M. Merian, fecit. 1633 Map of North and South America, hosted by the Portal to Texas History.

Kategorija:Kontinenti
FK Leotar

**Fudbalski klub "Leotar" Trebinje** je nogometni klub iz Trebinja, Bosna i Hercegovina. Osnovan je 1925. Nije imao nekog značajnog uspjeha za vrijeme bivše Jugoslavije, gdje se takmičio u drugoj saveznoj ligi. Danas se takmiči u Prvoj ligi Republike Srpske.

## Historija kluba 
### Najveći klupski uspjeh 
Najveći klupski uspjeh je titula šampiona Bosne i Hercegovine 2003.. U prvoj sezoni u kojoj se igrala Premijer liga na čitavoj teritoriji Bosne i Hercegovine Leotar je do zadnjeg kola vodio bitku sa Željezničarom da bi pobjedom nad Rudarom osvojio svoju prvu šampionsku titulu.

### U evropskim kupovima 
U sezoni 2003/2004 učestvuje u kvalifikacijama za UEFA Ligu šampiona. Nakon što je u prvom krugu eliminisao prvaka Luxemburga FC Gravenmacher u drugom kolu ispada od viceprvaka Češke Slavije.

## Stadion 
Leotar svoje utakmice igra na stadionu Police koji je kompletno obnovljen 2003. prije utakmica Leotara u kvalifikacijama za Ligu prvaka. Od 8.850 mjesta na stadionu 4.500 je sjedećih mjesta.

## Poznati bivši igrači 
*  Aleksandar Božović
*  Vladimir Stojković
*  Siniša Mulina
*  Nenad Stojanović
*  Branislav Krunić
*  Zdravko Šaraba
*  Uroš Golubović
*  Marko Popović
*  Dušan Kerkez
*  Pavle Delibašić
*  Ninoslav Milenković
*  Jovo Mišeljić
*  Mirko Todorović
*  Bojan Vučinić
*  Slavoljub Đorđević

*  Emir Ćerić
*  Luka Rončević
*  Boban Stojanović
*  Nenad Zečević
*  Boško Stupić
*  Željko Radović
*  Vukmir Mijanović
*  Semjon Milošević
*  Gavrilo Čorlija
*  Srđan Andrić
*  Predrag Vukičević ili Vukićević
*  Aleksandar Hajder
*  Nikola Bratić
*  Nikola Grubješić
*  Darko Dreč

*  Bojan Magazin
*  Anel Ramić
*  Dejan Rašević
*  Vladimir Todorović
*  Rajko Komnenić
*  Oleg Ćurić
*  Boško Milenković
*  Dajan Ponjević
*  Pajo Janković
*  Igor Aničić
*  Igor Joksimović
*  Miroslav Prelo
*  Bojan Đorđić
*  Gojko Cimirot
*  Branko Šešlija

## Poznati bivši treneri 
*  Miodrag Radanović
*  Milan "Mile" Jovin
*  Borče Sredojević
*  Vukašin Višnjevac
*  Bogdan Korak

*  Brajan Nenezić
*  Slavko Jović
*  Srđan Bajić
*  Goran Skakić
*  Vladimir Gaćinović

## Uspjesi 
***Šampioni Premijer lige BiH: (1)**
:2002/03

***Prva nogometna liga Republike Srpske: (1)**
:2001/02

### Evropski uspjesi 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Nogometni klubovi u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Sport u Trebinju
Kategorija:Nogometni klubovi osnovani 1925.
Spisak država po površini

mini|desno|Države po površini.
Ovo je **spisak država svijeta po površini**. Površina je dana u kvadratnim kilometrima.
Površina uključuje kopnene vode (jezera, rijeke). Teritorijalne vode i ekskluzivne ekonomske zone nisu uključene u spisak, kao i teritorije na Antarktiku.

* Teritorije pod upravom UN-a i zavisne teritorije koje imaju vlastitu upravu (prema UN) su ispisane kurzivom.
* Antarktik je peti najveći kontinent sa površinom od 14.200.000&nbsp;km2. Sljedeće države su prisvojile dio kontinenta: Argentina (969.000&nbsp;km2), Australija (6.120.000&nbsp;km2), Čile (1.250.000&nbsp;km2), Francuska (432.000&nbsp;km2), Novi Zeland (450.000&nbsp;km2), Norveška (2.500.000&nbsp;km2) i Ujedinjeno Kraljevstvo (1.395.000&nbsp;km2). Područje od 2.100. 000&nbsp;km2 je trenutno slobodno, bez potraživanja. Prema Sporazumu o Antarktiku sva potraživanja za teritorijem Antarktika su zamrznuta i ta područja nisu uključena u spisak.
* Evropska Unija je savez 27 neovisnih država članica koji u nekim pitanjima nastupa kao jedna država. Ukupna površina EU je 4 422 773&nbsp;km2.

Napomena: Ukoliko nije drugačije navedeno, izvor podataka je Zavod UN za statistiku (2004)

## Reference 
## Također pogledajte 
Za više informacija pogledajte i popise država po:
- abecedi
- stanovništvu
- gustoći stanovništva
- kontinentima
- datumu državnosti
- vremenskim zonama

Države po površini
*
HŠK Posušje

**HŠK Posušje** je nogometni klub iz Posušja, Bosna i Hercegovina. Takmiči se u Premijer ligi Bosne i Hercegovine.

## Historija
Klub je osnovan 1950. godine pod imenom *NK Zidar*. Takmičio se u *Područnoj ligi Hercegovine*. Jedno razdoblje klub je nosio ime *NK Mladost*. Otvaranjem rudnika boksita na području općine Posušje, to preduzeće postaje glavni sponzor kluba, te od 1963. godine nosi ime *NK Boksit*. Dugi niz godina se takmičio u *Hercegovačkoj zoni*, koja je tada po rangu bila treća liga. Klub je 2009. godine bankrotirao, te od 2010 nose ime *HŠK Posušje*.

Od 1995. godine Posušje se tamiči u ligi Herceg-Bosne. U sezonama 1998-99. i 1999-00 osvaja prvenstvo Herceg-Bosne što su i najveći uspjesi kluba. U sezoni 1999-00. ostvaruje plasman u play-off za prvaka Bosne i Hercegovine. U grupi sa Budućnosti iz Banovića, Širokim Brijegom i Željezničarom osvaja treće mjesto što nije bilo dovoljno za ulazak u polufinale. U prethodnim sezonama Posušje se redovno veći dio sezone borilo za opstanak u Premijer ligi, da bi u sezoni 2008-09. ispalo u Prvu ligu Federacije Bosne i Hercegovine.

## Uspjesi
***Prva liga FBiH**
****Datoteka:Cup Winner.png (1)**: 2020/21.
***Prva liga Herceg-Bosne**
****Datoteka:Cup Winner.png (2)**: 1998/99, 1999/00.
***Druga liga FBiH - Jug**
****Datoteka:Cup Winner.png (2)**: 2017/18, 2019/20.
****Datoteka:Cup Finalist.png (2)**: 2016/17, 2018/19.

## Reference
## Vanjski linkovi
*HŠK Posušje na facebook.com

Posušje
Kategorija:Nogometni klubovi osnovani 1950.
Kategorija:Sport u Posušju
NK Žepče

**NK Žepče** bio je nogometni klub iz Žepča, Bosna i Hercegovina.

## Historija 
Nogomet u Žepču počeo se igrati 1919. godine kada su žepački studenti na studijima u Zagrebu donijeli prvu nogometnu loptu. Bili su to Mehmed Kadrić i Velija Hasagić. Ubrzo nakon iskazanog velikog interesovanja došlo je do formiranja kluba na inicijativu žepačkih nogometnih entuzijasta Mehmeda Kadrića i Francike Kovača. Klub je dobio ime "SAŠK Građanski".

Klub se jedno vrijeme zvao *NK Zovko Žepče*, sve do 2003, a onda je Limorad postao njihov glavni pokrovitelj. Svoje susrete igra na Gradskom stadionu u Žepču, kapaciteta 890 sjedećih i oko 3.000 stojećih mjesta. Klupske boje su plava i bijela. Također NK Žepče ima svoju navijačku grupu po imenu "Canibals"

## Uspjesi 
***Prva liga FBiH**
****Datoteka:Cup Winner.png (1)**: 2001/02.
***Prva liga ZDK**
****Datoteka:Cup Winner.png (1)**: 2014/15.

## Evropski nastupi
## Nastupi u Premijer ligi 
## Poznati igrači 
*  Goran Brašnić
*  Nikola Trogrlić
*  Adnan Pašić
*  Goran Jurić
*  Boris Pavić
*  Ratko Nikolić
*  Patrik Doçi
*  Nikola Michellini
*  Mersad Selimbegović
*  Damir Sirovica
*  Nicolás Niverge
*  Raul Palomares
*  Vahidin Imamović
*  Mirza Mešić
*  Aladin Isaković
*  Alen Kurt
*  Zoran Vuković
*  Denijel Savić
*  Dženan Krajišnik
*  Petar Duspara
*  Kristijan Ivešić
*  Mirza Rizvanović
*  Alen Ljevaković
*  Dražen Bošković
*  Iljko Tomić
*  Pavo Dadić
*  Mijo Katić
*  Almir Hasanović
*  Mirza Hasanović
*  Dragan Šimunović
*  Mirnes Smajlović
*  Mirko Todorović
*  Mirko Teodorović
*  Dino Dizdarević
*  Marko Jevtić
*  Eldin Mašić
*  Senid Kulaš
*  Aldin Đidić
*  Džemal Sadiković
*  Ferid Idrizović
*  Besim Krdžalić
*  Ivan Martinović
*  Aleksandar Obrenović
*  Aner Ljeljak
*  Vlado Lučić

## Menadžeri 
*  Pavao "Pavo" Strugačevac
*  Marin Bloudek
*  Mario Ćutuk
*  Nikola Nikić
*  Ilija Šainović
*  Tado Tomas
*  Goran Brašnić
*  Damir Hadžić

## Reference
## Vanjski linkovi 
* NK Žepče na uefa.com

Žepče
Žepče
Žepče
*
HNK Orašje

**HNK Orašje** je nogometni klub iz Orašja, Bosna i Hercegovina. Takmiči se u prvoj liga Federacije Bosne i Hercegovine.

## Historija
Klub je osnovan 1996. godine. Najveći uspjeh ostvaruje u sezoni 2005-06. kada osvaja nacionalni kup. Naredne sezone igra u Kupu UEFA. U prvom kolu kvalifikacija ispada od ekipe Domžale iz Slovenije. Tradicionalne boje kluba su crvena i bijela. Domaće utakmice igra na stadionu Goal.

## Uspjesi
***Kup Bosne i Hercegovine
****Datoteka:Cup Winner.png  (1)**: 2005/06.
****Datoteka:Cup Finalist.png (1)**: 1997/98.
***Prva liga FBiH
****Datoteka:Cup Finalist.png (1)**: 2009/10.
***Druga liga FBiH
****Datoteka:Cup Winner.png  (1)**: 2012/13.
***Kup Herceg-Bosne
****Datoteka:Cup Winner.png  (2)**: 1997/98, 1999/2000.
****Datoteka:Cup Finalist.png (1)**: 1996/97.

## Evropski nastupi
## Plasman po sezonama 
## Reference
## Vanjski linkovi
*Službena stranica

Orašje
Kategorija:Sport u Orašju
Orašje
Vitez

* Vitez (općina), općina u Bosni i Hercegovini;
* Vitez (titula);
* NK Vitez Vitez, nogometni klub iz Viteza;
* FK Vitez Vitez, nogometni klub iz Viteza;
* NK Vitez Bužim, nogometni klub iz Bužima;
Olimpijci s najviše medalja

Ovo je najuspješnijih 20 olimpijaca u historiji Olimpijskih igara.

**Napomena:** **Podebljanim** slovima napisana su imena sportista koji su nastupili na posljednjim Ljetnim, odnosno Zimskim olimpijskim igrama (OI 2016. i ZOI 2014).

Kategorija:Olimpijci
Bruce Lee

**Bruce Lee** (*Brus Li*, pravo ime **Li Juen-kam** (27. novembar, 1940. San Francisco – 20. juli, 1973.), bio je hongkonški filmski glumac, filmski producent i režiser, scenarista, filozof, instruktor borilačkih vještina i osnivač Jeet Kune Do pokreta borilačkih vještina. 

Sin kineske operske zvijezde, bio je stalno na turnejama, proveo je djetinjstvo u Hong Kongu, gdje je igrao u nekoliko filmova.

Vratio se u Sjedinjene Američke Države i 1966. godine dobio ulogu u televizijskoj seriji *Zelena osa*. Početkom 70ih godina 20. vijeka postao je popularna zvijezda akcionih filmova s borbenim vještinama, uključujući *Pesnicu bijesa* (1972.) i *U zmajevom gnijezdu* (1973.) iz čega je slijedilo rađanje internacionalnog kulta.

Njegova karijera je prekinuta iznenadnom smrću u 33. godini od moždanog edema koji je dobio poslije uzimanja sredstava protiv bolova. Pa ipak, njegovi filmovi ostali su popularni i veoma mnogo imitirani. Nakon smrti je nekoliko filmova sastavljeno iz neobjavljenih scena.

Njegov sin Brandon Lee (1965 – 1993.) taman je postao zvijezda akcionih filmova kada je umro nesretnim slučajem od pucnja tokom snimanja filma *Vrana*.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*
*
* Bruce Lee - izreke i citati 

Kategorija:Američki glumci

Kategorija:Rođeni 1940.
Kategorija:Umrli 1973.
Maj

mini

**Maj** je peti mjesec godine po julijanskom i gregorijanskom kalendaru i treći je od sedam mjeseci koji traje 31 dan.

Maj je mjesec proljeća na sjevernoj hemisferi, a jeseni na južnoj hemisferi. Stoga je maj na južnoj hemisferi sezonski ekvivalent novembru na sjevernoj hemisferi i obrnuto.

Maj (na latinskom *Maius*) je dobio ime po grčkoj boginji Maji, koja je poistovjećena sa boginjom plodnosti iz rimskog doba, *Bona Dea*, čiji se festival održavao u maju. S druge strane, rimski pjesnik Ovidije daje drugu etimologiju, u kojoj kaže da je mjesec maj nazvan po *maiores*, latinski za "starješine", a da je sljedeći mjesec (jun) nazvan po *iuniores*, ili "mladi ljudi " (Fasti VI.88).

Slavenski naziv u bosanskom jeziku je **svibanj**, po biljci *svibi*.

Meteorska kiša *Eta Aquariids* pojavljuje se u maju. Vidljiva je od oko 21. aprila do oko 20. maja svake godine sa vrhuncem aktivnosti oko 6. maja. *Arietidi* padaju od 22. maja do 2. jula, a vrhunac je 7. juna. *Virginide* takođe padaju na različite datume u maju.

## Starorimski obredi
Prema kalendaru starog Rima, festival *Bona Dea* padao je 1. maja, *Argei* je padao 14. maja ili 15. maja, *Agonalia* je padala 21. maja, a *Ambarvalia* 29. maja. *Floralija* se održavala 27. aprila tokom republikanske ere, odnosno aprila 28. po julijanskom kalendaru, i trajao je do 3. maja. *Lemurija* (festival) padala je 9., 11. i 13. maja po julijanskom kalendaru. *Koledž Eskulapija i Higije* proslavio je dva praznika *Rosalije* (festival), jedan 11. maja i jedan 22. maja. *Rosalija* je takođe proslavljena u *Pergamonu* 24. i 26. maja. Vojni festival Rosalia, *Rosaliae signorum*, također je održavan 31. maja. *Ludi Fabarici* se slavio 29. maja – 1. juna. Merkur bi bio žrtvovan na majske ide (15. maja). *Tubilustrium* se održavao 23. maja kao i u martu. Ovi datumi ne odgovaraju modernom gregorijanskom kalendaru.

## Reference
Spisak bosanskohercegovačkih filmova

Hronološki spisak bosanskohercegovačkih filmova

1951.
**Major Bauk*

1954.
**Stojan Mutikaša*

1955.
**Hanka*
**Šolaja*

1957.
**Tuđa zemlja*
**Vratiću se*

1959.
**Noći i jutra*
**Pet minuta raja*
**Vrata ostaju otvorena*

1961.
**Parče plavog neba*
**Velika turneja*

1962.
**Kapi, vode, ratnici*
**Krst Rakoč*
**Mačak pod šljemom*
**Srešćemo se večeras*

1963.
**Kozara*
**U sukobu*
* *Desant na Drvar*
1964.
**Dobra kob*
**Na mesto, građanine pokorni*
**Narodni poslanik*
**Vrtlog*

1965.
**Glasam za ljubav*
**Ubica na odsustvu*

1966.
**Glineni golub*
**Konjuh planinom*
**Sretni umiru dvaput*

1967.
**Diverzanti*
**Mali vojnici*
**Zlatna praćka*
**Soledad*

1968.
**Opatica i komesar*
**Quo vadis, Živorade*
**Ram za sliku moje majke*
**Sunce tuđeg neba*
**Uđi, ako hoćeš*

1969.
**Horoskop*
**Moja strana svijeta*
**Most*
**Neka daleka svjetlost*
**Sramno ljeto*
* *Bitka na Neretvi*
1970.
**Draga Irena!*

1971.
**Klopka za generala*
**Nokaut*
**Ovčar*
**Uloga moje porodice u svjetskoj revoluciji*

1972.
**Valter brani Sarajevo*

1973.
**Sutjeska*

1974.
**Derviš i smrt*

1975.
**Atentat u Sarajevu*

1979.
**Partizanska eskadrila*

1980.
**Majstori, majstori*

1981.
**Sjećaš li se Dolly Bell?*

1982.
**Miris dunja*
**Dvije polovine srca*
**Nastojanje*

1983.
**Pismo-glava*
**Šećerna vodica*

1984.
**Ambasador*
**Mala pljačka vlaka*

1985.
**Otac na službenom putu*
**I to ce proći*
**Ada*
**Kolaps*

1986.
**Protestni album*
**Od zlata jabuka*
**Lijepe žene prolaze kroz grad*
**Ovo malo duše*
**Posljednji skretničar uzanog kolosijeka*

1987.
**Strategija svrake*

1988.
**Klopka*
**Azra*
**Vanbračna putovanja*

1989.
**Žena s krajolikom*
**Kuduz*
**Dom za vješanje*

1990.
**Gluvi barut*
**Poslednji valcer u Sarajevu*
**Stanica običnih vozova*
**Seks – partijski neprijatelj br. 1*

1991.
**Praznik u Sarajevu*
**Moj brat Aleksa*
**SA 204-272*
**Bračna putovanja*

1994.
**U najboljim godinama*
**Magareće godine*

1995.
**Čudo u Bosni*

1996.
**Odazivam Ti se, Bože*

1997.
**Krv i mošus*
**Savršeni krug*

2000.
**Tunel*
**Mliječni put*

2001.
**Ničija zemlja*
**Sjećaš li se Sarajeva?*

2003.
**Gori vatra*
**Ljeto u zlatnoj dolini*
**Remake*

2004.
**Kod amidže Idriza*

2005.
**Go West*
**Dobro uštimani mrtvaci*

2006.
**Grbavica*
**Nafaka*
**Nebo iznad krajolika*

2007.
**Teško je biti fin*
**Duhovi Sarajeva*
*Mujo gleda lijepu Nizamu

2008.
**Snijeg*
**Čuvari noći*

2010.
**Na putu*
**Sevdah za Karima*
**Cirkus "Columbia"*
**Ostavljeni*

2013.
**Epizoda u životu berača željeza*

2016.
**Smrt u Sarajevu*

2017.
**Muškarci ne plaču*

2019.
**Sin*

2020.
**Kuda ideš, Aida?*
* *Koncentriši se, baba*

2021.
* *Deset u pola*

2022.
**Amanet*

2025.
**Paviljon*
**Testament*

## Također pogledajte
*Bosanskohercegovački filmski festival
*Sarajevo Film Festival

B
*
Kategorija:Spiskovi vezani za Bosnu i Hercegovinu
Zaze

**Zaze** (zaza jezik: *Şarê ma*, doslovno "Naš narod") su narod u Turskoj. Žive u istočnom, jugoistočnom, sjeveroistočnom, središnjem i sjevernom dijelu Turske. Govore jezikom Zaza, iranskim jezikom koji pripada indoevropskoj jezičkoj porodici. Ljudi Zaza žive u dijelovima provincija Bingöl, Elazığ, Erzincan, Erzurum, Malatya, Muş, Bitlis i Tunceli u istočnoj Anadoliji i Adıyaman, Diyarbakır i Şanlıurfa u jugoistočnoj Anadoliji. Zaze se također nalaze u provincijama kao što su Kars i Ardahan u sjeveroistočnoj Anatoliji, Kayseri, Sivas i Aksaray u centralnoj Anatoliji te Tokat i Gümüşhane u crnomorskim regijama Turske. Izvan Turske, postoji dijaspora Zaza u Zapadnoj Evropi, posebno u Njemačkoj. Zaze su uglavnom muslimani i pripadaju uglavnom dvjema sektama: sunitskom islamu i alevizmu. Ova sektaška razlika ogleda se u dijalektskim razlikama jezika Zaza; sjevernim dijalektom jezika govore alevitski Zaze, južnim hanefijskim Zaze, a centralnim dijalektom šafijski Zaze. Zaze imaju populaciju od otprilike 2-3 miliona.

Jezik naroda Zaza, jezik Zaza, pripada zapadnoiranskoj grani iranskih jezika. Zaza jezik je usko povezan sa jezicima Tati, Tališi, Semnani, Sangsari, Mazandarani i Gilaki.

Dok ih neki smatraju Kurdima, mnogi pripadnici naroda Zaza to ne vide tako i naglašavaju vlastiti identitet koji je odvojen i različit od kurdskog naroda.

## Etimologija i imenovanje 
Prema *Encyclopædiji Iranici*, endonim *Dimlī* ili *Dīmla* izveden je iz regije Daylam u sjevernom Iranu, a u armenskim historijskim zapisima pojavljuje se kao *d(e)lmik*, za što se pretpostavlja da potječe od srednjoiranskog **dēlmīk*, što znači "Dajlamit". Među njihovim susjedima narod je uglavnom poznat kao Zāzā, što je značilo "mucavac" i korišteno je kao pogrdna riječ. Hadank i Mckenzie pripisuju relativnu obilje sibilanata i afrikata u jeziku Zaza kako bi objasnili semantičku etimologiju imena. Međutim, važni historijski i društveni dokazi protive se ovoj hipotezi. Izraz "Dimilî" potječe od imena "Dunbulî" (također se piše "Dumbulî"), kurdskog plemena dokumentiranog od 12. stoljeća.

## Reference 
## Dodatna literatura 
* "Mundart Zaza" (by Peter I. Lerch, 1857/58)
* "Mewlýd" (by Ehmedê Xasi, 1899 and Usman Efendiyo Babýc, 1933)
* "Mundarten der Zaza" (by Karl Hadank, 1932; post-humous works from Oskar Mann)
* "A grammar of Dimili" (by Terry L. Todd, 1985)
* "Rastnustena Zonê Ma" (by C. M. Jacobson, 1993)
* "Zazaca Okuma-Yazma El Kitabý" (by C. M. Jacobson, 1997)
* "Grammatik der Zaza-Sprache" (by Zülfü Selcan, 1998)
* "Zazaki -Grammatik und Versuch einer Dialektologie-" (by Ludwig Paul, 1998)

## Vanjski linkovi 
* *Ethnologue* on Zazaki
* Academic Research Center of Zazaki
* Web Center of Zaza People
* http://www.zazaki-institut.de 
* https://web.archive.org/web/20070410132050/http://www21.brinkster.com/miyaheqi/culture/
* https://web.archive.org/web/20070217093056/http://f23.parsimony.net/forum49992/index.htm
* Radio Zaza
Bojan Adamič

**Bojan Adamič** (9. august 1912 – 3. novembar 1995) bio je slovenski kompozitor filmske muzike.

Njegove kompozicije se pojavljuju u više od 70 filmova. Napisao je knjigu slovenskih pjesama, *Samospevi*, 1943–1945, objavljenu 1971. Godine 1972. napisao je muzičku temu za film *Valter brani Sarajevo*.

## Muzika za filmove 
* 1952 - *Svi na more*
* 1953 - *Vesna*
* 1953 - *Skorojevići*
* 1955 - *Njih dvojica*
* 1956 - *Ne okreći se sine*
* 1956 - *U mreži*
* 1956 - *Putnici sa Splendida*
* 1956 - *Potraga*
* 1956 - *Veliki i mali*
* 1957 - *Samo ljudi*
* 1957 - *Subotom uveče*
* 1958 - *Crni biseri*
* 1958 - *Dobro more*
* 1958 - *Rafal u nebo*
* 1958 - *Četiri kilometra na sat*
* 1958 - *Te noći*
* 1958 - *Kroz granje nebo*
* 1959 - *Pet minuta raja*
* 1959 - *Kampo Mamula*
* 1960 - *Signali nad gradom*
* 1960 - *Drug predsednik centarfor*
* 1960 - *Partizanske priče*
* 1960 - *Veselica*
* 1960 - *Ljubav i moda*
* 1960 - *Bolje je umeti*
* 1961 - *Abeceda straha*
* 1961 - *Ples na kiši*
* 1961 - *Prvi građanin male varoši*
* 1961 - *Karolina Riječka*
* 1961 - *Pesma*
* 1961 - *Stepenice hrabrosti*
* 1962 - *Peščani grad*
* 1963 - *Zemljaci*
* 1963 - *Operacija Ticijan*
* 1963 - *Radopolje*
* 1964 - *Dobra kob*
* 1964 - *Službeni položaj*
* 1965 - *Glasam za ljubav*
* 1965 - *Lažljivica*
* 1966 - *Glineni golub*
* 1967 - *Dobar vetar "Plava ptico"*
* 1968 - *Bekstva*
* 1969 - *Most*
* 1971 - *Maskarada*
* 1971 - *Ovčar*
* 1971 - *Moja luda glava*
* 1972 - *Valter brani Sarajevo*
* 1972 - *Vuk samotnjak*
* 1972 - *Kako umreti*
* 1973 - *Pismo*
* 1976 - *Idealist*
* 1976 - *Devojački most*
* 1979 - *Partizanska eskadrila*
* 1982 - *Borba sa vrtačom*
* 1985 - *Christophoros*

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* http://www.imdb.com/name/nm0010650/

Kategorija:Rođeni 1912.
Kategorija:Umrli 1995.
Kategorija:Biografije, Ribnica
Kategorija:Slovenski kompozitori
Banovići

**Banovići** su naseljeno mjesto i sjedište istoimene općine u sjeveroistočnoj Bosni i Hercegovini. Općina je smještena na sjeverozapadnim obroncima planine Konjuh na nadmorskoj visini između 330 i 380&nbsp;metara, na magistralnom putu koji povezuje dva industrijska centra: Tuzlu i Zenicu, odnosno Tuzlanski i Zeničko-dobojski kanton.

## Historija 
Prostor današnjih Banovića pokazuje tragove naseljenosti još iz starijeg željeznog doba, dok se srednjovjekovna prošlost vezuje za oblast Soli i za stećak Božićka Banovića u Banovići Selu, po kojem se u lokalnoj tradiciji dovodi u vezu i ime naselja. Današnji urbani razvoj Banovića najtješnje je povezan s eksploatacijom mrkog uglja i izgradnjom pruge Brčko–Banovići 1946. godine, koja je označila početak ubrzanog industrijskog i demografskog rasta mjesta.

Stećak je u obliku sarkofaga sa kamenim postoljem veličine 2,20 x 0,90 x 0,70&nbsp;m. Na prednjoj strani je stiliziran cvijet, a sa bočne strane je natpis na bosančici sljedećeg sadržaja:

### Osmansko i austrougarsko razdoblje 
Nakon osmanskog osvajanja Bosne, banovićki kraj dijelio je historijsku sudbinu sjeveroistočne Bosne. Naselja su imala pretežno ruralni karakter, a prostor je dugo ostao izvan većih urbanih središta. Banovići se spominju kao područje koje je do savremenog doba ostalo bez većeg gradskog središta, s razvojem vezanim prije svega za sela i prirodne resurse. U tom dokumentu navodi se da je na području općine 1991. živjelo 26.590 stanovnika, dok su kasniji podaci pokazali pad broja stanovnika i promjene u naseljenosti tokom postratnog i tranzicijskog perioda.

## Turizam 
Banovići imaju hotel "Zlača" smješten u samom podnožju planine Konjuh. Hotel "Zlača" je naročito atraktivan za visinske pripreme sportista, za kongrese i seminare, odmor i svaku vrstu rekreacije. Kapaciteti ovog objekta su skoro redovno zauzeti što iziskuje potrebu proširivanja kapaciteta i obogaćivanja sadržaja.

## Sport 
Šah, sportski ribolov i planinarenje u Banovićima, također imaju dugu tradiciju. Banovićki ribolovci su ekipa koja dostojno reprezentira svoj grad. Banovići imaju i svoje skaute koji su na gotovo svim dosadašnjim (prijeratnim i poslijeratnim) takmičenjima osvajali najveća priznanja.
Također u banovicima postoji fudbalski klub Budućnost,kao i ženski (I liga) i muški (Prva liga Federacije BiH), košarkaški klub te rukometni klub koji se takmici u drugoj ligi Bosne i Hercegovine.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Zvanični sajt općine Banovići 

Kategorija:Općine Bosne i Hercegovine
Kategorija:Općine Federacije Bosne i Hercegovine‎
Kategorija:Općine u Tuzlanskom kantonu
*
Gordana Boban

**Gordana Boban** (rođena 13. septembra 1967) dramska je umjetnica iz Livna. Već od ranog djetinjstva Gordana Boban je aktivan član livanjskog kulturno-umjetničkog društva "Radnik", u kojem se tokom osamdesetih godina pojavljuje u velikom nizu uloga Amaterskog pozorišta Livno. Prve važnije uloge ostvarila je u "Sretnom princu" (1982.) Oscara Wildea, "Sretnoj priči" (1983.) i "Kosarinom vijencu" (1984.) Pere Mioča, te oratoriju "Jadi Ne Vujadine" (1986) Alda Kezića. Akademsko obrazovanje dramske umjetnice stiče na Akademiji scenskih umjetnosti u Sarajevu. Značajnije uloge u dramskim predstavama Tetoviranom pozorištu, Ženski turbofolk bend i Mjesečevoj Predstavi, te u filmovima: "Gori vatra" (2002), "Nafaka" (2006) i drugi.

## Filmografija 
## Vanjski linkovi 
*

Kategorija:Biografije, Livno
Kategorija:Rođeni 1967.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Bosanskohercegovačke glumice
Raif Dizdarević

**Raif Dizdarević** (rođen 9. decembra 1926) bosanskohercegovački je političar. Bio je učesnik NOB-a od 1943. godine. Bivši je član SKJ od 1943, a od 1945. do 1951. je bio u službi Upravi državne bezbjednosti. 1951. godine stupa u diplomatsku službu SFRJ i obavlja različite uloge u ambasadama SFRJ u Bugarskoj, SSSR-u i Čehoslovačkoj. Obavlja dužnost predsjednika Predsjedništva SR BiH od 1978. do 1982, te predsjednik Savezne skupštine (1982–1983). Od 15. maja 1984. do 30. decembra 1987. je bio Savezni sekretar za inostrane poslove a član Predsjedništva SFRJ od 30. decembra 1987. do 15. maja 1989. Nakon ostavke Hamdije Pozderca iz predsjedništva SFRJ, Dizdarević obavlja dužnost predsjednika Predsjedništva SFRJ od 15. maja 1988. do 15. maja 1989.

Objavio je memoarsku knjigu "Od smrti Tita do smrti Jugoslavije" () i knjigu uspomena na događaje i ličnosti "Vrijeme koje se pamti" ().

## Hronologija
*1972. postaje pomoćnik saveznog sekretara za inostrane poslove.
*1978–1982. Predsjednik Predsjedništva SR BiH
*1982–1983. Predsjednik Skupštine SFRJ
*1984–1987. Savezni Sekretar za inostrane poslove
*1987–1989. Član Predsjedništva SFRJ
*1988–1989. Predsjednik Predsjedništva SFRJ

## Također pogledajte
*Spisak predsjednika Bosne i Hercegovine
*Spisak predsjednika SFRJ

## Reference
## Vanjski linkovi
*

Kategorija:Rođeni 1926.
Kategorija:Živi ljudi
Kategorija:Biografije, Fojnica
Kategorija:Jugoslavenski državnici
Kategorija:Bosanskohercegovački političari
Kategorija:Predsjednici Jugoslavije
Ivan Franjo Jukić

**Ivan Franjo Jukić** (pisao pod pseudonimom *Slavoljub Bošnjak*) je bio bosanski franjevac, prosvjetitelj, etnograf, hrvatski pjesnik i književnik, rođen je u Banjoj Luci 1818, a preminuo u izgnanstvu u Beču 1857. Pokretač je jedne od prvih svjetovnih škola u današnjoj Bosni i Hercegovini 1849. Istovremeno Jukić slovi i kao pokretač i urednik prvog književnog časopisa u Bosni i Hercegovini *Bosanski prijatelj.* Njegov *"Zemljopis i Poviestnica Bosne"* dugo su smatrani najznačajnijim djelom za izučavanje historije i geografskih odlika  Bosne. Zagovarao je kulturne i lične slobode, slobodu štampe i svjetovno školstvo. Bio je pristalica Ilirskog pokreta.

## Biografija 
Fra Ivan Franjo Jukić je rođen u Banjoj Luci 8. jula 1818. od oca Joze i majke Klare rođene Jurić. Imao je sestru Maru i brata Matu. Početno obrazovanje je stekao kod mjesnog župnika fra Franje Sitnića, a dalje obrazovanje nastavlja u Franjevačkom samostanu u Fojnici. Filozofiju je studirao u Zagrebu (1835-37), a teologiju u Vesprimu u Mađarskoj (1837-40) i Dubrovniku. Svećenikom je zaređen 1842. Nakon povratka u Bosnu obavljao je dužnost dušobrižnika i učitelja u Fojnici, Kraljevoj Sutjesci, Ivanjskoj i  Mrkonjić Gradu. Pri kraju studija, Jukić se zajedno sa svojim kolegama Jakovom Baltićem, Blažom Josićem i Bartolom Kovačevićem vratio u Bosnu sa namjerom, da pripremi i podigne ustanak protiv Osmanlija. Njihove namjere nisu uspjele.

Bio je narodni prosvjetitelj, književnik i član franjevačke provincija Bosna Srebrena. Pokrenuo je i uređivao prvi bosanskohercegovački časopis *Bosanski prijatelj*. U njemu se govorilo o historiji Bosne i Hercegovine, njenom geografskom položaju, kulturi itd.

Jukić spada među najznačajnije organizatore školstva u Bosni i Hercegovini. U Fojnici je 1847. zajedno s lokalnim franjevcima otvorio pučku školu, a potom  u Travniku 1848. i u Mrkonjić Gradu 1849. i u njima je i predavao. Pored toga, materijalno je pomagao škole i štampao priručnike za potrebe naroda, franjevaca i učenika. Tom prilikom je napisao djelo *"Početak pismenstva i napomena nauka krstjanskoga"* za narodne škole. Zamislio je da se škole otvore u svako veće naselje u Bosni i da se obezbijedi novčana podloga za njihovo izdržavanje.

## Također pogledajte 
* Fra Antun Knežević

## Literatura 
* 

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Život i djelo Ivana Franje Jukića recenzija u "Fluminensii", časopisu za filološka istraživanja, br. 1-2/2000.
*Matica hrvatska - Književno i kulturno djelovanje franjevaca u Bosni i Hercegovini od 13.-20. stoljeća 

Kategorija:Katoličanstvo u Bosni i Hercegovini
Kategorija:Franjevci (svećenici)
Kategorija:Biografije, Banja Luka
Kategorija:Rođeni 1818.
Kategorija:Umrli 1857.
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Hrvatski pisci
Andrija Kačić Miošić

mini|190px|Spomenik Andriji Kačiću Miošiću u Zagrebu
**Andrija Kačić Miošić** (1704 – 12. decembar 1760) bio je hrvatski narodni pjesnik i fratar, životom vezan uz samostan u Zaostrogu.

Kao i mnogi drugi, napisao je filozofski traktat na latinskom jeziku, izdao i zbirku biblijskih i historijskih crtica *Korabljica* (1760), aludirajući već i naslovom na biblijsku priču o Noinoj arki, u kojoj prenosi dijelove iz drugih autora, pa i Vitezovića.

Trajno mjesto u hrvatskoj književnosti zauzeo je knjigom stihova i proze *Razgovor ugodni naroda slovinskoga* (1756), najpopularnijom hrvatskom narodnom knjigom: vrlo brzo je došla u sve krajeve Hrvatske i ostala popularna više od jednog vijeka, te odigrala ključnu ulogu u pobjedi novoštokavskog narječja kao općehrvatskog nacionalnog izraza.

Mnogi čitaoci su je smatrali narodnom pjesmaricom. Stihom narodne pjesme, desetercem, s osloncem na Orbinija i Vitezovića, u njoj se priča i pjeva o historiji naroda "slovinskoga" od najstarijih vremena do njegovih dana, a slovinstvo mu je od Jadrana do Sjevernog mora, kao i Gunduliću. U knjizi se spominju poznati junaci slavnih hrvatskih porodica iz vremena borbe protiv Osmanlija, a u svojim prezimenjacima čitaoci su "otkrivali" svoje pretke, pa se u svom ponosu i poistovjećivali s njima.

## Reference 
Kategorija:Rođeni 1704.
Kategorija:Umrli 1760.
Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Biografije, Gradac
Hasan Kikić

**Hasan Kikić** (20. august 1905. Gradačac - 6. maj 1942. Čemernica), bosanskohercegovački književnik koji je pisao i poeziju i prozu.
Zajedno sa Skenderom Kulenovićem i Safetom Krupićem osnovao je časopis *Putokaz*, u osvit kulturalnog i političkog uzdizanja Bošnjaka. Časopis je izlazio u periodu od 1937. do 1939. godine.

Poginuo je kao partizan 6. maja 1942. u četničkoj zasjedi kod sela Rapta, na planini Čemernici.

## Biografija 
Rođen u osiromašenoj begovskoj porodici, kao jedan od sedam sinova roditelja Hase i Munire (rođene Đulbegović).
Po završetku osnovne škole u Gradačcu, Kikić odlazi u Derventu, gdje nastavlja školovanje. U Derventi završava Višu dječačku školu i, zahvaljujući ujakovoj potpori, upisuje se u Učiteljsku školu. Iz Dervente, ne završivši školu, odlazi u Zagreb, gdje završava Učiteljsku školu - maturirao je 19. juna 1926. godine. Prve literarne radove objavljuje iste godine u zagrebačkom časopisu *Vijenac*. Medu prvima, Kikića je zapazio književni kritičar Jovan Kršić.

Nakon završene škole zaposlio se kao učitelj. Najprije je učiteljevao u Hajdarevićima kod Zavidovića, a potom u Rogatici i Ustiprači. Oženio se kolegicom Ankom Jovanović, a zbog nerazumijevanja ženine, ali i vlastite familije odlazi u Hrvatsku. Najprije kao učitelj radi u Gornjem Sjeničaku kraj Vrginmosta, a potom u Pisarevini. 1937. godine zajedno sa Skenderom Kulenovićem i Safetom Krupićem u Zagrebu pokrenuo je bošnjački časopis *Putokaz*. U vrijeme učiteljevanja privatno je položio gimnaziju, a zatim vanredno upisao Pravni fakultet u Beogradu, na kojem je diplomirao 31. oktobara 1938. godine.

Sa početkom Drugog svjetskog rata odlazi u partizane u februaru 1942. i kao komesar I krajiškog proleterskog bataljona bataljona gine tri mjeseca kasnije - 6. maja 1942. u četničkoj zasjedi kod sela Rapta na planini Čemernici.

Po njemu je nazvana Nagrada za prosvjetne radnike u Socijalističkoj Republici Bosni i Hercegovini.

## Bibliografija 
* *Provincija u pozadini*, Epoha. Zagreb, 1935;
* *Ho-ruk*, roman, Slob, Zagreb 1936.
* *Šta se događa u Španiji*, Koprivnica, 1937. Objavljeno pod imenom Alija Korjenić.
* *Bukve*, roman, Hrvatska naklada. Zagreb, 1938;
* *Lole i hrsuzi*, Svjetlost. Sarajevo, 1947;
* *Zgode o nasušnom hljebu*, Nakladni zavod Hrvatske, Zagreb, 1949.
* *Djela, Knjiga I-III*, Svjetlost, Sarajevo, 1952-53.
* *Carska goveda*, Prosveta. Beograd, 1952;
* *Dedija*, Pripovijetke. Seljacka knjiga. Sarajevo, 1953.
* *Proza*, Prosveta; Svjetlost; Mladost. Beograd: Sarajevo: Zagreb, 1967 (Srpskohrvatski pisci XX veka).
* *Izabrana djela Knjiga I-III*, Priredili Rizo Ramić i Miroslav Vaupotić. Svjetlost Sarajevo, 1969.
* *Pripovijetke - Provincija u pozadini - Bukve - Lole i hrsuzi*, Matica hrvatska; Zora. Zagreb, 1969.
* *Sabrana djela, Knjiga I-V* Univerzal Tuzla, 1987.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* Kitabhana
* "Hasan Kikić – revolucionar koga su zaklali četnici", Jasmin Agić, Al Jazeera Balkans, 8. 6. 2018.

Kategorija:Rođeni 1905.
Kategorija:Umrli 1942.
Kategorija:Biografije, Gradačac
Kategorija:Bosanskohercegovački pisci
Kategorija:Jugoslavenski pisci
Kategorija:Bošnjaci