Gležanj

**Gležanj** – poznat i kao **skočni zglob** ili **gornji stopalski zglob** ili **talokrusna regija** (lat. *articulatio talocruralis*)  **ATC**  – je  anatomska struktura lokomotornog aparata donjih udova. U jedinstvenu cjelinu spaja zglobne površine obje kosti potkoljenice (cjevanicu i lisnu kost) i gležanjsku kost stopala (talus). To je je područje na kojem se susreću i zglobljavaju stopalo i potkoljenica. Gležanj uključuje tri zgloba: "vlastiti zglob gležnja" ili "talokrusni zglob", subtalusni zglob i donji tibiofibulni zglob. Pokreti na ovom zglobu su dorzifleksija i plantarfleksija stopala. Uobičajena upotreba, izraz gležanj odnosi se isključivo na područje. U medicinskoj terminologiji, "gležanj" (bez kvalifikatora) može se široko odnositi na regiju ili konkretno na talokrusni zglob.

## Pregled 
Stopalo je jedna od složenijih dijelova aparata za kretanje kičmenjaka. Prednji dio stopala sastoji se od pet kostiju korijena stopala (metatarzusa), a na vrhovima se nalaze članci prstiju, poznatiji kao falange (koje su skelet nožnih prstiju). Glavna uloga im je da osiguravanje tjelesne ravnoteže, pri hodanju i trčanju i skakanju. Gornji dio stopala gležanj (*articulatio talocruralis* - **ATC**), pregibni zglob ili spoj donjih (distalnih) krajeva dvije kosti potkoljenice (cjevanica i lisna kost) i tijela skočne kosti (talus). Ovakav oblik je delimično odgovoran za varijabilne ose rotacije skočnog zgloba.

## Retinikulumi, tetive i njihovi omotači,  sudovi  i  nervi
Niz tetiva prolazi kroz područje gležnja. Trake vezivnog tkiva zvane *retinakula* (jednina: *retinaculum *), koje  omogućuju tetivama da stvaraju silu preko ugla između noge i stopala, a da se ne odmiču od datog ugla, u procesu koji se naziva natezanje.

Gornji protezni retinakulum stopala nalazi se između prednjih (naprijed) površina tibije i fibule, blizu njihovih donjih (distalnih) krajeva. Sadrži prednju cjevaničnu arteriju i venu i tetive mišiča *musculus tibialis anterior*,  unutar njihovog tetivnog omotača i neobložene tetive mišića *musculus extensor hallucis longus* i *musculus extensor digitorum longus*. Duboki peroneusni nerv prolazi ispod retinakuluma dok je površinski peroneusni nerv izvan njega. Donji ekstenzorski retinakulum stopala je struktura u obliku **Y**. Njegov bočni dodatak je na kalkaneusu, a traka putuje prema prednjoj površini potkoljenice,  gdje je pričvršćena i stapa se s gornjim ekstenzornim retinakulumom. Zajedno s tim tokom, traka se dijeli i još jedan segment se veže za tabansku aponeurozu. Sve tetive koje prolaze kroz gornji ekstenzorski retinakulum omotane su duž svojih puteva kroz donji ekstenzorski retinakulum, a tetiva mišića  *musculus fibularis tertius* također se nalazi unutar retinakuluma.

Fleksorski retinakulum stopala proteže se od medijalne površine maleolusa do medicinskog nastavka kalkaneusa i slijedećih struktura, od medijalne do bočne: tetiva mišića musculus tibialis posterior, tetiva mišića musculus flexor digitorum, stražnja cjevanička arterija i vena, cjevanični nerv i tetiva mišića *musculus flexor halucis longus*.

fibulska retinakule drže tetive fibularis longus i fibularis brevis duž bočne površine gležanjske regije. Gornji fibularni retinakulum proteže se od duboke poprečne fascije noge i bočne maleolusne površine do kalkaneusa. Donji fibulski retinakulum kontinuirano je produženje donjeg  ekstenzorskog retinakuluma do kalkaneusa.

## Zglobne veze 
Stabilnost gležanjog zgloba osigurava koštana arhitektura,  kao i kapsularnr ligamentne strukture. Nju omogućavaju tri odvojene grupe ligamenata: sindezmozni ligamenti, bočni kolateralni ligamenti i medijalni kolateralni.  Unutrašnju vezu skočnog zgloba čini ligament (*deltoideum*), koji je građen od četiri kraka *(*pars tibionavicularis*, *pars tibiocalcanearis*, *pars tibiotalaris anterior* i *pars tibiotalaris posterior*)*,  dok vanjsku vezu ovog zgloba čine tri ligamenta: *(*ligamentum calcaneofibulare*, *lig. talofibulare anterius* i *lig. talofibulare posterius*).

### Sindezmozni ligamenti
Sindezmozni ligamenti imaju tri odvojena dijela. Prema naprijed, prednji donji tibiofibulskii ligament polazi sa prednje kvržice i anterobočne površine cjevanice i pruža se koso ka prednjoj strani lisne kosti. Stražnji tibiofibulski ligament je igrađen od površinskih i dubokih veza koje polaze za stražnje kvržice bočne povržine maleolusa i pružaju se naviše, prma unutra i unatrag,  ka spoju na stražnje-bočnoj kvržici  tibije. Površinsla veza ima širok spoj na stražnjoj strani tibije. Deblja, jaka, duboka veza pripaja se na donjem dijelu stražnje ivice tibijske zglobne površine i gradi usnasti *labrum posterior'' skočnog zgloba. Stražnji tibiofibulski ligament je mnogo jači od prednjeg; ta razlika dolazi do izražaja pri djelovanju torzijskim ili translacijskih sila,  koje dovode do avulzijskih preloma zadnje tibijske kvržice, često ostavljajući netaknut stražnji ligament, pri kidanju prednjeg tibiofibulskog ligamenta. Treća komponenta distalne tibiofibulske sindezmoze je čvrsti međurozrumski ligament, koji se pruža naviše i stapa se sa međurozeumskom membranom. Sve pomenute strukture su od velikog značaja za osiguravanje integriteta skočnog zgloba. Ukoliko dođe do lezija ovih struktura, naročito deltoidnog ligamenta, javlja seproširenje zglobne viljuške,  što rezultira abnormalnim opterećenjem gležanjskog zgloba.

## Biomehanika gležanjskog zgloba
Stopalo i gležanj čine kompleksnu anatomsku strukturu koja se sastoji od 26 nepravilnih kostiju, 30 sinovijskih zglobova, više od 100 ligamenata i 30 mišića. Svi ti zglobovi moraju djelovati  sinhronizirano, sinergijski i kombinirano, da bi se ostvarila odgovarajuća pokretljivost zgloba u mogućim pozicijama. Većina pokreta u stopalu vrše tri sinovijska zgloba: talokrurusni, subtalusni i mediotarzusni. Većinu pokreta,  stopalo obavlja u tri ravni sa težištima na peti i dvije tačke u korijenu prstiju, uz asistenciju nožnog palca (pri kretanju naprijed). Stopalo značajno doprinosi funkciji čitavog donjeg ekstremiteta i, uz kičmu,  kao amortizer potresa i udara.

Koštana  arhitektura skočnog zgloba omogućava stabilnost u dorzifleksiji i relativnu mobilnost u tabanskoj fleksiji. Prilikom stajanja ili dorzifleksije, skočni zglob se ponaša kao prava brava, sa stabilnošću koju obezbeđuju zglobljvajućii kontakti. U mirovanjanju ili tokom tabanskee fleksije, stabilnost je omogućena ligamentnim strukturama. Naime, zglob je sedlast,  sa većim bočnim obuhvatom talausnog utora, u odnosu na medijalni. Talusni utor je širi prema naprijed, tako da se pri dorzifleksiji fibula rotira napolje, preko tibiofibulskee sindezmoze, kako bi se prilagodila široj prednjoj površini talusa.
 
### Mehanoreceptori
Mehanoreceptori gležnja šalju proprioceptivni čulni ulaz u centralni nervni sistem (CNS. Smatra se da su mišićna vretena glavna vrsta mehanoreceptora odgovornog za proprioceptivne signale iz gležnja. Mišićno vreteno daje povratnu informaciju u CNS sistem,  o zatečenoj dužini mišića koji inervira i o bilo kojoj promjeni dužine koja se dogodi.

Pretpostavljalo se da su povratne veze mišićnog vretena gležanjskog dorzifleksora imale najznačajniju ulogu u propriocepciji u odnosu na druge mišićne receptore u zglobu gležnja. Međutim, zbog višeplanarnog opsega pokretau zglobu, nijedna skupina mišića nije za to odgovorna. To pomaže objašnjenjuj odnosa između gležnja i ravnoteže.

U 2011., uočena  je veza u CNS-u  između propriocepcije gležnja i performansi ravnoteže. To je učinjeno upotrebom fMRI aparata kako bi se vidjele promjene u moždanoj aktivnosti kada se stimuliraju receptori gležnja. To izravno implicira da gležanj ima  sposobnost uravnoteživanja. Potrebna su daljnja istraživanja kako bi se vidjelo u kojoj mjeri gležanj utječe na ravnotežu.

### Evolucija
Sugerirano je  se da je spretna kontrola nožnih prstiju izgubljena u korist preciznije voljne kontrole skočnog zgloba, koji je postao mobilniji nego kod većine primata.

## Klinički značaj 
thumb|300px|right|Dijagram raznih oštećenja pri ugnuću gležnja
U stanjima u kojima stopalo gubi svoju statiku (uvrtanje, izvrtanje, pomeranje napred ili nazad sa ili bez rupture ligamenata) nastaje uganuće skočnog zgloba, kao najčešći oblik povređivanja gležanjskog zgloba, bez obzira na vrstu povrede. Tada se radi o laceraciji ili parcijalnoj rupturi (pucanju), a bol i otok su mnogo jači, uglavnom praćeni hematomima. Ako ligament puca po čitavoj širini to  se zove ruptura ligamenta. Najčešće je praćena i oštećenjima zglobne kapsule, pokrovnih hrskavica,  a nerijtko dolazi i do frakture neke od kostiju stopala. U ove povrede mogu biti uključeni i prelomi maleolusa cjevanice i/ili lisne kosti.
## Dodatne slike

Slide3Bubu.JPG|Dorzalna površina stopala – gležanjski zglob,  duboka disekcija
Slide2bubu.JPG| Dorzalna površina stopala – gležanjski zglob,  duboka disekcija 
Slide2tat.JPG|Duboka disekcija gležnja, prednja strana
File:Slide2coco.JPG|Dorzalna strana stopala – duboka disekcija gležnja

## Također pogledajte
*Noga
*Donji ekstremiteti

## Reference 
## Vanjski linkovi 
* 

Osteologija
Kategorija:Zglobovi
Kategorija:Kosti
Kategorija:Anatomija čovjeka
Kategorija:Anatomija životinja
Kategorija:Anatomija donjih ekstremiteta