VIATA POLITICA SI SPIRITUALA IN ROMANIA MODERNA
Subtitle: UN MODEL ROMANESC AL RELATIILOR DINTRE STAT SI BISERICA
Publisher: Aius Publishing House
Published: 2009
Place of publication: Craiova, Romania
Description: Încercarea de a defini stadiul dialogul interreligios între Biserica Ortodoxă şi Biserica Catolică în perioada actuală  ne conduce, în mod inevitabil, la descoperirea unor noi valenţe, pornind de la aspectele ce caracterizează societatea modernă la jumătatea secolului al XIX-lea şi începutul secolului al XX-lea. 
Ideea esenţială a lucrării este aceea a raportului dintre autoritatea şi natura umană în perioada modernă ca rezultat al necesităţii de manifestare a doctrinei autoritare catolice, propunând ca ipoteză de lucru un nou scenariu: analizarea relaţiilor între Roma şi Bizanţ pornind de la necesităţile Orientului. 
Lucrarea reprezintă o reuşită sinteză a evoluţiei relaţiilor instituţionale între Biserica Ortodoxă şi Biserica Catolică în România, a vieţii confesional-spirituale, fiind un demers ştiinţific valoros ce utilizează un bogat material documentar edit şi inedit, dar şi o atentă cercetare a literaturii de specialitate.
Pentru a evita tentaţiile teologice şi politice contemporane de a steoretipiza poziţia fiecărei biserici, lucrarea delimitează normele de organizare internă a celor două biserici în condiţiile societăţii politice moderne. În acest sens, se cuvine să apreciem a priori natura relaţiilor juridice între Biserică şi Stat în România. Trebuie subliniat faptul că doctrina Bisericii Ortodoxe privitoare la aceste relaţii exclude posibilitatea unui conflict cu statul provocat de Biserică, arătându-ne că „Biserica noastră are alte tradiţiuni. Biserica răsăritului, din moment ce societatea antică a trecut la creştinism, s-a confundat cu statul. În Statele ortodoxe a fost totdeauna un amestec puternic al Statului civil” (vezi Take Ionescu, „Legea clerului (Discursuri rostite în discuţia generală din Cameră şi din Senat-Discursul rostit în şedinţa Senatului de la 21 aprilie 1893”), Tipografia Gutenberg, Joseph Göbl, Bucureşti, 1893, p. 14). În schimb, Biserica catolică, prin imensa autoritate şi influenţa covârşitoare asupra vieţii lumii catolice, sub toate formele ei, are la bază principiul:  „conştiinţa religioasă este principiul ce generează autoritate” (vezi Papa Pius al IX-lea, „Pascendi Dominici Gregis”). Concluzionând, lucrarea apreciază că problematica dialogului interreligios a impus o concepţie unitară la nivelul vieţii religioase de stat, cu o garanţie de durată, continuitate, departe de viaţa politică. 
Lucrarea afişează o gândire critică, deosebită prin dezvoltarea propriului punct de vedere demonstrând, totodată, coerenţă în relevarea consecinţelor crizei spirituale a modernităţii, a dorinţei individului de a descoperi libertatea spirituală. 
Lucrarea întrebuinţează teoria corespondenţei cu privire la implicarea Bisericii Ortodoxe şi a Bisericii Catolice în societatea modernă, propunându-şi să decripteze analitic modul în care clerul ortodox şi catolic au însoţit procesul de modernizare a României.
Table of contents: class: section