Vladimir Nazor

**Vladimir Nazor** (30. maj 1876 – 19. juni 1949) bio je hrvatski pjesnik, prozaist, prevodilac i političar.

## Život 
Narodnu školu je završio na ostrvu Braču, a gimnaziju u Splitu. Studirao je prirodne nauke, matematiku i fiziku u Grazu i Zagrebu. Diplomirao je 1902. godine. Predavao je Hrvatskoj gimnaziji u Zadru, a od 1903-1918. godine godine u Istri, gdje je ujedno i proveo najviše svog života. U penziju je otišao 1933. godine, kada je počeo raditi kao upravitelj dječijeg doma U Zagrebu. Prvo djelo mu je bilo *Slavenske legende* (1900.)

Godine 1904. u Zadru je objavljeno njegovo djelo *Knjiga o hrvatskim kraljevima*, a u to vrijeme počinje pisati i *Istarske priče*. Nekoliko godina kasnije objavljuje *Velog Jožu* (1908.) - djelo po kojem će se prepoznati Nazorova proza, a koje je on sam smatrao neuspjelim. 1916. godine objavio je nekoliko knjiga: *Utva zlatokrila*, *Medvjed Brundo*, *Stoimena*.

Na izborima 1934. godine, Nazor se krivim političkim potezom izjasnio za takozvanu Jevtićevu listu, te su mu neko vrijeme zatvoreni stupci svih novina, časopisa i vrata svih izdavača. Nedugo poslije toga, 1939., objavljuje *Pastira Lodu* i *Dedeka Kajbumščaka*.

Godine 1942. godine sa pjesnikom Ivanom Goranom Kovačićem preko Kupe odlazi u partizane, o čemu je izvijestio čak i Radio London. Nazor počinje voditi dnevnik *S partizanima*. Poslije rata objavio je i *Pjesme partizanske*. U ratu Nazor je predsjednik Izvršnog odbora ZAVNOH-a, a nakon rata i prvi predsjednik hrvatskog Sabora. Kao novoprimljeni akademik 1949. godine je imao i svoj posljednji javni nastup na kojem je čitao ulomke iz svoje nedovršene zbirke *U zavičaju*. U pedeset godina plodnog rada Nazor je pisao pjesme, pripovijetke, priče za djecu, putopise, romane, dnevnike, rasprave i prevodio italijanske i njemačke pjesnike.

Njegovim imenom je nazvana najveća nagrada u Republici Hrvatskoj "Nagrada Vladimir Nazor" koja se dodjeljuje za najbolja umjetnička ostvarenja na području književnosti, muzike, filma, likovnih i primijenjenih umjetnosti, pozorišne umjetnosti te arhitekture i urbanizma.

## Kritika 
Nazor je jedan od najplodnijih pisaca u hrvatskoj književnosti, autor velikog djela sastavljenog od različitih žanrova: pjesama, epova, novela, romana, dnevničkih zapisa, putopisa, eseja, članaka, priča i igrokaza za djecu.

Prvih dvadesetak godina njegovog stvaralaštva uglavnom se poklapaju sa periodom hrvatske moderne i u tom vremenu Nazor prelazi put od diletantskog pjesnika u traženju vlastitog puta, preko nacionalno angažiranog poetskog tribuna- ponesenog mitološko-legendarnim i historijskim hrvatskim i šire slavenskim motivima (*Slavenske legende*, 1900; *Živana*, 1902; *Knjiga o kraljevima hrvatskijem*, 1904) te potrebom za osvješćivanjem i prosvjećivanjem istarskog naroda (poema *Krvava košulja*, 1905) - preko pjesnika dionizijske životne radosti i panteističkog zanosa prirodom koji se napaja na vrelu poganskog klasicizma te starozavjetnih biblijskih tekstova (*Lirika*, 1910; *Nove pjesme*, 1913), do sebi okrenuta refleksivnog lirika što se počinje zatvarati u svoj unutrašnji svijet (*Intima*, 1915). Nazorova ditirampski raspjevana lirika, puna poleta i optimizma, razlikovala se od prevladavajućih pesimističkih, sumornih raspoloženja u poeziji hrvatske moderne, ali po svojoj okrenutosti mitu i legendi, pa i kultu snage, ona se ipak uklapala u slična neoromantičarska strujanja evropske moderne. Njegovi prozni radovi iz modernističke faze sa jedne strane naslanjaju se na prošlostoljetnu nacionalno-prosvjetiteljsku tradiciju (roman *Krvavi dani*, 1908), ali s druge strane u njima su vidljivi i utjecaji novih, modernističkih stilova. U svojim *Istarskim pričama*, 1913. Nazor je ostvario sretan kompromis između odrađivanja nacionalnog "duga" i uklapanja u tokove moderne književnosti. U njima je snažno istaknuta autorova nacionalna i socijalna angažiranost, ali je ona iskazana na nov, moderniji način, specifičnim nazorovskim miješanjem realnog i fantastičnog, dok se upletanje folklornih motiva (u *Velom Joži*,* Boškarini* i *Divičinu gradu*) podudaralo sa neoromantičnim okretanjem folklornoj baštini i mitu. Njemu je odgovarala forma poetske alegorijske priče, vrlo bliske artističkoj bajci Oscara Wildea i Mauricea Maeterlincka, a njena liričnost, sklonost prema simbolu i umjetna dekorativnost idealno su se poklapale sa njegovim umjetničkim nagnućima, pa je svojim *Istarskim pričama*, posebno onim uvrštenima u prvo izdanje zbirke: *Halugica*, *Albus kralj* i druge, potpuno zakoračio u svijet bajkovite modernističke secesionističke priče.

Počevši od pjesničkih zbirki *Intima* i *Pjesni ljuvene*,1915. godine, Nazor se sve više zatvara u svoj unutrašnji svijet; u njegovom stvaralaštvu postaju dominantne teme unutrašnjeg pročišćenja, samoprijegorne žrtve i uzvišene osamljenosti, a sklonost k alegorijskom iskazu sve je očitija (ep *Utva zlatokrila*, 1916; zbirka priča *Stoimena*, 1916; *Legenda o svetom Hristoforu*, 1922; *Pjesme o četiri arhanđela*, 1927). Kroz Nazorovo stvaralaštvo može se pratiti motivsko-tematska i stilska povezanost pojedinih djela koja organski izrastaju jedna iz drugih, a ipak su ona raznolika, jer je kod njega zamjetna stalna težnja za promjenom. Tako u vremenu kad u hrvatskoj književnosti postaju sve dominantniji avangardni stilovi, posebno ekspresionizam, Nazor je, tražeći nov izraz i nove motive, pokušao slijediti poratni senzibilitet (novela *Crveni tank*, 1922), ali nove kvalitetne domete u svom stvaralaštvu on je ostvario na drugom području okrenuvši se svojim vlastitim inspiracijama (sjećanju na djetinjstvo na ostrvu i mladost) i jednostavnijem umjetničkom iskazu. Artistička dekorativnost i izvještačenost, koja je karakterizirala dobar dio novela iz njegove modernističke faze, ustupila je mjesto kazivanju koje ne zazire od imenovanja i oblikovanja lica, stvari i pojava te odnosa medu njima. Kao rezultat novih nadahnuća i novih umjetničkih usmjerenja nastala je knjiga poezije *Niza od koralja*,1922 te dvije zbirke autobiografske novelistike: *Priče iz djetinjstva*,1924 i *Priče s ostrva, iz grada i sa planine*,1927. Crikveničke proze (*Tri pripovijetke iz jednog dječjeg doma*, 1929; roman *Šarko*, 1930) tematski i hronološki znače nastavak njegovog pričanja o samom sebi. Pokušavajući progovoriti o sebi „sada i ovdje" Nazor, međutim, zbog nekih svojih unutrašnjih kočenja, a sigurno i zbog preduge izoliranosti i samotarske udaljenosti od običnih ljudi, nije uspio oblikovati kvalitetna književna ostvarenja. Zato se on ponovno okreće motivima izvan sebe, pa tridesetih i četrdesetih godina u njegovoj literaturi prevladavaju socijalne teme (*Pjesme o bratu Gavanu i seki Siromaštini*, 1931; ciklus feljtonističkim stilom pisanih novela o sirotinji sa zagrebačke periferije – *Zagrebačke novele*, 1942), a na području stiha dosta eksperimentira, varira razne ritmove i strofe (*Deseterci*, 1930; *Topuske elegije*, 1933). Usto počinje pisati dnevničke zapise, putopise, studije i eseje o domaćim i stranim autorima, o problemima versifikacije (*O hrvatskom jedanaestercu 1838-1900*, 1935), bavi se prevodilaštvom, prepravlja stara djela, s velikim ambicijama piše roman o višemilenijskoj historiji njegovog rodnog ostrva (*Pastir Loda*, 1938, 1939), ali njegove kreativne mogućnosti kao da su dokraja bile iscrpljene. Međutim, priključivši se partizanima, Nazor je revitalizirao kreativni opus, unoseći nove teme i intonaciju (*Pjesme partizanke*, 1944, živopisni dnevnik *S partizanima*, 1945). Istina, tu ima i podosta patetičnih stihova koji ne mogu odoljeti ozbiljnijoj kritici, međutim valja reći da je i to izljev Nazorovog bujnog mediteranskog temperamenta i vitalističkog zanosa, a ne programatsko piskaranje po naruždbama komunističkih vlastodržaca među koje je stari pjesnik upao kao Poncije u Credo. Treba napomenuti da je to period u kojem je Nazor dao i neke od svojih najboljih stihova nacionalne tematike (*Hrvatski jezik*, 1944)ne upavši u melodramatski patos. Vladimir Nazor se istaknuo i kao prevodilac s nekoliko jezika (Dante Alighieri, Shakespeare, Heine, Carducci, itd.).

## Bibliografija 
## Također pogledajte 
* Nagrada "Vladimir Nazor"

## Vanjski linkovi 
* Vladimir Nazor

Kategorija:Rođeni 1876.
Kategorija:Umrli 1949.
Kategorija:Biografije, Postira
Kategorija:Hrvatski pjesnici
Kategorija:Hrvatski pisci
Kategorija:Hrvatski esejisti
Kategorija:Hrvatski partizani
Kategorija:Hrvatski političari
Kategorija:Jugoslavenski partizani
Kategorija:Članovi SANU