Cimabue

**Cimabue** (pravim imenom *Bencivienni di Pepo*) bio je najcjenjeniji italijanski slikar i kreator mozaika iz Firence s kraja 13. vijeka. Smatraju ga posljednjim velikim slikarom koji je stvarao u maniru bizantijskog slikarstva  koji je preovladavao u ranom srednjovjekovnom slikarstvu u Italiji. Historičari umjetnosti od 14. vijeka do danas prihvatili su umjetnost i karijeru Cimabuea kao granicu između stare i nove tradicije u zapadnoevropskom slikarstvu.

## Umjetničko stvaralaštvo 
thumb|200px|lijevo|*Raspeće*, crkva sv. Dominika u Arezzu
Postoji vrlo malo dokumentacije o Cimabueovom ranom životu i obuci u umjetnosti. Smatra se da je rođen u Firenci i da je umro u Pisi u Italiji. Cimabue je bio njegov nadimak, što znači bikovska glava, a dobio ga je zbog svoje naravi. Anonimni komentator u djelu o Danteu napisanom 1333 – 34. naveo je da je Cimabue bio toliko ponosan i zahtjevan da ako bi drugi našli greške u njegovom radu ili ako je on sam u njemu pronašao nešto čime nije bio zadovoljan, bio je spreman uništiti svoje umjetničko djelo, ma koliko vrijedno bilo. Dante Alighieri je u drugom dijelu (pod nazivom Čistilište) svog poznatog djela Božanstvena komedija svrstao Cimabuea među ponosne. Kompozicija u ovom djelu slična je onoj kod Cimabueovih prethodnika, kao što su Giunta Pisano i Coppo di Marcovaldo, međutim, lik Krista koji je naslikao Cimabue originalniji je. Čini se da je Cimabueova pažnja usmjerena na lik Krista, koji ima visok stepen plastičnosti zahvaljujući umjetnikovoj snažnoj upotrebi chiaroscura (odnos rasporeda svjetla i sjene na slici). Kao rezultat toga, Kristovo tijelo više liči na drvenu skulpturu nego na bezdimenzionalnu sliku. Kristovo tijelo na "*Raspeċu"* iz Arezza je savijeno, a odjeća ima zlatne pruge koje je prvi uveo firentinski slikar Coppo di Marcovaldo, koji je slikao u italijansko-bizantijskom stilu. Primjetna je upotreba zlatnih pruga (agemina) u draperiji koja prekriva Kristovo tijelo kao i u odjeći dvojice ožalošćenih, motiv koji potječe iz bizantijskih ikona. Na licima svih figura u ovom djelu nalazi se duboka klinasta šupljina, na mjestu gdje se obrva susreće sa osnovom nosa, a iznad gornje usne Bogorodice je bijela traka koja stvara efekat rascjepa. Ove bizantijske osobine, koje je Cimabue naslijedio od inspirativnog majstora ili umjetnika Giunte Pisana i dalje su prisutne u raspelu Santa Crocea, ali će nestati u kasnijim radovima. Duboka brazda koja iz ugla oka prelazi cijeli obraz otkriva da je ta arhaična crta prisutna na svim licima ovog raspela, samo je nagoviještena na licu ožalošćene Madone (ali odsutna na drugim licima) na firentinskom raspelu i potpuno odsutna počevši od *"Maeste"* iz Louvrea.

Godine 1272. dokumentovano je da je Cimabue jedno vrijeme bio u Rimu, a nešto kasnije napravio je još jedno *"Raspeċe"* za firentinsku Baziliku svetog križa. Rad su naručili franjevci iz ove bazilike i izgrađen je od složenog rasporeda pet glavnih i osam pomoćnih drvenih ploča. To je jedno od prvih italijanskih umjetničkih djela u kojem je uočljiv pomak od kasnog srednjovjekovnog bizantijskog stila i poznato je po svojim tehničkim inovacijama i humanističkoj ikonografiji. Pozlata i monumentalnost križa povezuju ga s bizantijskom tradicijom. Kristova statična poza odražava ovaj stil, dok rad u cjelini uobjedinjuje novije, prirodnije aspekte. Rad predstavlja realističan i fizički impozantan prikaz Kristovog raspeća u kojem je on prikazan gotovo gol: njegove oči su zatvorene, lice beživotno i poraženo, a njegovo tijelo je klonulo u položaju izobličenom od dugotrajne agonije. Grafički prikaz ljudske patnje, slika je od suštinskog značaja u historiji umjetnosti i utjecala je na slikare od Michelangela, Caravaggia i Velázqueza do Francisa Bacona. Talenat Cimabuea jasno je vidljiv u novoj mehkoći pri slikanju Hristovog tijela, koje je prikazano pomoću izuzetno emotivne krivulje "S" u gotičkom stilu, po uzoru na toskanskog umjetnika Giunti Pisana (aktivan od 1230 - 55).
Na freskama gornje crkve u Assisiju nalaze se *Četiri evanđelista* (u ukrštenim svodovima), *Životni ciklus Madone* (zidovi apside), prizori iz *Apokalipse* i *Raspeće* (lijevi transept), *Životi svetog Petra* i *Pavla* (desni transept). Međutim, ove freske su slabo očuvane, ali su ostale dovoljno vidljive da pokažu promatraču da je *"Raspeće"* djelo ogromne drame i moći. Cimabue u tom djelu majstorski objedinjuje ravninu slike sa arhitektonskim prostorom koji zauzima.

### *"Maestā"* 
[thumb|200px|desno|*"[Madona na prijestolju sa anđelima (Cimabue)|Madona na prijestolju sa anđelima"* (*"Maestā"*), tempera na drvu, 1280-1285., Uffizi, Firenca.]]
Godine 1280. Cimabue je naslikao *"Maestu"*, prvobitno izloženu u crkvi svetog Franje u Pisi, a danas se čuva u Louvreu. Ovo djelo je glavni sačuvani Cimabueov primjer oltarne umjetnosti i jedno od najljepših u nizu ogromnih slika Madone sa djetetom, kojim je uspostavljen stil koji su slijedili brojni umjetnici, među kojima su Duccio di Buoninsegna sa svojom slikom Madona Rucellai (u prošlosti pogrešno pripisivanom Cimabueu), kao i Giotto. Cimabue je koristio uvjerljivu linearnu perspektivu s privremenom središnjom tačkom nestajanja i označava značajan korak u firentinskom prikazu realističnog slikovnog prostora.

## Stil 
Iako je bio pod velikim utjecajem bizantijskih uzora, Cimabue se smatra jednim od prvih velikih italijanskih slikara koji se odvojio od bizantijsko-italijanskog stila (duecento) koji je preovladavao tokom 13. vijeka.
Polazeći od bizantijskih dvodimenzionalnih i stilizovanih likova, Cimabue ih je slikao u prirodnijim razmjerama i bojama. 
Pri tom je prvi uveo trodimenzionalne dizajne koristeći romanički pristup i druge srednjovjekovne slikarske tehnike stvarajući tako svoj vlastiti stil. Ovo će malo kasnije dovesti do nastanka trecento stila.
Dok su u srednjovjekovnoj umjetnosti tada bile zastupljene scene i oblici koji su se činili relativno ravnima i visoko stiliziranim, Cimabueove figure prikazane su u naprednijim životnim proporcijama i sjenčenjima u odnosu na ostale umjetnike iz njegovog doba.
Njegove sakralne slike imaju veliku izražajnu snagu, a u njima se osjeća "nestvarni" bizantijski utjecaj, kako to odaje način prikazivanja draperije i likova. Crtež prevladava nad plastičnim oblikom, a svjetlucavost zlatne podloge (svjetlosni učinak) podsjeća na blještavilo mozaika.
Njegovo stvaralaštvo je povezano sa gotskom umjetnošću, a dao je i važan doprinos ranom renesansnom slikarstvu u Italiji tokom cijelog 14. vijeka. Njegov savremenik Dante Alighieri opisao ga je u svojoj knjizi Božanstvena komedija kao vodećeg slikara tog vremena.

## Baština 
Ušao je u historiju umjetnosti kroz knjigu "*Životi najpoznatijih italijanskih slikara, skulptora, i arhitekta*" Giorgio Vasarija gdje ga pisac ove knjige smatra umjetnikom "*koji je prvi dao svjetlost slikarstvu*."  
Smatra se otkrivačem i učiteljem Giotta, koji je svojim stvaralaštvom postavio osnove za umjetnost Giotta i Duccia jednih od prvih velikih umjetnika i prethodnika italijanske renesanse.
U formalnijim djelima Cimabue pažljivo prati tradiciju, ali toj tradiciji donosi pojačani smisao drame. Nakon njega je bizantijska tradicija u Italiji zamrla, dijelom i zato što ju je zamijenio novi stil, ali i zato što su iscrpljene sve slikarske mogućnosti naslijeđene bizantijske tradicijom. U svojim manje formalnim radovima Cimabue je uspio iskoristiti rastuće zanimanje za pripovijedanje koje je bilo svojstveno bizantijskoj tradiciji, ali nikada u potpunosti razvijeno. Italijanskom slikarstvu donio je novu svijest o prostoru i skulpturalnoj formi. Svojom ličnošću i doprinosom slikarstvu zaslužuje Vasarijevu karakterizaciju prvog firentinskog slikara i prvog slikara "modernog" vremena.

## Galerija 

Datoteka:Cimabue 025.jpg|*"Raspeċe"*, tempera na drvu, 1287 - 1288, dimenzije 448 × 390 cm, Bazilika svetog križa u Firenci
Datoteka:Cerchia di cimabue o artista senese, ultima cena di new orleans 01.jpg|*Posljednja večera*
Datoteka:Cimabue madonna castefliorentino.jpg|*Madonna di Castelfiorentino*, 1280-ih
Datoteka:Santa Maria dei Servi, bo, interno, maestà di cimabue 01.JPG|*Maestà*, *Santa Maria dei Servi* 
Datoteka:Cimabue - Madonna Enthroned with the Child, St Francis and four Angels (detail) - WGA04921.jpg|*Madona na prijestolju sa četiri anđela, Djetetom i svetim Franjom* (detalj)
Datoteka:Cimabue - Flagellation.jpg|*Bičevanje Hrista*
Datoteka:Cimabue 037.jpg|*Maestà di Santa Trinita*, (detalj) *Prorok*
Datoteka:Cimabue - Crucifix (detail) - WGA04929.jpg|Detalj *Raspeċa*, na kojem je prikazan apostol Ivan
Datoteka:Cimabue 001.jpg|Detalj mozaika *Hrist na prijestolju sa Madonom i svetim Ivanom* na kojem je prikazan sveti Ivan Krstitelj
Datoteka:Cimabue, The Virgin and Child Enthroned with Two Angels.jpg|*Madona i Dijete sa dva anđela*, približno 1280. godine, Nacionalna galerija
Datoteka:Cimabue Christ Mocked.jpg|Freska *Ismijavanje Hrista*, prodata 2019. godine na aukciji za 24 miliona eura

## Literatura 
H. W. Janson, *Istorija umetnosti*, Beograd, 1962.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
*Web Gallery of Art
*The Frick Collection: The Flagellation of Christ
*Apollo, The International Art Magazine

Kategorija:Rođeni 1240.
Kategorija:Umrli 1302.
Kategorija:Biografije, Firenca
Kategorija:Italijanski slikari
Kategorija:Slikari gotike