open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stopa entropije

U matematičkoj teoriji vjerovatnoće, **entropijska stopa** ili **stopa izvorne informacije** stohastičkog procesa je, neformalno, vremenska gustoća prosječne informacije u stohastičkom procesu. Za stohastičke procese sa prebrojivim indeksom, stopa entropije  H (X)  je granica spojne entropije od  n  članova procesa  X_k  podijeljena sa n, kao n teži beskonačnosti:
:H(X) = \lim_{n \to \infty}\frac{1}{n} H(X_1, X_2,\dots X_n)

kada postoji granica. Alternativna, srodna količina je:

:H'(X) =\lim_{n\to\infty} H(X_n|X_{n-1}, X_{n-2},\dots X_1)

Za jako stacionarne stohastičke procese, H(X) = H'(X). Stopa entropije može se smatrati općim svojstvom stohastičkih izvora; ovo je osobina asimptotske ekviparticije. Stopa entropije može se koristiti za procjenu složenosti stohastičkih procesa. Koristi se u različitim aplikacijama u rasponu od karakterizacije složenosti jezika, slijepog odvajanja izvora, do optimizacije kvantizera i algoritama kompresije podataka. Naprimjer, kriterij maksimalne stope entropije može se koristiti za izbor funkcije u mašinskom učenju.

## Pregled
Apsolutnu vrijednost entropije nekoga siatema nije moguće izmjeriti pa se određuje samo njena promjena, kao promjena količnika razmijenjene toplote i temperature. Mjerna jedinica entropije je džul po kelvinu (J/K).

Entropija je fenomenološka termodinamička veličina stanja kojoj se promjene računaju matematičkim pravilima diferenciranja i integriranja.

Na zatvorenom reverzibilnom putu (Carnotov cirkulatorni proces), kada se konačno i početno stanje poklope, promjena entropije iščezava, ΔS = 0. Prema drugom zakonu termodinamike, entropija sistema termički izoliranih od okoline veća je ili jednaka nuli: ΔS ≥ 0, pri čemu se znak jednakosti veže za reverzibilne procese, a znak nejednakosti za ireverzibilne procese u sustavu. Entropija zatvorenih sistema povećava se, jer takvi teže stanju najveće vjerovatnoće, odnosno stanju s najvećom entropijom.

## Stope entropije za Markovljeve lance 
Budući da je stohastički proces definisan Markovljevim lancem koji je nesvodiv, aperiodični
i pozitivno rekurentno ima stacionarnu distribuciju, stopa entropije je nezavisna od početne distribucije.

Naprimjer, za takav Markovljev lanac Y_k definiran na brojljivom broju stanja, s obzirom na matriksnog prijelaza P_{ij}, H(Y) je dat izrazom:
:\displaystyle H(Y) =-\sum_{ij}\mu_i P_{ij} \log P_{ij},

gdje \mu_i = asimptotska distribucija lanca.

Jednostavna posljedica ove definicije je da iid stohastički proces ima stopu entropije koja je ista kao entropija svakog pojedinačnog člana procesa.

## Također pogledajte
* Izvor informacija (matematika)
* Markovljev izvor informacija
* Svojstvo asimptotske ekviparticije
* Nasumično kretanje maksimalne entropije - odabrano da maksimizira stopu entropije
*Entropija
## Reference
* Cover, T. and Thomas, J. (1991) Elements of Information Theory, John Wiley and Sons, Inc.,  https://archive.today/20121216133431/http://www3.interscience.wiley.com/cgi-bin/bookhome/110438582?CRETRY=1&SRETRY=0

Kategorija:Teorija informacije
Kategorija:Entropija
Kategorija:Markovljevi modeli
Kategorija:Vremenske stope
MusicBrainz

desno|mini| Logo Arhiva omota
**MusicBrainz** je MetaBrainz projekat koji ima za cilj stvaranje kolaborativne muzičke baze podataka koja je slična freedb projektu. MusicBrainz je osnovan kao odgovor na ograničenja postavljena na Compact Disc Database (CDDB), bazu podataka za softverske aplikacije za traženje audio CD informacija na Internetu. MusicBrainz je proširio svoje ciljeve da dosegne skladište metapodataka CD-a (ovo su informacije o izvođačima, umjetnicima, tekstopiscima, itd.) kako bi postao strukturirana onlajn baza podataka za muziku. 

MusicBrainz prikuplja informacije o umjetnicima, njihovim snimljenim radovima i odnosima među njima. Unosi snimljenih radova sadrže najmanje naslov albuma, naslove pjesama i dužinu svake pjesme. Ove unose održavaju urednici volonteri koji slijede pisane stilske smjernice zajednice. Snimljena djela također mogu pohraniti informacije o datumu izlaska i zemlji, ID-u CD-a, omotu, akustičnom otisku prsta, tekstu napomene slobodnog oblika i drugim metapodacima. MusicBrainz po podacima iz marta 2022. je sadržavao informacije o otprilike 1,9 miliona izvođača, 3 miliona izdanja i 26,5 miliona snimaka. Krajnji korisnici mogu koristiti softver koji komunicira sa MusicBrainz-om za dodavanje oznaka metapodataka svojim digitalnim medijskim datotekama, kao što su ALAC, FLAC, MP3, Ogg Vorbis ili AAC.

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* https://musicbrainz.org/
*  – službena stranica
* MusicBrainz informacije na BBC Music sajtu

Kategorija:Bibliotekarska klasifikacija
Wolf–Hirschhornov sindrom

**Wolf–Hirschhornov sindrom** (**WHS**) je sindrom hromosomske delecije koji je posljedica djelimične delecije na kratkom kraku hromosoma 4 (del(4p16. 3)). Karakteristike uključuju poseban kraniofacijalni fenotip i intelektualnu invalidnost.

## Znakovi i simptomi
Najčešće oznake uključuju poseban kraniofacijalni fenotip (mikrocefalija, mikronatija, kratak filtrum, istaknuta glabella, međuočni hipertelorizam, displazija ušiju i periaurikulske promjene), ograničenje rasta, intelektualnu nesposobnost, hipotoniju mišića, napade i urođene srčane mahane. Nedostaci antitijela su također česti, uključujući običnu varijabilnu imunodeficijenciju i nedostatak IgA. T-ćelijska imunost je normalna.

## Genetika
Wolf–Hirschhornov sindrom je mikrodelecijski sindrom uzrokovan delecijom unutar HSA pruge 4p16.3 kratkog kraka hromosoma 4, posebno u regiji WHSCR1 i WHSCR2.

Oko 87% slučajeva predstavlja "de novo" deleciju, dok je oko 13% naslijeđeno od roditelja sa hromosomskom translokacijom.

Ozbiljnost simptoma i eksprimirani fenotip razlikuju se ovisno o količini deletiranog genetičkog materijala. Kritična regija za određivanje fenotipa je na 4p16.3 i često se može otkriti genetičkim testiranjem i fluorescentnom *in situ* hibridizacijom (FISH).  Pogođenim porodicama predlaže se genetičko testiranje i genetičko savjetovanje.

## Dijagnoza
Inicijalna dijagnoza se zasniva na različitom kraniofacijalnom fenotipu nakon rođenja.

Nakon toga, sindrom je privukao pažnju širom svijeta nakon objavljivanja njemačkog genetičara Ulricha Wolfa i njegovih saradnika, posebno njihovih članaka u njemačkom naučnom časopisu *Humangenetik*.

## Reference
## Vanjski linkovi 
* https://www.ncbi.nlm.nih.gov/books/NBK1183/
* Wolf-Hirschhorn syndrome on  Genetics Home Reference

Kategorija:Autosomne monosomije i delecije
Kategorija:Rijetki sindromi
Kategorija:Genodermatoze
Status quo ante bellum

Termin ***status quo ante bellum*** je latinski izraz koji znači "stanje kakvo je postojalo prije rata". Termin se prvobitno koristio u ugovorima i odnosi se na povlačenje neprijateljskih trupa i obnovu predratnog vođstva. Kada se koristi kao takva, to znači da nijedna strana ne dobija ili gubi bilo kakva teritorijalna, ekonomska ili politička prava. Ovo je u suprotnosti sa *uti possidetisom*, gdje svaka strana zadržava teritoriju i drugu imovinu koju posjeduje na kraju rata.

Rani primjer je ugovor kojim je okončani vizantijsko-sasanidski rat 602-628 između Istočnog Rimskog i Sasanidskog Perzijskog Carstva. Perzijanci su zauzeli Malu Aziju, Palestinu i Egipat. Nakon što je uspješna rimska kontraofanziva u Mezopotamiji konačno dovela do kraja rata, cjelovitost istočne granice Rima kakva je bila prije 602. godine je u potpunosti obnovljena. Oba carstva su bila iscrpljena nakon ovog rata, a nijedno nije bilo spremno da se brani kada je vojska islama izašla iz Arabije 632. godine.

Drugi primjer je abesinsko-adalski rat u šesnaestom vijeku između muslimanskog Adal sultanata i kršćanskog Etiopskog carstva, koji je završio patom. Oba carstva su bila iscrpljena nakon ovog rata, i nijedno nije bilo spremno da se brani od Oromo migracija.

Iransko-irački rat trajao je od septembra 1980. do augusta 1988. “Rat je ostavio granice nepromijenjene. Tri godine kasnije, kako se nazirao rat sa zapadnim silama, Sadam Husein je priznao iranska prava nad istočnom polovinom Shatt al-Araba, vraćajući se na *status quo ante bellum* koji je odbacio deceniju ranije."  U zamjenu, Iran je dao obećanje da neće vršiti invaziju na Irak dok je ovaj bio zauzet u Kuvajtu.

## Reference 
Kategorija:Latinski izrazi
Mikrognatija

**Mikrognatizam** je stanje u kojem je donja vilica premala. Ponekad se naziva i **mandibulska hipoplazija**. Uočava se kod novorođenčadi, ali obično se sama koriguje tokom rasta, zbog povećanja čeljusti. To može biti uzrok abnormalnog poravnanja zuba i u teškim slučajevima može ometati hranjenje. Također, i kod odraslih i djece, može otežati intubaciju, bilo tokom anestezije ili u hitnim situacijama.
[right|thumb|Mikrognatija: [Pitt–Rogers–Danksov sindrom, PRDS]]

## Uzroci
Iako nije uvijek patološka, može se pojaviti kao urođeni defekt u više sindroma uključujući:
* Catel-Manzkeov sindrom
* Bloomov sindrom
* Coffin–Lowryjev sindrom
* Urođeni rubelski sindrom
* Cri du chat sindrom
* DiGeorgeov sindrom
* Ehlers–Danlosov sindrom
* Fetusni alkoholni sindrom
* Hallermann–Streiffov sindrom
*Hemifacijalna mikrosomija (dio Goldenharovog sindroma)
* *Incontinentia pigmenti*
* Mladalački idiopatski artritis
* Marfanov sindrom
* Möbiusov sindrom
* Noonanin sindrom
* Pierre Robinov sindrom
* Prader–Willijev sindrom
* Progeria
* Silver–Russellov sindrom
* Seckel ov sindrom
* Smith–Lemli–Opitzov sindrom
* Treacher Collinsov sindrom
* Trisomija 13 (Pataupv sindrom)
* Trisomija 18 (Edwardsov sindrom)
* Trisomija 21 (Downov sindrom)
* Wolf–Hirschhornov sindrom
* Sindrom X0  (Turnerov sindrom)

## Dijagnoza
Može se otkriti golim okom, kao i rentgenskim posmatranjem zuba, vilica i lobanja.

## Tretmani
Mikrognatija se može liječiti operacijom, orthodontic braces, i modificiranim metodima ishrane. Rano otkrivanje problema i praćenje kako problemi rastu mogu pomoći u boljem razumijevanju i pronalaženju najefikasnijeg postupka liječenja.

## Također pogledajte
* Mandibula
* Makrognatija
* Retrognatija

## Reference
## Vanjski linkovi 
* 

Kategorija:Poremećaji vilica
Kategorija:Anatomija čovjeka
Top / Ove ću noći naći blues

**Top / Ove ću noći naći blues** jest druga singl ploča sarajevske rok grupe Bijelo dugme, a snimljena je u studiju I Radiotelevizije Sarajevo. Objavila ga je zagrebačka izdavačka kuća Jugoton u ljeto 1974. godine, samo nekoliko mjeseci prije izlaska njihovog debitantskog albuma Kad bi' bio bijelo dugme u oktobru iste godine. Muziku, tekst i aranžman za naslovnu pjesmu "Top" napisao je Goran Bregović. Pjesma počinje s pjevačkim uvodom Željka Bebeka koji podsjeća na pjesmu "Kad pjevaju veseli Bosanci" Nedeljka Bilkića i njegove grupe Veseli Bosanci, koja je objavljena na istoimenom singlu 1974. godine. Ovakav muzički pristup Bijelog dugmeta na samom početku njihove karijere s kombiniranjem bosanskohercegovačke narodne muzike uz kvalitetno sviranje koje podsjeća na britansku hard rok grupu Deep Purple pokazaće se veoma uspješnim. Na B strani singl ploče je blues pjesma pod nazivom "Ove ću noći naći blues" koju su zajednički uradili svi članovi ovog muzičkog sastava. Posebno su se istakli Vlado Pravdić na električnim orguljama i Goran Bregović na električnoj gitari sa svojim solo dionicama u ovoj pjesmi. Muzička pratnja na bas-gitari preuzeta je iz kompozicije "Born Under A Bad Sign" američkog  bluz gitariste i pjevača Alberta Kinga. Već u prvim muzičkim djelima Bijelog dugmeta uočljiv je kvalitet muziciranja i pjevanja koje je rezultat upornog vježbanja i ranijih nastupa u grupama Kodeksi i Jutro u periodu između 1969 - 1973 godine, te nastupa u Italiji i na jadranskoj rivijeri. Ovaj singl ostvario je veliki uspjeh kod publike uz dobar prijem kod muzičkih kritičara, a zbog njihovog atraktivnog i prepoznatljivog koncertnog muziciranja članovi Bijelog dugmeta dobiće nadimak "veseli Bosanci". Sve to zajedno dovešće do njihovog kasnijeg statusa najpopularnije grupe u bivšoj Jugoslaviji, koje će kulminirati sa beogradskim koncertom kod Hajdučke česme.

## Muzički primjeri 
* "Top"
* "Ove ću noći naći blues"

## Članovi grupe 
* Željko Bebek - pjevanje
* Goran Bregović - akustična i električna gitara
* Goran "Ipe" Ivandić - bubnjevi
* Vlado Pravdić - klavijature
* Ivica Vinković - bas gitara

## Izvori 
Kategorija:Singlovi iz 1974.
Kategorija:Singlovi grupe "Bijelo dugme"
Kategorija:Singlovi u izdanju Jugotona
Retrognatija

**Retrognatija** je tip malokluzija koji se odnosi na abnormalno stražnje pozicioniranje maksile ili mandibule, posebno mandibula, u odnosu na skelet lica i mehka tkiva.

Retrognatijska donja čeljust se obično naziva prezagriz, iako se ova terminologija ne koristi u medicini.

## Također pogledajte
* Mikrognatija
* Prognatizam

## Reference
## Vanjski linkovi 
* Diagram at brooksideorthodontics.com - see Classification of Face:Class 2 section 

Kategorija:Poremećaji vilica
Kategorija:Anatomija čovjeka
Imperijalna dijeta (Sveto Rimsko Carstvo)

a, gravura iz 1675: Car i elektori prinčevi sjede na čelu.]]
**Imperijalna dijeta** ( ili *Comitium Imperiale*; ) bila je savjetodavno tijelo Svetog Rimskog Carstva. To nije bilo zakonodavno tijelo u savremenom smislu; njeni članovi su ga zamišljali više kao centralni forum na kojem je važnije pregovarati nego odlučivati.

Članovi su joj bili Carski posjedi, podijeljeni u tri grupe. Dijeta kao stalna, uređena institucija evoluirala je iz Hoftagea (sudskih skupština) srednjeg vijeka. Od 1663. do kraja carstva 1806. bila je u stalnom zasjedanju u Regensburgu.

Svi carski posjedi uživali su carsku neposrednost i stoga  nad njima nije bilo druge vlasti osim samog cara Svetog rimskog carstva. Dok su sva imanja imala pravo na mjesto i glas, samo su najznačajniji prinčevi Kolegija prinčeva imali individualni glas (Virilstimme), dok su manji posjedi, kao što su carske grofovije i carske opatije, imali samo pravo na kolektivni glas (Kuriatstimme) unutar njihove posebne klupe (Curia), kao i slobodni imperijalni gradovi koji pripadaju grupi (koledžu) gradova.

Pravo glasa je u osnovi počivalo na teritorijalnom pravu, što je rezultiralo time da kada je određeni princ stekao nove teritorije putem nasljeđivanja ili na neki drugi način, on je također stekao njihova glasačka prava u dijeti. Uglavnom, članovi nisu prisustvovali stalnoj dijeti u Regensburgu, već su umjesto toga slali svoje predstavnike. Kasna carska dijeta je zapravo bila stalni sastanak ambasadora posjeda.

## Također pogledajte 
* Sveto Rimsko Carstvo
* Habsburška Monarhija
* Historija Njemačke

## Izvori 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Rimsko Carstvo
Jakov Baltić

**Fra Jakov Baltić** (Gluha Bukovica kod Travnika, 30. marta 1813. – Ovčarevo, 5. januara 1887. godine) je bio bosanski franjevac i ljetopisac.

## Biografija 
Fra Jakov Baltić (rođ. Juro) je rođen u selu Gluha Bukovica kod Travnika 30. marta 1813. godine od oca Ante (-1835.) i majke Mande rođene Stipić. Osnovnu školu je pohađao u Gučoj Gori kod župnika Jakova Križanca. Godine 1828. Baltić odlazi na dalje školovanje u Franjevački samostan u Fojnicu, gdje 1832. godine stupa u novicijat i uzima ime Jako (Jakov). Nakon toga, odlazi na studij filozofije u Feldvar u Mađarskoj. Nakon završetka studija, Baltić se zajedno sa svojim kolegama Ivanom Franjom Jukićem, Blažom Josićem i Bartolom Kovačevićem vratio u Bosnu sa namjerom, da tu priprema i podigne ustanak protiv Osmanlija. Njihove namjere nisu uspjele.

Baltića je 24. 9. 1840. god. za svećenika zaredio kotorski biskup Stjepan Pavlović-Lučić. Poslije toga je obavljao funkciju kapelana i učitelja u Ovčarevu. Godine 1847. odlazi u Carigrad za dušobrižnika tamošnjih Slavena i ondje ostaje dvije godine. U Carigradu je naučio turski jezik i kasnije će kao župnik u Docu, napisati gramatiku turskog jezika za osnovne škole. Nakon povratka iz osmanske prijestolnice (1849.) službovao je u Fojnici. Tri godina nakon toga je imenovan samostalnim vikarom u Fojnici, a potom gvardijanom. U Kraljevoj Sutjesci je 1857. godine izabran za definitora (vijećnika), a 1872. godine za kustosa. Godine 1882. ponovo je izabran župnikom u Ovčarevu i dekanom za travnički kraj, gdje je ostao do svoje smrti, 05. januara 1887. godine. Sahranjen je u ovčarevskoj crkvi. Njegova rukopisna djela *"Turska slovnica"*, *"Život biskupa Marijana Šunjića"* i *"Putopis u Carigrad"* su izgorjela u požaru samostana 1945. godine.

Jedino je ostao sačuvan njegov ljetopis *Godišnjak od događaja i promine vrimena u Bosni 1754-1882.* u kojem je zapisivao događaje od 1754. godine do svoje smrti 1887. godine. U ovome ljetopisu Baltić je opisivao društveno-političke prilike i crkvene događaje u Bosni i Hercegovini u 19. stoljeću. Ljetopis je pisan na hrvatskom i talijanskim i latinskim jezikom, a Ahdnamu citira na turskom, te sadrži velik broj turcizama, arhaizama i regionalizama.

## Reference 
## Literatura 
* 
* 
* 

Kategorija:Rođeni 1813.
Kategorija:Umrli 1887.
Kategorija:Biografije, Travnik
Kategorija:Franjevci (svećenici)
Bazileopator

**Bazileopator** (grčki: βασιλεοπάτωρ, dosl. 'otac basileusa [cara]') je bila jedna od najviših svjetovnih titula Bizantijskog carstva. Bio je to izuzetan položaj (Kletorologion Filoteja iz 899. ga navodi kao jedno od 'posebnih dostojanstva', axiai eidikai) , koji je dodijeljen samo dva puta u historiji Carstva.

Njegov nosilac nije bio carev biološki otac, i iako su tačne funkcije povezane sa pozicijom ostale nejasne, generalno se pretpostavlja da je trebalo da označi regenta koji je djelovao kao skrbnik i tutor nad mladim carem . Međutim, A. Schmink je ponudio drugačije tumačenje, pri čemu bi trebalo dati prednost alternativnom pravopisu basileiopatar (βασιλειοπάτωρ), koji se nalazi i u savremenim pečatima i u hagiografiji Života Teofana. Titula bi se tada mogla tumačiti kao "otac palate", potvrđujući poziciju nosioca kao glavnog carevog pomoćnika, a da ne podrazumijeva bilo kakvu vrstu starateljstva nad njim .

Titulu je ustanovio, u periodu između augusta 891. i maja 893. godine, car Leon VI Mudri (r. 886–912) za Stylianosa Zaoutzesa, oca Lavove dugogodišnje ljubavnice i kasnije druge žene, Zoe Zaoutzaine. Uz Stylianosovu raniju titulu magistra i položaj logothetēs tou dromou, ovim se činom Lav, prema tradicionalnom tumačenju, smatra da je formalno stavio poslove Bizantijskog carstva u Zaoutzesove ruke do smrti potonjeg 899. godine. Novije studije su, međutim, dovele u sumnju imidž "svemoćnog bazileopatora" (Shaun Tougher), navodeći dokaze koji podržavaju Leovu efektivnu kontrolu nad vladom. Kako bilo, titula je stavila Stilijana na vrh civilne birokratije, direktno ispod samog cara.

Titula je obnovljena 919. za admirala Romana Lekapenosa nakon što je udao svoju kćerku Helenu za cara Konstantina VII (r. 913–959), ali je u roku od nekoliko mjeseci uzdignut dalje do Cezara i ubrzo nakon toga krunisan je kao stariji car, sa Konstantinom VII spuštenim u ko-cara. Naslov se nakon toga nije koristio osim u književnom kontekstu; Simeon Metafrast, na primjer, anahrono naziva Arsenija Velikog bazileopatorom, jer je bio učitelj Honorija i Arkadija, sinova cara Teodosija I (r. 379–395). Bilo je i pokušaja pristalica Mihaila Paleologa (r. 1259–1282) da ožive titulu 1258. godine, kada je on imenovan za regenta nad maloljetnim nikejskim carem Ivanom IV Laskarisom (r. 1258–1261), ali umjesto toga , preuzeo je titule megas doux, zatim despotēs, prije nego što se konačno krunisao za cara 1259. godine.

## Također pogledajte 
* Bizantijsko Carstvo

## Izvori 
## Vanjski linkovi 
Kategorija:Bizantijsko Carstvo
Fortica (Otočac)

**Tvrđava Fortica** je fortifikovana građevina na brdu sjeverno od grada Otočca u Ličko-senjskoj županiji, Hrvatska. Nalazi se na strateškoj lokaciji sa koje se pruža pogled na dio Gacke doline. Nekad je bila vojno-odbrambeno uporište na liniji odbrane od Osmanlija, a danas je ruševina, koja se u posljednje vrijeme djelimično obnavlja.

Tvrđava je sagrađena od manjih kamenih komada, vjerovatno zato što za veće klesane blokove nije bilo ni vremena ni novca. U malom dvorištu između kula nalazila se cisterna za vodu, a spremišta za hranu, barut, municiju i drugu opremu bila su uglavnom u kulama. Ulazna vrata u tvrđavu bila su smještena visoko iznad zemlje, pa se u unutrašnjost moglo da uđe samo ljestvama. Kasnije je sagrađen trijem sa stepenicama. Građevina je imala kapacitet za pedesetak branilaca.

U tlocrtu je Fortica sastavljena od tri, nekad dvospratne, okrugle kule na njenim krajevima, koje su povezane kratkim spojnim zidinama debljine oko 1,8-2,0 metra. Postoji njena sličnost sa tvrđavom u Sisku, koja je sagrađena nešto ranije (oko 1550), a bila je većih dimenzija. Najveća kula Fortice je istočna, dok su druge dvije, sjeverozapadna i jugozapadna, u prečniku nešto manje. Sve tri kule bile su prekrivene kružnim stožastim krovovima.

Sagrađena na temeljima srednjovjekovne fortifikacije koja se pominje 1449. godine kod razdiobe frankopanskih posjeda među sinovima hrvatskog bana Nikole IV Frankopana, kada je pripala Žigmundu (Žikmundu) Frankopanu, tvrđava je imala namjenu da sa sjeverne strane štiti grad Otočac, koji se nalazio nekoliko stotina metara južnije na riječnom ostrvcetu okruženom rukavcima Gacke, od napada Osmanlija. Gradnja Fortice započela je 1619. godine, a završila oko 1630. Gradila ju je Vojna krajiška uprava Hrvatske vojne krajine, a za njenog prvog komandanta postavljen je bio Andrija Kolaković.

Fortica je sprečavala osmanlijsko zauzimanje Otočca i njihove prodore iz Bosanskog pašaluka prema Hrvatskom primorju, posebno prema gradu Senju, te na sjever prema Brinju. Osmanlije su prodrli najdalje do Prozora, gdje je jedno vrijeme bila granica, ali ne i dalje. Smanjivanjem osmanlijske opasnosti krajem 17. vijeka i njihovim izbacivanjem iz Like, ova tvrđava izgubila je svoje originalno značenje i namjenu pa je služila za stanovanje, među ostalima, oficira i podoficira Otočke pukovnije.

Gubivši značaj, Fortica biva u sve zapuštenijem stanju. Ipak, renovirana je 1804. godine, a na slikama iz 1861. godine vidi se da je još čitava. U to je vrijeme služila kao barutana i u njoj je stanovao kapetan. U drugoj polovini 19. vijeka tvrđava je napuštena, a kamenje iz njenih zidina lokalno je stanovništvo počelo da uzima za gradnju svojih kuća. Na kraju su preostali samo ostaci zidina zarasli u šikaru.

## Galerija 
## Također pogledajte 
* Hrvatska vojna historija
* Utvrda
* Frankopani
* Žigmund Frankopan

## Vanjski linkovi 
* Tvrđava Fortica sagrađena je početkom 17. vijeka
* Fortica - utvrda sa tri kule
* Andrija Kolaković - prvi kapetan Fortice
* Fortica je služila u odbrani ne samo Otočca, već i cijeloga kraja

Kategorija:Otočac
Kategorija:Tvrđave u Hrvatskoj
Kategorija:Ličko-senjska županija
Luganska Narodna Republika

**Luganska Narodna Republika** () jest samoproglašena i međunarodno nepriznata paradržava na području Luganske oblasti u istočnoj Ukrajini. Graniči sa Rusijom na istoku, Donjeckom Narodnom Republikom (također separatističkom državom) na jugu i Ukrajinom na zapadu. Proglasila je nezavisnost 11. maja 2014. godine, a priznale su je Rusija, Sirija, Sjeverna Koreja, međunarodno nepriznate države Južna Osetija, Abhazija i Donjecka Narodna Republika.

Dana 21. februara 2022. godine, ruski predsjednik Vladimir Putin potpisao je sporazum o proglašenju nezavisnosti Luganske i Donjecke Narodne Republike. Istog dana nakon potpisivanja nezavisnosti, naredio je da se ruska vojska premjesti na teritoriju tih paradržava.

Četiri dana kasnije, 25. februara 2022. godine, predsjednik Abhazije Aslan Bzhania objavio je priznanje nezavisnosti Luganske i Donjecke Narodne Republike. Diplomatske odnose službeno su ustanovili 10. marta 2022.

## Historija 
Nakon svrgavanja proruskog ukrajinskog predsjednika Viktora Janukoviča 21. februara 2014. godine, nasilje se proširilo među proruskim i proevropskim grupama u zemlji. Sredinom marta, u nekoliko gradova, posebno u Donjecku i Lugansku, naoružane grupe, koje su u početku nazvane "jedinice za samoodbranu", počele su da zauzimaju jednu po jednu administrativnu zgradu. Njihovi zahtjevi su bili različiti: jedni su tražili da Ukrajina postane federacija, drugi da se te regije pridruže Rusiji, Ruski predsjednik Vladimir Putin ranije je pozvao pobunjenike da odgode referendum i da traže dogovor sa vlastima u Kijevu, ali su proruski pobunjenici to odbili. Tokom predsjedničkih izbora u Ukrajini, predstavnici samoproglašenih narodnih republika Donjecka i Luganska izdali su odredbe o "zabrani glasanja" u tim područjima i zaprijetili smrću svima koji su učestvovali na tim izborima. U sedmicama prije izbora, pobunjenici su zauzeli biračka mjesta u tim područjima, uništili opremu i dokumente, te oteli ili prijetili članovima izborne komisije.

## Reference 
## Također pogledajte 
* Ruska invazija na Ukrajinu 2022.
* Autonomna Republika Krim
* Republika Krim
* Donjecka Narodna Republika
* Luganska oblast
* Donjecka oblast
* Ruska okupacija Krima

*
*
Kategorija:Bivše nepriznate države
Kategorija:Politika Ukrajine
Kategorija:Vanjski odnosi Rusije
Kategorija:Države i teritorije osnovane 2014.
Kategorija:Separatizam u Ukrajini
Kategorija:Bivše države u Evropi
Kategorija:Republike u Rusiji
Kategorija:Luganska oblast
Grobne humke, runsko kamenje i crkva u Jellingu

**Grobne humke, runsko kamenje i crkva u Jellingu** čine kompleks kraljevskih spomenika za vrijeme vladavine Gorma i njegovog sina Haralda I. Bluetootha u 10. vijeku. Nalaze se oko 10&nbsp;km sjeverozapadno od grada Vejle, u srednjem dijelu poluostrva Jutland, Danska. Upisani su na UNESCO-ov popis mjesta svjetske baštine u Danskoj 1994. godine.
 
Dio kompleksa su dvije humke oblika tumula, s ravnim vrhom, prečnika 70 metara i visine do 11 metara, koje su gotovo identične po obliku, veličini i konstrukciji, sa površinom izgrađenom od travnjaka.

Stariji i manji runski kamen podigao je posljednji paganski danski kralj Gorm u spomen na svoju ženu Thyru i predstavlja upečatljivi primjer paganske nordijske kulture.

Drugi runski kamen ilustruje pokrštavanje danskog naroda sredinom 10. stoljeća. Nakon što je u Dansku uveo kršćanstvo i integrirao Norvešku sa državom, Harald Bluetooth je proglasio svoja postignuća podizanjem kamena između dvije humke i gradnjom prve drvene crkve u Jellingu. Na njegovom urezanom natpisu, ispod ispisanog isprepletenog nordijskog zmaja, piše "Kralj Harald je naredio da se ovaj spomenik napravi u spomen na Gorma njegovog oca i Thyru njegovu majku, taj Haralda koji je osvojio za sebe cijelu Dansku i Norvešku i učinio Dance kršćanima".

Jelingški kameni brod je svetište iz 9. stoljeća u obliku uspravnog kamenja poredanog na zemlji u obliku broda, između dva kraljevska tumula koje je Harald I. podigao svojim roditeljima. Danas je uglavnom uništen, a izvorno je bio dug 170 metara, što ga čini najvećim pronađenim kamenim brodom.

Današnja jelingška crkva je kamena crkva iz 1100. godine koja je izgrađena na mjestu starije drvene crkve koju je Harald I. Danski podigao u 10. stoljeću.
## Reference 
Kategorija:Svjetska baština u Danskoj
1. 10. 1999. Zetra

**Posljednji koncert u Sarajevu** je tonski snimak sa koncerta sarajevskog pop, rok sastava Indexi održanog 1. 10. 1999. godine u Zetri. Objavila ga je u dvostrukom CD izdanju beogradska izdavačka kuća *Komuna* 2002. godine. Koncert je održan povodom promocije njihovog zadnjeg studijskog albuma Kameni cvjetovi, a kao gosti su se pojavili brojni stari prijatelji Indexa, među kojima Kornelije Kovač i Goran Bregović. Sastoji se od 16 pjesama, koje predstavljaju pregled nekih od njihovih najznačajnijih pjesama snimljenih tokom skoro četiri decenije njihove duge muzičke karijere. 
Ujedno, album je vrijedan dokument posljednjih dana muzičke aktivnosti Indexa. Tu je i nekoliko veoma dobrih izvedbi pjesama: "Balada", tradicionalna "Snijeg pade na behar na voće", "Svijet u kome živim" i odlično sviranje Sinana Alimanovića na klavijaturama u pjesmi "Bacila je sve niz rijeku". Na repertoaru Indexa nikada se nisu pojavile tri pjesme: "Ima neka tajna veza" (stara pjesma Bijelog dugmeta iz 1970-ih), "Crni svatovi" (ranije izvedena kao duet sa pop pjevačem Kemalom Montenom) i još jedna tradicionalna pjesma "Žute dunje (solo nastup Davorina Popovića u muzici za film "Kuduz" 1989.).

## Lista pjesama 
CD 1
# "U inat godinama"
# "U jednim plavim očima" 
# "Sanjam"
# "Mjesto pod suncem"
# "Ima neka tajna veza"
# "Balada"
# "Predaj se srce"
# "Plima"
# "Snijeg pade na behar na voće"
# " Jutro će promijeniti sve"
CD 2
# "Pružam ruke/Oko malih stvari/Ti si mi bila u svemu naj, naj
# "Ruže i suze"
# "Crni svatovi"
# "I još deset"
# "Sve ove godine"
# "Poslije tebe"
# "Krivac si ti"
# "Žute dunje"
# "Bacila je sve niz rijeku"
# "Svijet u kojem živim"  

## Članovi grupe 
* Davorin Popović, pjevanje
* Fadil Redžić, bas-gitara 
* Slobodan "Bodo" Kovačević, električna gitara 
* Ranko Rihtman, klavijature 
* Sinan Alimanović, klavijature

## Literatura 
* Petar Janjatović: EX YU ROCK enciklopedija 1960-2006, str. 87-89, 

## Izvori 
Kategorija:Albumi iz 2002.
Kategorija:Albumi Indexa
Opći izbori u Srbiji 2022.

U Srbiji će 3. aprila 2022. godine biti održani opći izbori za predsjednika i poslanike Narodne skupštine. Prvobitno, parlamentarni izbori su bili zakazani za 2024. godinu; međutim, u oktobru 2020. predsjednik Aleksandar Vučić izjavio je da će vanredni parlamentarni izbori biti održani u aprilu 2022. ili prije toga. Pored općih, lokalni izbori biće održani istovremeno u 12 općina i 2 grada, među kojima je i Beograd.

Srpska napredna stranka (SNS) došla je na vlast 2012. godine nakon što je formirala vladu sa Socijalističkom partijom Srbije (SPS). Oni su uspjeli da osvoje veliku većinu poslaničkih mjesta nakon parlamentarnih izbora 2020. godine, koje je bojkotovala većina stranaka, navodeći da uslovi nisu slobodni i fer. Vučić, koji je izabran za predsjednika 2017. godine, suočio se sa masovnim protestima tokom svog prvog mandata, najviše tokom 2018-2020 i jula 2020. godine . Vučić je nadgledao i međustranačke dijaloge o izbornim uslovima koji su vođeni 2021. godine, dok je dogovor o uslovima između vladajućih i opozicionih partija postignut u oktobru 2021. godine. Tokom 2021. i početkom 2022. održani su i ekološki protesti, čiji je vrhunac bio u novembru i decembru 2021. godine. Vlada je također održala referendum o implementaciji ustavnih promena u januaru 2022. koji je odobrilo 60 posto birača, iako je prijavljeno da je izlaznost bila samo 30 posto.

Svoje prisustvo na izborima učvrstile su i opozicione stranke, poput koalicije Ujedinjeni za pobedu Srbije koja je u anketama dobila najveću podršku među opozicionim strankama. Republička izborna komisija (RIK) potvrdila je da će na općim izborima učestvovati 19 poslaničkih lista i osam predsjedničkih kandidata.

Populistička koalicija predvođena Srpskom naprednom strankom (SNS) došla je na vlast nakon izbora 2012, zajedno sa Socijalističkom partijom Srbije (SPS). Aleksandar Vučić, koji je za potpredsjednika vlade imenovan 2012. godine, izabran je za premijera nakon izbora 2014. godine, a konačno je izabran za predsjednika 2017. godine, osvojivši 55% glasova. Od njegovog dolaska na vlast, posmatrači su ocijenili da je Srbija patila od demokratskog nazadovanja u autoritarizam, praćenog padom slobode medija i građanskih sloboda. Masovni protesti počeli su nakon Vučićevog izbora 2017. zbog dominantne Vučićeve kontrole nad srpskim medijima. Nakon toga, Vučić je imenovao Anu Brnabić za novu šeficu vlade, koja je prvobitno bila nezavisna, ali se kasnije pridružila SNS-u 2019.
mini|Listić za parlamentarne izbore koji sadrži svih 19 glasačkih lista.

## Predsjednički kandidati 
* Miša Vacić (Srpska desnica)
* Biljana Stojković (koalicija Moramo)
* Branka Stamenković (DJB)
* Zdravko Ponoš (koalicija Ujedinjena Srbija)
* Milica Đurđević Stamenkovski (Zavetnici)
* Aleksandar Vučić (SNS)
* Miloš Jovanović (DSS)
* Boško Obradović

## Reference 
Kategorija:2022. u Srbiji
Posebne potrebe

U kliničkoj dijagnostici i funkcionalnom razvoju, **posebne potrebe** (ili **dodatne potrebe**) odnose se na pojedince kojima je potrebna pomoć zbog invaliditeta koji mogu biti medicinski, mentalni ili psihološki. Smjernice za kliničku dijagnozu date su u Dijagnostičkom i statističkom priručniku za mentalne poremećaje i Međunarodnoj klasifikaciji bolesti 9. izdanje. Posebne potrebe mogu se kretati od osoba s autizmom, Aspergerovim sindromom, cerebralnom paralizom, Downovim sindromom, disleksijom, diskalkulijom, dispraksijom, disgrafijom, sljepoćom, gluhoćom, ADHD-om i cističnom fibrozom. Također mogu uključivati rascjepe usana i nedostajuće udove. Vrste posebnih potreba razlikuju se po težini, a učenik s posebnim potrebama klasificira se kao težak slučaj kada je njegov IQ između 20 i 35. Tim učenicima obično je potrebna pomoć u školi i imaju različite usluge da bi uspjeli u drugačijem okruženju.

U prošlosti su osobe s invaliditetom često izbjegavane i držane u izolaciji u mentalnim bolnicama ili ustanovama. U mnogim zemljama, one su viđene kao sramota za društvo, često suočene s kaznama mučenja, pa čak i pogubljenja. U SAD, nakon izrade Zakona o obrazovanju osoba s invaliditetom i mnogih drugih propisa, učenici s invaliditetom nisu mogli biti isključeni ili diskriminirani u obrazovnom sistemu.

## Reference 
Kategorija:Specijalno obrazovanje
Abdulah Kantamirija

**Abdulah ef. Kantamirija** (Sarajevo, kraj 17. vijeka – Sarajevo, 1774) bio je bosanskohercegovački hroničar, muderis u Misrijinoj medresi, vaiz, pjesnik i kaligraf. Osnovao je javnu biblioteku, poznata i pod njegovim imenom: Kantamirijina biblioteka, jedne od tri javne orijentalne biblioteke u Sarajevu u vrijeme osmanske vladavine.

## Biografija 
Abdulah-efendija Kantamirija je rođen u Sarajevu krajem 17. vijeka. Otac mu se zvao Ahmed, djed hadži Muhamed (negdje hadži Mehmed), a pradjed Halil Kantamiri. Živio je u Jakub-pašinoj mahali na Magodi (današnji Alifakovac). Ne zna se puno o njegovom obrazovanju.

Poznavao je islamsko pravo (fikh), tefsir, hadis, epistolarnu i lijepu književnost (sak i divan). Bavio se prepisivanjem knjiga i mnoge je orijentalne rukopise prepisao za svoju biblioteku. U jednom njegovom rukopisu se “*tuži na svoju samoću u dubokoj starosti, čiju je tegobu oblažavao mnogim prepisivanjem knjiga*”, zbog toga što je čitava njegova porodica, osim maloljetnog unuka hafiza Mustafe, umrla od kuge dok je on još bio živ. Pored toga, bavio se i pisanjem pjesama na turskom jeziku. Između ostalog, napisao je i jednu pjesmu o boju pod Banja Lukom iz 1737. godine. Osim za svoju biblioteku, prepisao je i kompletirao nekoliko rukopisa za Osman Šehdijinu biblioteku i biblioteku Misrijine medrese, u kojoj je radio kao muderis.

Na Atmejdanu, prekoputa Misrijine medrese i Bakr-babine džamije, u neposrednoj blizini Ćumurije mosta, Abdulah Kantamirija je podigao 1774/75. godine biblioteku, koja je bila četverougana od tesanog kamena. Kantamirija je uvakufio sve svoje knjige za biblioteku i svoju kuću na Magodi u korist Misrijine medrese i svoje biblioteke. Kantamirijina biblioteka je sadržavala 136 kodeksa rukopisa, odnosno 218 djela različitog jezičkog i tematskog sadržaja. Najviše djela je iz islamskog prava, potom iz gramatike arapskog i turskog jezika, književnosti, drugih islamskih nauka (hadisa, tefsira i akaida) te djela iz islamske etike. Osim toga, biblioteku Abdulaha Kantamirije odlikuje znatan broj djela iz drugih nauka kao što su leksikografija, filozofija, disputacija, astronomija i sufizam.

Umro je 1774. godine i sahranjen je uz Bakr-babinu džamiju, u blizini njegove biblioteke i Misrijine medrese. Natpis na njegovom nišanu spjevao mu je sarajevski pjesnik Mehmed Mejlija.

“*Ah, žalosti, Kantamirija, taj poznati i učeni čovjek,*

*Napusti ovaj svijet i odluči se za kuću spasa.*

*Njegovu ličnost bijaše odbarena znanostima:*

*Fikhom, tefsirom, hadisom, sakjom i lijepom književnosti.*

*Život je proveo u predavanju raznih nauka i vrlina,*

*Pa zar na Sudnjem danu da mu Stvoritelj ne oprosti* (grijehe) *?*

*Bog se smilovao njegovoj starosti,*

*I neka ga na Dan sudnji skloni u hlad Arša.*

*Mejlila mu s dubonik uzdahom izreče kronogram smrti:*

*Abdulah-efendija je postigao raj Firdevs za boravište.*

*Godine 1188*” (1774).

## Reference 
Kategorija:Bosanskohercegovački pjesnici
Kategorija:Biografije, Sarajevo
Kategorija:Umrli 1774.
Unutrašnji faktor

**Unutrašnji  faktor** ili **intrizični faktor**  (**IF**), **kobalamin vezujući unutrašnji faktor**,

Haptokorin (transkobalamin I) je još jedan glikoprotein koji luče pljuvačne žlijezde i koji se vezuje za vitamin B12. Vitamin B12 je osjetljiv na kiselinu i vezujući se za haptokorin može sigurno proći kroz kiseli želudac do dvanaestopalačnog crijeva. Unutar ćelija, vitamin B12 se ponovo disocira i vezuje za drugi protein, transkobalamin II; novi kompleks tada može izaći iz epitelnih ćelija da se prenese u jetru.

## Aminokiselinska sekvenca
Dužina polipeptidnog lanca je  417 aminokiselina, a molekulska težina  45.416 Da.

 
1020304050
MAWFALYLLSLLWATAGTSTQTQSSCSVPSAQEPLVNGIQVLMENSVTSS
AYPNPSILIAMNLAGAYNLKAQKLLTYQLMSSDNNDLTIGQLGLTIMALT
SSCRDPGDKVSILQRQMENWAPSSPNAEASAFYGPSLAILALCQKNSEAT
LPIAVRFAKTLLANSSPFNVDTGAMATLALTCMYNKIPVGSEEGYRSLFG
QVLKDIVEKISMKIKDNGIIGDIYSTGLAMQALSVTPEPSKKEWNCKKTT
DMILNEIKQGKFHNPMSIAQILPSLKGKTYLDVPQVTCSPDHEVQPTLPS
NPGPGPTSASNITVIYTINNQLRGVELLFNETINVSVKSGSVLLVVLEEA
QRKNPMFKFETTMTSWGLVVSSINNIAENVNHKTYWQFLSGVTPLNEGVA
DYIPFNHEHITANFTQY

## Mjesto lučenja 
Unutrašnji faktor luči želudac, pa je prisutan u želučanom soku kao i u sluzokoži želuca. The optimum pH for its action is approximately 7. Njegova koncentracija nije u korelaciji sa količinom HCl ili pepsina u želučanom soku, npr. unutrašnji faktor može biti prisutan čak i kada je pepsin u velikoj mjeri odsutan. Mjesto formiranja unutrašnjeg faktora varira kod različitih vrsta. Kod svinja se dobija iz pilorusa i početka duodenuma.  kod ljudi je prisutan u fundusu i tijelu želuca.

Ograničena količina normalnog ljudskog želučanog unutrašnjeg faktora ograničava normalnu efikasnu apsorpciju B12 na oko 2&nbsp;μg po obroku, što je nominalno adekvatan unos B12.

## Insuficijencija 
U opakoj anemiji, koja je obično autoimunska bolest, autoantitijela usmjerena protiv intrinzičnog faktora ili samih parijetalnih ćelija dovode do nedostatka unutrašnjeg faktora, malapsorpcije vitamina B12 i kasnija megaloblastna anemija. Atrofijski gastritis također može uzrokovati nedostatak unutrašnjeg faktora i anemiju, oštećenjem parijetalnih ćelija zida želuca. Egzokrina pankreasna insuficijencija može ometati normalnu disocijaciju vitamina B12 od njegovih vezujućih proteina u tankom crijevu, sprječavajući apsorpciju preko kompleksa unutrašnjeg faktora.

Mutacije u "GIF" genu odgovorne su za rijetku nasljednu bolest zvanu "nedostatak unutrašnjeg faktora" što rezultira malapsorpcijom vitamina B12.

### Tretman 
Za liječenje perniciozne anemije, u većini zemalja, koriste se intramuskularne injekcije vitamina B12  Uprkos malim apsorbovanim količinama, oralna terapija vitaminom B12 je efikasna u smanjenju simptoma perniciozne anemije. Vitamin B12 se također može davati podjezično, ali nema dokaza da je ovaj način primjene bolji od oralnog, and only Canada and Sweden routinely prescribe this route of administration.

## Reference 
## Dopunska literatura
* 
* 
* 
* 

## Vanjski linkovi 
* 
* 
* Overview at colostate.edu 
* 

Kategorija:Hematologija
Kategorija:Gastroenterologija
Kategorija:Mišji mutirani geni
Kategorija:Geni na hromosomu 11
Hermann Henking

**Hermann Paul August Otto Henking** (16. juni 1858. – 28. april 1942) bio je njemački zoolog, razvojni biolog i citolog koji je otkrio hromosom X 1890. ili 1891.

Taj rad bio je rezultat studije testisa *Pyrrhocoris apterus* (*Pyrrhocoris apterus*), tokom koje je (u Leipzigu) Henking primijetio da jedan hromosom ne učestvuje u mejozi. Nazvao ga je "X element" jer ga je njegovo čudno ponašanje učinilo nesigurnim je li to zaista hromosom. Kasnije je nazvan hromosom X, nakon što je američki citolog Clarence Erwin McClung ustanovio da to nije bio samo pravi hromosom nego i determinator spola iako je McClung pogrešno pretpostavio da je riječ o hromosomu koji određuje muški spol.

## Reference
Kategorija:Rođeni 1858.
Kategorija:Umrli 1942.
Kategorija:Biografije, Braunschweig
Kategorija:Njemački biolozi
Kategorija:Razvojni biolozi
Depigmentacija

: jedna od najpoularnijih estradnih zvijezda kraja 20. i početka 21. stoljeća, osatao je upamćen i po kontroverazama o uzrocima kožne depigmentacije]]
**Depigmentacija** je posvjetljivanje kože ili gubitak pigmenta. Depigmentacija kože može biti uzrokovana nizom lokalnih i sistemskih stanja. Gubitak pigmenta može biti djelomičan (povreda kože) ili potpun (uzrokovan vitiligom). Može biti privremena (od *tinea versicolor*) ili trajna (od albinizma).
     	
Najčešće se depigmentacija kože povezuje s osobama rođenim s vitiligom, koji proizvodi različite dijelove svijetle i tamne kože. Monobenzon takođe uzrokuje depigmentaciju kože.

Sve češće ljudi koji nisu oboljeli od vitiliga eksperimentiraju s nižim koncentracijama monobenzonskih krema u nadi da će ravnomjerno posvijetliti ten svoje kože. Alternativni metod posvjetljivanja je korištenje hemijske supstance mekinola  tokom dužeg vremenskog perioda. I monobenzon i mekinol proizvode dramatično izbjeljivanje kože, ali reaguju vrlo različito. Mekinol ostavlja kožu izuzetno blijedom. Međutim, sunčanje je i dalje moguće. Važno je napomenuti da koža neće vratiti prvobitnu boju nakon prekida tretmana mekinolom. Mekinol ne bi trebalo da koriste osobe koje su alergične na bilo koji sastojak mekinola, u slučaju trudnoća, ekcema, nadražene ili upaljene kože, povećanog broja bijelih krvnih zrnaca ili ako je osoba  osjetljiva na sunčevu svjetlost ili mora da boravi vani produženi vremenski periodi. Mekinol se u Europi koristi u koncentracijama 2–20% i odobren je u mnogim zemljama za liječenje solarnih lentigina. Monobenzon primijenjen lokalno u potpunosti uklanja pigment na dugi rok i korisnik se mora  pridržavati stroge zaštite od sunca doživotno, kako bi se izbjegle teške opekotine od sunca i melanomi. Ljudi koji koriste monobenzon, a da prethodno nisu imali vitiligo to rade jer standardni proizvodi koji sadrže hidrokinon ili druge agense za posvjetljivanje nisu efikasni za njihovu kožu i zbog cijene i jačine aktivnog sastojka. Međutim, monobenzon se ne preporučuje za kožna oboljenja osim vitiliga.

Za tvrdokorne pigmentirane lezije mogu se koristiti pilinzi Q- preklopljeni rubinski laser, krioterapija ili TCA, kako bi se osiguralo da koža ostane bez pigmenta.

## Reference
## Vanjski linkovi
Kategorija:Poremećaji pigmentacije
Kategorija:Pigmenti
Predrasuda

[mini| *Mr. Prejudice (Gospodin predrasuda)* - naslikao [Horace Pippin 1943. godine, prikazuje lični pogled na rasne odnose u Sjedinjenim Državama]]
**Predrasude**  mogu biti afektivni osjećaj prema osobi na osnovu njene percipirane pripadnosti grupi. Riječ se često koristi za upućivanje na unaprijed smišljenu (obično nepovoljnu) procjenu ili klasifikaciju druge osobe na osnovu percipirane političke pripadnosti te osobe, spola, roda, rodnog identiteta, uvjerenja, vrijednosti, društvene klase, starosti, invaliditeta, vjere, seksualnosti, rase, etničke pripadnosti, jezika, nacionalnosti, tena, ljepote, visine, zanimanja, bogatstva, obrazovanja, kriminaliteta, pripadnosti sportskom timu, muzičkog ukusa ili drugih ličnih svojstava.

Riječ "predrasude" se također može odnositi na neutemeljena ili nepromišljena uvjerenja  i može se odnositi na "svaki nerazuman stav koji je neobično otporan na racionalni utjecaj". Gordon Allport je definisao predrasude kao "osjećaj, povoljan ili nepovoljan, prema osobi ili stvari, prije ili ne zasnovan na stvarnom iskustvu". Auestad (2015) definiše predrasude kao karakterizirane "simboličkim transferom", prijenosom vrijednosno opterećenog značenja na društveno formiranu kategoriju, a zatim na pojedince za koje se smatra da pripadaju toj kategoriji, otpor prema promjenama i pretjeranu generalizaciju.

Potpuno suprotno ovome je postrasuda.

## Reference 
Kategorija:Predrasude i diskriminacija
Kategorija:Prepreke za kritičko razmišljanje
Kategorija:Zlostavljanje
Mentalno zdravlje

**Mentalno zdravlje** je "stanje blagostanja u kojem pojedinac ostvaruje svoje sposobnosti, može se nositi s normalnim životnim stresovima, može raditi produktivno i plodno, i sposoban je dati doprinos svojoj zajednici", prema Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji (WHO). Mentalno zdravlje uključuje subjektivno blagostanje, percipiranu samoefikasnost, autonomiju, kompetenciju, međugeneracijsku ovisnost i samoaktualizaciju nečijeg intelektualnog i emocionalnog potencijala, između ostalog. Iz perspektive pozitivne psihologije ili holizma, mentalno zdravlje može uključivati sposobnost pojedinca da uživa u životu i da stvori ravnotežu između životnih aktivnosti i napora da se postigne psihološka otpornost. Kulturološke razlike, subjektivne procjene i suprotstavljene profesionalne teorije utiču na to kako se definira "mentalno zdravlje". Neki rani znakovi koji se odnose na probleme mentalnog zdravlja su iritacija sna, nedostatak energije i razmišljanje da naudite sebi ili drugima.
mini|253x253piksel| Žena koja sjedi na stepenicama sa polomljenim kolicima za kupovinu punom papira s lijeve strane. Oko nje je smeće, a pod izgleda prljavo i nehigijenski.
Države koje proizvode izbjeglice su mjesta društvenih previranja, građanskog rata, čak i genocida. To uključuje diskriminaciju, nedostatak ekonomske stabilnosti i socijalnu izolaciju koja uzrokuje emocionalni stres. Za izbjeglice spajanje porodice može biti jedna od primarnih potreba za poboljšanje kvaliteta života. S tim u vezi, neke studije su otkrile da jezik pogoršava mentalno zdravlje, pa čak i šteti ljudima.

## Reference 
Kategorija:Duševno zdravlje
Jednoslojni cilindrični epitel

**Jednoslojni cilindrični epitel** je jedan sloj stubastih epitelnih ćelija koje su visoke i vitke sa ovalnim jedrima koje se nalaze u baznoj regiji, pričvršćeni za baznu membranu. Kod ljudi, jednostavni ovakav epitel oblaže većinu organa probavnog trakta uključujući želudac i crijeva. Jednoslojni cilindrični epitel također oblaže maternicu.

## Struktura
Jednoslojni cilindrični epitel se dalje dijeli u dvije kategorije: trepljasti i netrepljasti (žljezdani). Trepljasti dio jednostavnog cilindričnog epitela ima sitne trepljice koje pomažu u kretanju sluzi i drugih tvari u respiratornom traktu.

Jednoslojne cilindrične epitelne ćelije su visoke i uske, dajući izgled stuba. apikalne površine tkiva su okrenute prema lumenu organa, dok je bazna strana okrenuta prema bazementnoj membrani. the nuclei are located closer along the basal side of the cell.

Apsorptivni cilindrični epiteli karakteriziran je tako da ima isprugastu granicu na svojoj apikalnoj strani, ovaj rub se sastoji od nepokretnih mikroresica koje omogućavaju povećanje površine za apsorpciju poznati su kao trepljasti cilindrični epitel.

Jednostavan cilindrični epitel sastoji se od žljezdanih peharastih ćelija koje luče mucine da bi formirale sluz. Ostatak ćelije sastavljen je od citoplazme sa membranom vezane sekretornim granulama koje luče mucin, a nalaze se prema apikalnoj površini ćelije.

### Trepljasti
**Trešljasti cilindrični epitel** ima mnogo cilija koje pokreću sluz i druge supstance putem mukocilijskog klirensa u respiratornom traktu.

Prisutan je u sluznici jajovoda, gdje struje koje stvaraju cilije pokreću jajnu ćeliju prema maternici.

Trepljasti cilindrični epitel formira neuroepitel ependima koji oblaže moždane komore i centralni kanal kičmene moždine. Ove cilije pokreću cerebrospinalnu tečnost (CSF).

### Netrepljasti
Ovi se nalaze u dijelovima sluznice gastrointestinalnog trakta (unutrašnja sluznica jednjaka, želuca, itd.) i mogu se ediutirati na četkastoj granici

Datoteka:Gray1059.png| Vertikalni presjek resice tankog crijeva psa. X 80. (Jednoslojni cilindrični epitel, označen desno, treći odozgo.)
Datoteka:Gray1060.png| Poprečni presjek resica, ljudskog crijeva. X 350.a. Bazna membrana, ovdje donekle smežurana od epitela.b. Limfni čvor lakteal.c. Cilindrični epitel.d. Njegova četkasta granica.e. Peharaste ćelije.f. Leukociti u epitelu.f’. Leukociti ispod epitela.g. Krvni sudovi.h. Mišićne ćelije prerezane poprečno.

## Funkcija 
* Izlučivanje
* Apsorpcija
* Zaštita

## Reference 
## Vanjski linkovi
* 
* 

Kategorija:Epitelne ćelije
Kategorija:Ćelije
Kategorija:Citologija