The Facts of Destruction of Oriental and Occidental spiritual teachings.
Subtitle: A Review of Human Psychology and Its´outcome.
Publisher: Chas, Moravská Třebová, Czech Republic
Published: 2012
Place of publication: Moravská Třebová, Czech Republic
Format: Paperback
Number of pages: 10
Description: The Facts of  Destruction of Oriental and Occidental  Spiritual Teachings.
Psychology overview from the very beginning to now and its´outcome. 

By  Ing. Rostislav Kocourek, CSc.

Introduction

 The spiritual realm is the parent material. The spiritual factors have always been decisive for the cause event creation including  behavior patterns, effective immediately unless a symbolic or actual establishment of long-term causes of the corresponding levels of the heavenly spheres would be taken account. Therefore, the theme is important having priority over all others in terms of who  and under what circumstances founds the causes of future events and, what kind of inner values  of the providers of the causes has been characteristic for them.

   Within advancing "civilization" the theme of "inner human values“ ​​has been blurred  so that  the one has been removed out of social consciousness at a practical sense. Mental dys-orders of humanity, especially mental dysfunction (autism, psychosis) of children has  the theme of “inner values of human” pointed out nevertheless, the  one has not become a constructive part  of the superstructure of social consciousness as it has been before during earlier epochs.
   Thus, the neglected heritage of mankind in the form of a genealogical complex factors obtained through sexual birth  has became fundamental decline and subsequent destruction fact of humanity. 

  The presence of mental disorders in childhood has showed that there is such an element of human personality that  brings together complex of “deed description”  (factors of guilt) beyond the threshold of death and rebirth in form of unconscious memory of mankind.
 The genealogical burden accumulation tied to the human re-birding factor has led to the development of methods known under the general title of spiritual teachings aimed at eliminating of a genealogical complex so that the man could rescue from hardship as blameless and pure individual. Unknown fact the effort has resulted at  methodical genealogical complex separation at  individual level have led to an unparalleled detriment of the other members of the society.
  
  
 I. Human psychology in the plane of everyday life. Genealogical complex factors and what is its consequence.

   The transfer of genealogical complex factors over lives has created a permanent  scheme of psychic existence of human: inappropriate deeds - suffering - an attempt to avoid suffering – guilt projection  - displacement guilt factors out of consciousness. Due to the way the impact of suffering states has been transferred at unconscious  level of consciousness. The impact of the suffering states has induced more or less continuous will tensions applied from the unconscious level of consciousness. The tension arising from the instinct of self-preservation 'has dictated to' break away from the terrible conditions for that there has not been methodical or personal implementation means or instruments. The same tension has become an impressive force capable to displace the complex of genealogical and contemporary burden out of a human being, that means to displace the complex completely out of the reach of its consciousness. The mechanism has been responsible for the decline of humanity at societal scale.

  The consequence of the presence of the psychic programs based on the guilt factors push out of consciousness due to the unconscious will stimuli has been  associated with a number of phenomena in the field of human psychology.
  One of the most important consequences of  the  genealogical complex presence has been the impact of mental adverse states resulting from the fact that the accumulated "deed transcripts" of genealogical history of a human has not been harmonious as a whole.

    In case of discordant relationships presence in life of human the one has to prevent the adverse impact of mental states due to mental denying his or her participation at the disharmonious deeds or at an incentives leading to their implementation to which the one has been forced through the genealogical complex. If an individual has been overwhelmed within the outcome of genealogical complex and the load deeds corresponding with the complex has taken place during his activities then the one by the need not to suffer  has applied the mechanism of guilt awareness suppression associated with the guilt projection elsewhere.

  The purpose of the guilt projection has been not only to avoid suffering, but also suffering transfer to others if the harm experience has already been present. One of the frequent suffering transfer mechanisms has consisted from the provoking negative mental states of victims within their accusations connected with the guilt projection. Deterioration of victim mental state has led to the transfer of suffering on the victim while the one who has projected his guilt "could take a benefit from a better state of his victim."

The unknown genealogical deeds as well as the awareness suppression of active participation in inappropriate activities during contemporary life has prompted human to make self-reflection as  if he or she is pure and perfect being. However, the distorted reflection has not been in accordance with reality. The discrepancy between reality and the subjective beliefs has caused the separation or extrusion of those elements of personality with which one could identify himself or herself. "Undesirable" elements of personality have been suppressed so that a personality shadow has been generated.
Table of contents: title: ISBN 978-80-260-1695-3; title: Prvky zkázy duchovních nauk Orientu a Okcidentu.; title: Přehled psychologie člověka od počátku doposud a její vyústění.; title: Ing. Rostislav Kocourek, CSc.; title: Úvod; title: Duchovní sféry jsou nadřazené hmotným. Jsou určující pro vytváření příčin událostí a vzorů chování s okamžitou účinností, pokud nejde o  symbolické nebo faktické zakládání dlouhodobých příčin z odpovídajících úrovní. Proto je toto téma významnější, důležitější, mající prioritu přede všemi ostatními. Není lhostejné, kdo a za jakých okolností příčiny zakládající budoucí události společnosti vytváří a tedy kdo  jakými „vnitřními hodnotami“ je vybaven.; title: S postupující „civilizovaností“ bylo téma „vnitřních hodnot člověka natolik rozmlženo, že bylo v praktickém smyslu odstraněno ze společenském vědomí.  Duševní problémy lidí, zvláště mentální dysfunkce dětí (autismus, psychózy) na téma vnitřních hodnot člověka poukázaly, ale nikoli tak,  aby se téma genealogické zátěže člověka stalo součástí nadstavby společenského vědomí jako v dřívějších dobách. Takto se zanedbané dědictví lidstva v podobě  komplexu genealogické zátěže získávané zrozením sexuální cestou stalo stěžejní skutečností úpadku člověka a pozdější zkázy.; title: Přítomnost duševních poruch v dětském věku ukázala, že existuje takový prvek osobnosti člověka, který sdružuje komplexní zápis skutků  (faktorů viny) přesahující práh smrti a znovuzrození jako nevědomá paměť lidstva.; title: Hromadění genealogické zátěže vázané na znovu zrozující se prvek člověka  vedlo k vypracování metod známých pod souhrnným názvem duchovní nauky, které byly zaměřeny na odstranění komplexu genealogické zátěže tak, aby se člověk vyprostil ze strastí jako bezúhonný a čistý jedinec. Nevešlo ve známost, že tyto snahy ústící v metodickém oddělení komplexu genealogické zátěže na úrovni jednotlivců vedly k nesrovnatelným škodám ostatních členů společnosti.; title: I. Psychologie člověka v rovině běžného života. Genealogické daností bytí a co způsobují.; title: Přenos genealogické zátěže vytvořil trvalé  schéma psychologické existence člověka: nevhodné skutky – strast – pokus o zamezení strasti - projekce viny - vytlačení prvků nesoucích faktory viny mimo vědomí. Takto byl impakt strastných stavů přenesen na úroveň nevědomí. Impakt strastných stavů vyvolával více či méně kontinuální volní napětí uplatňující se z nevědomé úrovně vědomí. Toto napětí vyvěrající z pudu sebezáchovy „diktovalo povinnost“ vymanit se ze strasných stavů,  k jejímuž uskutečnění zpravidla nebyly metodické ani osobnostní prostředky. Totéž napětí se stalo působivou silou schopnou vytěsnit  komplex genealogické  a soudobé zátěže mimo tělesnou schránku člověka, tzn. zcela mimo dosah vědomí. Tímto mechanismem došlo k poruchám lidstva jako celku.; title: Následkem přítomnosti psychologických programů člověka založených na vytlačování faktorů viny z vědomí prostřednictvím nevědomých volních podnětů byla řada přidružených fenomenů z oboru psychologie člověka.; title: Jedním z nejvýznamnějších následků přítomnosti komplexu genealogické zátěže byl impakt nežádoucích duševních stavů plynoucích ze skutečnosti, že  nahromaděný „přepis“ skutků genealogické minulosti nebyl ve svém celku harmonický.; title: V případě výskytu disharmonických vztahů v životě člověka se týž bránil impaktu nepříznivých duševních stavů zpravidla popíráním své účasti na skutcích nebo na podnětech vedoucích k jejich uskutečnění a k jejich disharmonickému vyústění a popíráním viny ze skutků vzešlé. Tento sklon vzešel z  potřeby nepřikládat další zátěž, netrpět, ale zpravidla až po uskutečnění nevhodných skutků, k nimž byl člověk nahromaděnou genealogickou zátěží z minulosti dohnán.  Jestliže tedy byl jedinec přemožen komplexem genealogické zátěže a konal skutky této zátěži odpovídající, potom na základě potřeby netrpět zpravidla uplatnil po uskutečnění nevhodného  skutku potlačení vlastní viny spojené s její projekcí jinam.; title: Účelem projekce viny nebylo jen vyhnout se aktuálnímu utrpení, ale také transfer utrpení na jiné, pokud bylo disharmonické prožívání již vyvoláno. Jedním z frekventovaných mechanismů transferu utrpení bylo vzbuzení negativních duševních stavů u obětí projekce viny jejich obviněním. Zhoršení duševního stavu oběti vedlo k přenosu utrpení na oběť, zatímco ten, kdo vinu projektoval, „mohl těžit z lepšího stavu své oběti.“; title: Nepoznání vlastních skutků z minulosti, případně  potlačení uvědomění aktivní účasti na nevhodných skutcích  v současném životě, přimělo člověka k tomu, aby na sebe pohlížel jako na čistého. Takto zkreslená sebereflexe však nebyla v souladu se skutečností. Rozpor mezi skutečností a subjektivním přesvědčením vyvolal vytlačování nebo oddělování těch prvků osobnosti, s nimiž se člověk nemohl ztotožnit. „Nežádoucí“ prvky osobnosti byly vytlačeny tak, že vznikl tzv. stín osobnosti.; title: Do stínu osobnosti byly vtěleny specifické negativní osobnostní faktory, aby osobnost zůstala tzv. čistá. Zatímco stín osobnosti byl charakterizován „zápisem“ genealogické a soudobé zátěže, osobnost byla tohoto zápisu dočasně zbavena.  Přijal-li člověk komplex stínu osobnosti zpět, ocitl se v  duševních stavech vynucujících recidivu strastných stavů, případně recidivu výkonu nevhodných skutků podle jejich zápisu na nevědomé úrovni vědomí, tzn. podle svých sklonů a tendencí. Následovalo schéma  zavádějícího sebeočištění popsané výše.; title: Člověk se začal oddělovat od své genealogické zátěže, od svého stínu osobnosti.   První fáze poruch vzešlých oddělením stínu osobnosti  byly označeny jako neurózy.; title: Důsledkem strachu jedince z recidivy strastných stavů bylo zesílení nevědomého volního napětí usměrněného proti vzniku strastných stavů, avšak za jejich virtuální nebo latentní nebo faktické přítomnosti. Napětí vzešlé z tohoto permanentního uplatnění nevědomé vůle indukovalo „energetický most, “ který umožnil více či méně kontinuální přenos energie  mezi fyzickým tělem člověka a jeho stínem osobnosti. Tato energie zaměřená proti faktorům vlastní bytosti  způsobila tzv. rozštěpení osobnosti různých stupňů.; title: Stín osobnosti se stal působivou jednotkou schopnou být efektivní vzhledem k osobnostním  prvkům okolního světa člověka a vzhledem k němu samotnému.; title: Jestliže si člověk počínal ve smyslu těchto vzorů chování delší dobu, stín osobnosti se začal stávat nezávislejším, odpoutanějším od člověka, dokud nebyla překročena „mez soudržnosti,“ tzn. dokud se člověk nezřekl sám sebe tak, že jeho duševní faktory nesoucí komplex genealogické  zátěže byly odděleny. Toto oddělení duševních faktorů se  bylo označeno jako psychózy.; title: Pokud porucha osobnosti dospěla na úroveň psychóz,  byl  stín osobnosti schopen v jistém smyslu samostatné existence, avšak s tím, že nemohl nebo nedokázal plnit jiné programy než ty, které mu byly dány „zápisem skutků“ jeho tvůrce ve „stavebním materiálu“ jeho bytosti.  Tyto programy uplatňoval především vůči svému tvůrci.; title: Tím nechť je řečeno, že stín osobnosti psychotika mohl své programy uplatnit také vůči jiným členům společnosti, k nimž měl týž genealogický nebo soudobý vztah, jehož původ se obvykle rovněž vztahoval k projekci soudobé nebo genealogické viny.; title: Vztahy v lidech zanechávaly stopy duševnosti jiných.  Tyto stopy se v případě psychóz staly pramenem usměrnění nevědomých volních podnětů stínu osobnosti. Pokud byl stín osobnosti  aktuálně oddělen,  na rezidua genealogických nebo soudobých vztahů, tzn. na rezidua stop duševnosti svého tvůrce v jiných, živě reagoval i po mnoha letech, staletích nebo dokonce tisíciletích od vzniku tohoto vztahu. Tzn. že jedno neoprávněné obvinění (i genealogické)  bylo  následováno druhým atd. i po dlouhých nebo velmi dlouhých časových intervalech.; title: Další nevhodné skutky jedince  postiženého oddělením stínu osobnosti způsobily postupné snižování schopnosti sebeuvědomění vytlačováním záznamu skutků z oblasti vědomí. Pokud došlo k razantnímu potlačení sebereflexe, stín osobnosti se jako nevědomý útvar stal kompatibilním se svým tvůrcem, který byl nucen nechat svůj stín osobnosti  „vstoupit domů.“; title: Takto vzešlo obvyklé schéma psychotické recidivy: snížení stupně sebeuvědomění, vstup stínu osobnosti, relaps, výstup  stínu osobnosti,  zvýšení stupně sebeuvědomění na úroveň možné komunikace.; title: Psychotické poruchy osobnosti byly zpravidla provázeny pocity pronásledování a stavy úzkosti generovanými   absencí komplexu genealogické zátěže.; title: Panující obecný názor, že paranoické nebo paranoidní stavy provázející psychózy byly spojeny s   iluzemi postižených, nebyl oprávněný. Ohrožení z prozrazení skutků bylo stejně reálné jako všímavost stínu osobnosti vztažená ke svému původci a jako propastná vnitřní prázdnota po ztrátě komplexu genealogické zátěže vyvolávající bezednou úzkost ze zániku tohoto druhu.; title: Po vstupu stínu osobnosti do těla svého tvůrce se z psychotika stal tvor obdařený neobvyklými možnostmi uplatnění síly, avšak rovněž tvor řízený z nižších úrovní vědomí než odpovídá bdělosti člověka dobře začleněného do společnosti.  Toto uplatnění síly usměrněné z úrovně pudů a atavismů, neboli skutky vykonané pod prahem sebeuvědomění, dále na základě výkonu škod jiným a potlačení jejich evidence uzavřely hranice možného návratu, vytvořily pevný kruh prázdnoty a tmy tam, kde mělo být světlo vědomí.; title: Konečný stupeň desintegrace osobnosti  téhož typu představovalo  tzv. duchovní zasvěcení.; title: V rámci tzv. duchovních nauk byly vypracovány metody „odstranění strastí“ způsobených tlakem genealogické nebo soudobé zátěže projekcí tohoto komplexu faktorů viny do prostředí. Komplex   genealogické zátěže byl metodicky oddělován od osobnosti člověka.  Tento stupeň desintegrace osobnosti byl konečným cílem duchovních stezek vedoucích k odstranění strasti.; title: II. Psychologie člověka v rovině duchovních nauk a jak korelují psychologické faktory s metodami duchovních nauk.; title: Metodické postupy duchovních nauk směřující k oddělení genealogické zátěže usilujících spočívaly v prostupování všech dostupných úrovní vědomí sebeuvědoměním. Nebylo známo,  že oddělením prvků osobnosti při jejich prostupování vědomím se stanou jisté úrovně bytí a vědomí nedostupnými.; title: Nedostupnost určitých výsečí bytí a vědomí korespondovala s genealogickou a soudobou zátěží jedinců. Rozhodujícím faktorem nedostupnosti všech úrovní bytí a vědomí byl tedy bezesporu faktor subjektivní, a to v podobě ohrožení vnitřní bytosti usilujícího na životě, která by vědomé setkání se svou genealogickou nebo soudobou zátěží nemusela přežít.; title: Pokud člověk realizoval duchovní zasvěcení přesto, že nebyl způsobilý proniknout do všech oblastí bytí a vědomí, z jeho stínu  osobnosti se stal při tzv. „mystické“ smrti  tzv. „strážce nebo démon prahu.“ Z jeho ducha, vytvořeného sebeuvědoměním na dostupných úrovních vědomí, se pak stal „čistý duch,“ který se po smrti svého tvůrce stal neoprávněným obyvatelem nebes.; title: Nevešlo ve známost,  že stín osobnosti zasvěceného byl jako nositel specifických individuálních charakteristik více dotyčným člověkem než duch, kterého svým úsilím mohl vytvořit.; title: „I nemohl žádný, ani na nebi, ani na zemi, ani pod zemí, otevříti té knihy a pohleděti do ní,“ říká Jan v Knize zjevení (5:3).  Tento výrok znamená, že v době příchodu Ježíše z Nazaretu nebylo nikoho, kdo by dokázal „knihu života“ otevřít. Nebylo tedy nikoho, kdo by dokázal proniknout všechny  oblasti bytí a vědomí. Taková situace, že by někdo jiný než dědic JHVH dokázal otevřít „knihu života,“  podle výroku Ježíše vůbec nenastala. „Všickni, kolikž jich koli přede mnou přišlo,  zloději jsou a lotři, ale neslyšely je ovce.“ říká Ježíš. (Jan, 10:8.); title: Stín osobnosti „osvícených“ na stezkách orientálních nauk, který se nazýval Máró, je toho dokladem.; title: Duchovní metody Orientu, které umožňovaly „zánik strastí“ jednotlivce na úkor ostatních členů společnosti, sestávaly ze dvou základních kroků, které se nazývaly  meditace a koncentrace.; title: Zrelaxování pomocí meditace umožnilo přechod  aktivity mozku na jiné úrovně, než jaká odpovídá běžné denní činnosti.  Při meditaci bylo možno identifikovat postupný přechod EEG aktivity od alfa, přes beta po aktivity theta, které již odpovídaly ustálení mozkové činnosti.; title: Účelem přechodu do hlubších úrovní bytí bylo umožnění dalšího kroku duchovních metod, tzv. koncentrací, tak, aby tyto nabyly účinnosti přesahující možnosti ostatních lidí. V jistém smyslu šlo o napodobení stavu bytostí v duchovních sférách, tedy o stav duševní nepohnutelnosti, nebo v jiném smyslu o eliminaci „nástroje mentálního těkání“ zrelaxováním.; title: Meditace tedy byly metodické nástroje utlumení a zharmonizování mozkové činnosti při zachování určitého stupně bdělosti, který umožňoval kontrolu tohoto stavu.; title: Pokud byly meditace  prováděny neodborně,  ať již z důvodu genealogických nebo  soudobých nedostatečností v podobě reziduí „dojmů“ a zážitků z konfliktního prostředí, sloužila meditace k duševnímu rozvratu na úrovni neuróz a k přiblížení hranic poruch k psychózám.; title: Soudobá zátěž byla přenesena na hlubší úroveň vědomí, odkud se začala připojovat podobná  zátěž genealogická, které bylo nutno ze sebezáchovných důvodů zabránit ve vstupu do vědomí. Takto byla snížena bdělost a kontrola utlumení a do meditace se připojil patologický prvek těkání a bloudění v psychickém světě člověka při snížení schopností sebeuvědomění nebo dokonce jeho nevědomého potlačení.; title: Prostřednictvím meditací mohly být podpořeny psychopatické sklony nebo tendence vyvolávající úzkost a z nich odvozené deprese a stres.  Člověk se mohl stát náchylným podléhat vizím, slyšením a jiným podnětům z oblasti duševnosti.; title: Tomuto vyústění meditací měla zabránit mravnost, jejímž účelem bylo vytvoření harmonického prostředí, které však zpravidla neodpovídalo genealogickým a soudobým danostem meditujících.; title: Pokud mravnost nevyvěrala z přirozenosti člověka, stala se nezdolným břemenem, které zrychlovalo patologické procesy vytěsnění stínu osobnosti až do vyřazení jedinců ze společnosti. Toto zrychlení bylo dáno tím, že člověk na základě nevědomých sebezáchovných mechanismů nedokázal svou genealogickou vinu poznat a  přiznat svou roli nebo podíl na ní.  S nevědomým potlačením sebeuvědomění se dostavilo celkové snížení stupně sebeuvědomění na všech úrovních vědomí, kde lze o sebeuvědomění uvažovat, tedy rovněž na úrovni běžného denního vědomí.; title: Jestliže meditace byly dostatečně hluboké, začal meditující „tlačit“ svůj stín osobnosti z rozhraní podvědomí a nevědomí, odkud byl tlak směřující k oddělení stínu osobnosti nejúčinnější. Meditující  se v porovnání s těmi, kteří nepřevedli osobní ctižádost na pole dosažení pomyslné „bohorovnosti,“  dokázali přiblížit k psychotickým poruchám nesrovnatelně rychleji než lidé nemeditující.; title: Dosažení tzv. duchovního zasvěcení umožňovaly koncentrace. Pokud jedinec pokročil v meditacích tak, že se dokázal soustředit i při utlumené mozkové činnosti, mohl podle duchovních nauk Orientu přejít ke koncentracím.; title: Nejčastěji  doporučované  koncentrace byly spojené se zadržením esenciálních faktorů v těle sebestřednou zdrženlivostí, tzn. askezí na všech úrovních bytí včetně  vnímání.  Takto se  člověk mohl stát absorpční jednotkou volných záslužných duchovních prvků obsažených v atmosféře.  Hraniční spotřeba těchto prvků vedla k oddělení stínu osobnosti a ke vzniku „strážce prahu“ na straně jedné, a k vytvoření ducha usilujícího na straně druhé, a to samočinně na základě neslučitelnosti čistých duchovních prvků s hmotou těla a s genealogickou zátěží individua.; title: Pokud lze psychózu definovat odděleným stínem osobnosti a následnou absencí soucitu  charakteristickou pro absenci stínu osobnosti, tzn. pro absenci zprostředkovatele citu na úrovni nadřazené úrovni fyziologické, pak se psychotikem stává každý, kdo při koncentracích v meditaci nezpevnil sebeuvědomění na všech úrovních vědomí, a přesto se mu podařilo poutat takové množství volných záslužných  prvků prostředí, že došlo ke spontánnímu oddělení stínu osobnosti.; title: Jestliže se koncentrujícímu podařilo vázat záslužné duchovní prvky a zpevnit sebeuvědomění na dosažitelných úrovních vědomí, vzešel z něj „duchovní mistr.“  Duchovní mistr se vyznačoval „pronikavým vhledem“, avšak s jistým omezením, týkajícím se jeho osobnostních faktorů, které oddělil se stínem osobnosti. Takový člověk zpravidla prošel procesem, který se nazýval „mystická smrt.“ Při jeho mystické smrti byl stín jeho osobnosti utržen podobně jako duše při smrti obecného člověka.; title: Stín osobnosti duchovního mistra, neboli „děs prahu,“ se stal podle výše zasvěcení nezávislou mocností temných světů, stejně jako se „duchovní mistr“ stal mocností světlých světů. Zatížený díl duše v podobě stínu osobnosti a duch jako otisk podoby téhož člověka započali od věků trvající boj o moc a nadvládu, ale v jiné než v obvyklé rovině přemáhání nevědomých hnacích sil bytosti člověka.; title: Na základě vztahů člověka s jeho prostředím byl do tohoto boje duchovního mistra a jeho stínu osobnosti začleněn svět v rozsahu podle výše zasvěcení.  Při vysokých zasvěceních celý svět, při nízkých  lokální regiony.; title: Vysoká  zasvěcení  orientálního  typu byla  následována společenskými nebo přírodními  katastrofami, které byly odrazem úbytku záslužných duchovních prvků v celospolečenském měřítku, jakož i odleskem boje zasvěcence s jeho vlastní přirozeností v podobě odděleného stínu osobnosti.; title: Jedno z vysokých zasvěcení 20.stol. dosahující na úroveň „syna Višnuova“ a provázené oddělením stínu osobnosti, přineslo 2. světovou válku.; title: Sebestřednost při koncentracích na stezkách  Višnuových měla za následek zhoubné přesvědčení o nadřazenosti vetknuté do všech dosažitelných úrovní vědomí zasvěcenců, které bylo zpevněno rozvinutím tzv. „nadsmyslového vnímání.“ Z tohoto přesvědčení dříve nebo později zpravidla vzešlo používání svévole z regionů příčin jako faktoru směrodatného pro život lidí při absenci svědomí, které se se stínem osobnosti odebralo do temných světů.; title: Důsledkem odloučení psychosomatického cítění po dosažení tzv. duchovního zasvěcení oddělením stínu osobnosti byl vnitřní život člověka omezen.; title: Nevědomé nebo vědomé snahy udržet pozitivní pocitovost tam, kde pocitovost zmizela, vedly zasvěcence cestami získávání  pozitivní  pocitovosti z prostředí.  Vampyrismus  a duchovní vůdcovství se na základě vztahů s lidmi  a potřeby doplnit harmonické pocitové stavy staly symptomem poruchy jejich „dosažení.“; title: Pokud se zasvěcenec spokojil se stavem bez citu, stal se buď labilním, nebo závislým na svém prostředí, tj. na svém předchozím mravním úsilí, bylo-li přítomno. Neutrální stav byl obtížně dlouhodobě udržitelný pro přítomnost konfliktního prostředí a vztahů s ním navázaných.; title: Duchovní metody Okcidentu  umožňující dosažení  zasvěcení spočívaly toliko v technických opatřeních. Roli nehrála ani mravnost, ani soucit s bližním, ani jiný ideál, příznačný pro spravedlivější  na cestách duchovnosti. Absence mravnosti Okcidentu byla zdůvodněna přítomností lidského zákona, který bylo možno z polohy mocenské nebo ekonomické převahy překračovat.  Překračování zákona pozemského vedlo k překračování pravidel původních duchovních nauk. Eliminaci přirozené mravnosti napomohl systém založený na „všestranně výhodném“ zneužívání lidí a spekulativní filozofické, politické nebo historické konstrukce, které měly se skutečností zpravidla nemnoho společného.; title: Metodou dosažení zasvěcení v rámci okcidentálních systémů bylo získávání potřebného esenciálního faktoru nedovoleným způsobem. Charakteristickým prvkem atlantské  a  egyptské magie  bylo loupení čistých duchovních prvků vázaných na duše zemřelých lidí  a jejich přenos do těl svévolně zvolených jedinců zpravidla podle mocenského postavení. Hraniční spotřeba těchto prvků vedla  k zasvěcení týmž způsobem, totiž oddělením stínu osobnosti.; title: Sebekázeň na dosažitelných úrovních vědomí a úsilí nepřetržitého sebeuvědomění bylo nahrazeno technickými opatřeními, jimiž byly magické prostředky umožňující napodobení čistších postupů orientálních nauk. Stupeň sebekontroly byl nahrazen buď dočasnou výpomocí „zasvětitele“ technikou „efektu nájemnosti“ nebo introdukcí ducha někoho „třetího“, který umožnil vytvoření vlastního ducha zasvěcence, avšak který zpravidla nebyl získán „legální“ cestou.; title: Do této kategorie patřily rovněž invokace a jiné vampýrské metody bílé i černé magie, které vedly ke spotřebě esenciálního faktoru z prostředí.; title: Sebe ochranná opatření nahrazující mravní status držela člověka ve stálém protikladu „já“ a „prostředí,“ který znemožnil vysoká a nejvyšší duchovní zasvěcení, dotýkající se Ducha. Toto držení protikladů ve vědomí  učinilo z tzv. duchovních lidí dravce. Na jejich cestách nebyla zpravidla ani stopa po skutečné duchovní transformaci získané vlastním úsilím.; title: Mágové na základě své magické praxe nebyli způsobilí vysokých zasvěcení dosáhnout. Tíž byli nuceni nepřetržitě chránit sebe proti predátorským praktikám jiným mágů.; title: Vedle přímého loupení  duševního bohatství schopnějším lidem tzv. ze střech patřilo k „duchovní darwinovské evoluci mágů“  také přímé loupení  duší a duchů z těl dosud živých lidí a loupení výsledků duchovních snah jiných nejen v podobě jejich zvýšené vitalitality.; title: Sofistikovanější obdobou magického vampýrismu byla magická invokace. Magická invokace sloužila zpravidla jako prostředek k získávání výhod v „evolučním boji“ zadáváním duchovních bytostí. Jejím vedlejším účinkem bylo duchovní zasvěcení podobně jako v případech vampýrismu obvyklého typu.; title: Z hlediska přenosu  zápisu skutků prostřednictvím jejich vtisku do duševního vybavení mágů, jenž našel odezvu na úrovni jejich genetické informace, stali se mágové uskutečňující vampýrismus jakéhokoli typu doslova zkázou soužití lidí. Pokud byl přítomen zápis výkonu magických skutků vampýrismu z genealogické minulosti, byl týž zadáván a uskutečňován nevědomě a automaticky tak, že příčiny případných psychosomatických poruch lidí s tímto výkonem spojené, tak hojně zastoupené ve společnosti moderního i postmoderního věku, zůstaly veřejnosti zcela skryty.; title: „Nechť se člověk nenechá mýlit zdáním, že nosí-li mág ve svém těle invokovanou nebo vyloupenou duchovní bytost nebo bytosti jiných, mohla se jeho mravní hodnota touto skutečností trvale odchýlit na stranu mravnosti jím užitých duchovních bytostí. I po oddělení stínu osobnosti zůstávají rezidua „zápisu jejich skutků“ na genetické úrovni. Jejich skutky jdou s nimi.“; title: „Jestliže byla magie považována za oprávněné dědictví člověka od počátku věků, byla od počátku věků také faktorem bránícím soužití na základě etických hodnot.“  (Člověk,duchovní vývoj, společnost, R. Kocourek, 2011.); title: Po zasvěceních okcidentálního typu následovalo výrazné zhoršení podmínek společenského soužití, jejichž příčina spočívala v uplatňování vůle „ze střech“ těmi, kteří  pro zasvěcení nebyli způsobilí a neprošli nejtvrdší mravní a asketickou kázní na stezkách Višnuových. Z důvodu zasvěcení nižšího typu nabývaly tyto důsledky spíše lokálního charakteru, ale jejich účinek byl v případě spotřeby toho nejčistšího z lidských duší za účelem dosažení osobní nesmrtelnosti dlouhodobý a neméně zhoubný.; title: Realizovaná  „duchovnost“ tohoto typu  způsobila znovuzrozování a následné rozmnožení bytostí z nižších než lidských regionů, které byly přilákány světlem tzv. osvícených.  Zrození těchto bytostí bylo  umožněno  sexuálními aktivitami  „osvícených,“ a to buď přímo, nebo v dalším sledu událostí. Bytosti z nižších regionů mohly být přitaženy „na hostinu“  také genealogickými vazbami. Jejich pasivní prozáření světlem „osvícených“ vedlo k jejich uzpůsobení ke zrození v lidském světě, aniž byla přetavena jejich přirozenost v podobě sklonů, atavismů a pudů konat nevhodné skutky.; title: Následkem těchto okolností byl lidský genofond zdevastován na úroveň, která v historii lidstva neměla obdobu.  Co se týče vnitřních hodnot člověka, ocitlo se lidstvo společně s „nejpokročilejšími technologiemi“ na nejnižší dosud známé etické úrovni.; title: Fakt, že metodou odstranění strasti na duchovních stezkách je projekce viny, se nestal samozřejmou součástí společenského vědomí z důvodu zájmu udržení „elitních skupin“ mocných.; title: Téma viny bylo skrytě tabuizováno a nahrazeno asertivními psychologickými nebo pseudoduchovními metodami.  Tento postup znamenal konfirmaci projekce viny a jejích analogií jako vyhovujících metod řešení psychologických potíží.; title: Psychologické a psychiatrické metody zacházení s postiženými nebyly založeny na adekvátním poznání skutečnosti. Staly se prvkem plíživého šíření symptomatické léčby, která poruchy společnosti spolehlivě přemístila a stabilizovala v jiné než příčinné rovině, kde byl komplex genealogické zátěže zanedbán.; title: „Moderní metody“ léčení duševně postižených, které násilně bořily meze únosného poznání a k nimž patřily regresní terapie různého druhu od hypnoterapie a „holotropního dýchání“ po holisticky upravený gestalt,  ne vždy nezpůsobily  okamžité vyléčení pacienta na základě smrti jeho vnitřní bytosti, kterou opět ne vždy následoval další život jeho tělesné schránky.; title: Oficiální medicínské postupy léčení těžších psychóz založené na chemoterapii se vyznačovaly obdobným efektem s vedlejšími následky v podobě  snížení celkového stupně sebeuvědomění.; title: Společenská lež a nepoznání se staly falešnou oporou společnosti,  kterou byly opravovány nedostatky na fasádách konstrukcí zdůvodňujících systém tak dlouho, až byl týž „ospravedlněn“ v tom smyslu, v němž byl ospravedlněn na počátku: Adam obvinil Evu, Eva obvinila hada, had obvinil člověka.; title: III. Destabilizace společnosti. (Převzato z publikace Člověk, duchovní vývoj, společnost, R. Kocourek, 2011.); title: „Počátek destabilizace společnosti je zpravidla vyvolán eliminací mravního smyslu učení, na němž stojí nadstavba společenského vědomí. Nadstavbou společenského vědomí se obvykle rozumí tzv. duchovní učení nebo ideje zdůvodňující strukturu společnosti.; title: Nauka křesťanská a nauky jiné, které vedou k pozvednutí jednotlivců ve smyslu jejich mravních hodnot, byly odsunuty stoupenci nauk Orientu i Okcidentu jako nedostatečné. Po přemístění orientálních nauk na Západ bylo učení Ježíše   označeno samotným Západem za „monstrózní mýtus“, který nevyhovuje, a to ani postmoderní společnosti.; title: Moderní věda popsala komplex genealogické zátěže jako součást sociální evoluce. Ambice, tzn. nevědomé hnací síly, jsou v tomto pojetí vnímány jako prvek podmiňující žádoucí, prospěšný a rychlejší vývoj společnosti.; title: Zvláštní regiony vzešly z realizace těchto „mechanismů darwinovské evoluce.“ V pohádkách se tyto regiony nazývaly „pekla.“; title: Postmoderní filozofie řešila mravní nedostatečnosti kladením otázek týkajících se „identity.“ Řešení poruch identity bylo spatřeno v právním řádu uplatňujícím se prostřednictvím státních struktur. Postmoderní filozofie stavěla na tom, že se mravní řád vytvoří přenesením mravnosti ze zákona, a to dodržováním zákona vynuceného orgány státní moci. Vynucení dodržování zákona uplatňováním moci rozšířilo obcházení zákona v celospolečenském měřítku.; title: Filosofie identity,  jakož i demokratické principy byly podvráceny uplatňováním svévole „jak na zemi, tak pod nebem.“ Nesymptomatické řešení genealogických komplexů nebylo v právním řádu zahrnuto.  Mravnost vyvěrající z přirozenosti nebyla zaseta, nemohla být ani sklizena.; title: Rozumí-li se identitou specifické prvky osobnosti, potom platí, že tzv. ztráta identity je totožná s oddělováním stínu osobnosti. Nemůže-li  se  člověk opřít sám o sebe z důvodu mravní nedostatečnosti, která činí člověka vnitřně slabým,  stává se týž náchylnějším řídit se vzory chování vytvořenými v jeho prostředí. Ne zcela uvědomělé hledání vzorů na počátku cesty jednotlivce mělo opatřit zpravidla ušlechtilejší vzory chování vedoucí k úlevě strastí. Později na základě posílení nevědomého napodobení zpravidla byly použity vzory méně ušlechtilé. Dekadence při výběru vzorů nebo naopak výběr vzorů „nedostižných“ mohl vést k psychózám napodobitelů, v rámci jejichž osobnosti otázka identity nevyvstává. Identita byla v podobě stínu osobnosti přesunuta do oblasti nevědomí.; title: Oslabení etických hodnot jednotlivců a zneužití tradičních duchovních hodnot za účelem efektivního uchopení moci vedlo ke spekulacím, jak se obohatit na úkor jiných nikoli v rámci obvyklého plnění zákonem stanovených podmínek společenského soužití. Společnost poháněná těmito faktory dospěla k tomu, že se aktivity mimo rámec zákona, avšak zdůvodnitelné jeho dikcí, staly oporou „evoluce“ pro ekonomické špičky. Tyto aktivity přerostly v otevřené porušování základních lidských práv nikoli toliko finančními a ekonomickými zájmovými skupinami.; title: Účinnost  dodržování  lidských práv byla v řadě aspektů omezena samotnými vládními činiteli buď účastí na porušování ústavních práv, nebo formálně výnosem vlád. Tomu posloužily záminky použité v minulosti, zpravidla ochrana státních zájmů, obrana státu atd. V extrémních případech byly zájmy mocných podpořeny teroristickými skutky ve vlastní zemi zadané jimi samotnými za účelem přesvědčení veřejnosti tak, aby odebrání práv obecnému lidu bylo ve vlastním zájmu tohoto lidu. Přesvědčujícím argumentem byla atmosféra strachu  vyvolaná násilím a represemi.; title: Zrušení vybraných ústavních práv za podmínek míru lze považovat za předzvěst zrušení ústavou zaručených práv vůbec,  pokud lze předpokládat, že podmínky společenského soužití nezůstanou stejně příznivé.; title: Ústavní zákon je to, co činí stát smysluplným. Je-li ústavní zákon zpochybněn redukováním občanských práv, která teprve zdůvodňují existenci státu jako smysluplného uspořádání společnosti, je zpochybněna smysluplnost státu. Smyslem ustanovení státu jistě nikoli bylo to, aby existoval sám pro sebe.; title: Je-li je narušena zpětná vazba  kontroly moci  redukováním občanských práv, dochází k situaci, kdy menší část populace diktuje svoje podmínky jako mocensky nadřazenější a oprávněnější k použití jakýchkoli prostředků za účelem dosažení svých cílů, zatímco větší část populace může být ovládána, a to i proti své vůli. Omezení lidských práv na jedné straně tedy zpravidla koresponduje s posílením moci zájmových skupin, jichž se toto omezení netýká.; title: Přenesením omezení práv člověka na úroveň tzv. „duchovní“, tedy na úroveň nadřazenou všem ostatním, bylo západními metodami zasvěcení dosaženo toho, že se do tzv. horních regionů světa dostaly osoby nezpůsobilé být vzorem ostatním. Absence jejich vnitřních hodnot se přenesla na společnost jakoby zadáním nebo „ustanovením z ducha.“ Takto bylo porušování lidských práv „ustanoveno“ jako součást řádu systému, aniž byla společnost informována o této skutečnosti a o důsledcích toho.; title: Nikoli sjednocení států světa, nýbrž všeobecný rozklad a rozkol byl výsledkem eliminace mravního smyslu duchovních učení a odsunutí tradičních náboženských hodnot do kategorie přežitků.“; title: IV. Mravnost, jak a proč se ztratila.; title: Nedostatek mravních zřetelů byl vtělen do systému při genezi člověka. Tento nedostatek se netýkal tzv. neporušitelného pokolení, které bylo stvořeno JHVH.; title: Ke vtělení zárodku zkázy do systému v podobě mravní nedostatečnosti  došlo později na základě nedovoleného stvoření reptiligenního člověka, který vzešel ze skutků nevhodné sekundární a svévolné tvorby. Z mravní nedostatečnosti vtělené do systému v podobě neodstranitelných sklonů chování daných vytvořením  vzorů skutků s tzv. světlem světa nedovolenou genezí vzešly poruchy  lidstva. Tyto se projevily zpočátku na úrovni psychologické, později na úrovních ostatních.   Nedostatek mravních zřetelů při soužití  a řád postavený na nepravdách nedovolil adekvátní poznání jejich příčin a ustanovení  opatření vedoucích k zamezení jejich prohlubování.; title: Z vlastních poznatků a z historických pramenů ( Genesis 2:21-25, 3:1-14, rčení starozákonních proroků, rčení Ježíše nejen z kodexu Tchacos, rčení autorů Nag Hammadí kodexu atd.) lze  o genezi člověka zjistit toto:; title: „Na počátku bylo Slovo, to Slovo bylo u Boha, to Slovo byl Bůh.“ (Jan, 1:1. ) Vzešel mrak z toho Slova  a Ten První z toho mraku.  Z Prvního vzešlo vše, co učiněno jest. (Podrobnější popis této události je vtělen do spisu známého jako kodex Tchacos.); title: Při vzniku světa nahoře vzešel  Ten První  a z Jeho vůle vzešly ostatní bytosti nebes. Z Jeho vůle vzešel také první člověk, který byl “postaven na východ v ráji Eden (Genesis 2:8). Z tohoto člověka později vzešlo tzv. neporušitelné pokolení.; title: Zbytky mraků se odloučily, totiž ty zbytky,  které nebyly začleněny do osvětlovačů a jejich pomocníků.  Z těchto odloučených zbytků začal vzcházet svět bez stvoření s jedním tvorem, který se nazýval Nebro.  Jeho svět byl označen jako „svět dole.“; title: Po stabilizování světa bylo stvoření Toho Prvního částečně napodobeno.; title: Příčinou nápodoby byla samota Nebra a  přítomnost citu, který se ve světě nahoře nevyskytoval.; title: Vládce světa dole, Nebro, zatoužil po příteli, který se měl podobat bytostem horních regionů, zvláště Tomu Prvnímu, kdo stvořil zemi a nebe. Jeho touha vedla ke zformování zbytků tzv. světla světa podle vzoru. Takto zformovaný člověk nápodoby, později nazývaný Adam nebo Višnu, byl schopen na základě podobnosti forem udržet světlo světa  Elohim, ale nedokázal se postavit (posílit).; title: Z napodobeného  člověka později vzešlo kombinací s jinými pokolení nápodoby a vzor napodobování.; title: Jeden z osvětlovačů ze „světa nahoře,“ nazývaný „Světlonoš,“ se z pověření jiného obyvatele „světa nahoře“ měl o žádost Nebra postarat.  Mezi Světlonošem a Nebrem došlo k „tiché“ dohodě, která znamenala odebrání „méně potřebné části“ Nebra a vytvoření přítele.  Tak vznikl „člověk z ještěra.“; title: První člověk z ještěra a Světlonoš s více či méně pasivní účastí člověka nápodoby pokračovali prostřednictvím efektu „ruky nájemníka“ (Jan, 10:11.) v nedovoleném tvoření.  Nejprve z rozčtvrceného Nebra  vytvořili dalšího člověka, kterého vybavili  pohlavními orgány vytvořenými nyní již z hada.; title: Odřezky se jim staly potravou za účelem „posílení“ a dosažení  jejich specifické nesmrtelnosti.; title: Toto  další „stvoření“  jistě znamenalo výkon jiných skutků než těch, které byly dohodnuty s Nebrem.; title: ╬ 1. To je základ řádu systému založeného na sexuální reprodukci a potravních řetězcích.; title: Tak vzešla žena z Nebra, známá jako Eva (Gen 2:22).  Z této ženy povstalo reptiligenní pokolení.; title: Z ještěra Nebra  vzešel slepý Had.; title: ╬ 2. To je původ orientálního učení o tzv. hadí síle, tedy učení o tom, že člověk je bytostí složenou, a to z pozřeného hada, který slouží jako „promotor“ sexuálních orgánů, a z člověka samotného.; title: V části systému došlo k předčasnému stárnutí, které  bylo vyvoláno a zrychleno uplatněním sexuality tak, že se místo stvoření Toho Prvního uplatnilo stvoření lidí s účinkem úpadku tzv. „do hmoty.“ Adam (člověk nápodoby)  a Eva mohli zplodit  prvního člověka, který byl nucen „skrýt se „do následků svých skutků“, kterým bylo zhotovení  Evy a její sexuality z Nebra a sexuality Adama. Člověk z ještěra vytvořený Světlonošem se po svém zrození začal nazývat Kain.; title: Tento zločin zřetelně přinesl sexuální cestu k „nekonečné smrtelné nesmrtelnosti", ale také stejně „nekonečný“ přenos informace o tomto zločinu na úrovni genetické, který byl vtělen do systému. Přepis genetické informace zahrnoval také skrytí zločinu, jeho projekci  a utajení všeho druhu.; title: ╬ 3.To je původ  učení o tzv. prvotním hříchu, který vzešel ze svévole člověka z ještěra a zahrnoval zločin vraždy, loupeže a všestranného zneužití, z něhož byly nastaveny vzory lidského chování.; title: Byl to Světlonoš (Lucifer) a člověk z ještěra, kteří poprvé použili postupu neoprávněné projekce viny na jiného, aby skryli svůj zlý skutek.  Ze svého zločinu obvinili zraněného a zdevastovaného ještěra, který po svém usmrcení za účelem zapomnění ožil jako had.  Týž však nezapomněl absolutně. Na nevědomé úrovni  zůstal zápis.; title: Důsledkem projekce viny bylo přenesení části zápisu skutku ve světle Elohim do hlavy hada. Tento zápis se stal nástrojem mentálního mučení, který byl později přenesen na člověka.; title: Od těch dob se had začal nazývat satan. Satan se stal strážcem stvoření člověka z ještěra na základě projekce viny, která se stala vzorem pomsty jako následek neuvěřitelného a doslova nepopsatelného zločinu sekundárního stvoření.; title: Při tomto zločinu byly ve světě dole stvořeny z Nebra napodobeniny archetypů světa nahoře a jiné bytosti, které měly být využity jakýmkoli způsobem.; title: ╬ 4. To je základ pozdější „darwinovské evoluce lidstva,“ která nastala pouze ve smyslu involučních adaptací.; title: Nelze nalézt žádný vztah mezi napodobeným stvořením člověka z ještěra a stvořením Toho Prvního, JHVH, s výjimkou faktu nápodoby.; title: Po užití Nebra jako potravy se člověk nápodoby vztyčil. Jako napodobenina nesl v sobě „záměr“ podobat se  bytostem „horních regionů.“ Tento program byl uskutečňován od počátku doposud, a to zvláště při pokusech reptiligenních lidí zmocnit se světa nahoře, který zahrnoval zneužití Toho Prvního a Jeho osvětlovačů.; title: K pokusu zničit Toho Prvního došlo několikrát a několikrát došlo k úpadku světa.   Tyto pokusy přinesly Zvěrokruh,  stálice a jiná málo vhodná „přizpůsobení“ provázená událostmi zkázy. Každý tento pokus byl následován  úpadkem systému ve všech rovinách života,  jehož charakteristickým znakem byl vznik a šíření involučních biologických druhů vzešlých z člověka. Při apoteózách člověk pro zlé skutky upadl na úroveň nižších biologických druhů až po hmyz, parazity, zárodky  zhoubných nemocí atd.; title: V rámci zločinů apoteózy byly vytvořeny klony lidí jako kombinace zvířat a reptiligenní generace (zvěrokruh).  Takto se objevilo kombinované pokolení.; title: Později reptiligenní pokolení v kombinaci s jinými zamořilo a zdevastovalo všechny sféry světa jak nahoře, tak dole podle identických vzorů, a to uchopením moci nedovoleným způsobem a šířením vzorů téhož jednání tak, že zůstal jediný muž z tzv. neporušitelného pokolení.; title: Tento muž se nazýval Ježíš z Nazaretu.; title: Prostřednictvím skutků nedovoleného stvoření byl do systému zakotven řád, který se od počátku vymykal představám o mravnosti nebo z jiného pohledu představám o harmonickém soužití. Do jaké míry byla možná mravnost ve stvoření Kaina podává výčet vzorů chování a jejich důsledků vetknutých do systému.; title: Na základě Kainova stvoření vzešel vzor nedovoleného usurpování moci, které v době stvoření znamenalo loupení světla světa. Z tohoto „pojezení“ vzešly potravní řetězce. Byla vytvořena sexualita, z níž vzešla sexuální reprodukce a  genetický přenos informací o vlohách chovat se určitým způsobem.  Patřilo k nim použití násilí, výkon nedohodnutých skutků, jejich utajení, projekce viny, pomsta, zneužití jiných,  efekt nájemnosti,  vzor napodobení, vzor utajení  a nezvládnutelné mentální těkání.; title: Způsob geneze reptiligenního člověka zavdal příčiny pro usurpování moci v jakémkoli smyslu života člověka na zemi od rodiny počínaje, přes ekonomický systém založený na kořistění, po ekonomickou a vojenskou soutěž státních útvarů.  Duchovní nauky náležely do téhož řádu věcí.; title: Udržet etické hodnoty v systému bylo možno ve velmi omezené míře. Nejméně starostí s udržením těchto hodnot mělo tzv. neporušitelné pokolení. Pokolení nápodoby  dokázalo neporušitelné pokolení napodobit, ne však více. Reptiligenní pokolení dokázalo  napodobit pokolení nápodoby, ne však více. U animálního pokolení se zřetele harmonického soužití přenesly do úrovně sociálního chování zvířat.; title: Obtížné udržení etických hodnot systému přineslo po nesčetném opakování vzorů chování vzešlých z nedovoleného stvoření, ze zápisu těchto skutků v duších lidí a ze zápisu jejich predispozic na úrovni genetické psychické poruchy pro všechno lidstvo.; title: Lidstvo dospělo k paradoxnímu stavu, kdy apelování na etické hodnoty, které byly základem stvoření JHVH,  působilo jako katalyzátor duševních poruch vzbuzujících obecnou nechuť se těmito doporučeními řídit, případně jako podnět k prokletí jejich tvůrců nebo propagátorů.; title: V. Apoteóza konce aeonu: vyústění Kainova stvoření.; title: Na sklonku druhého tisíciletí p.K. a po jeho  přelomu došlo k události, která se nazývá apoteóza. Apoteóza obecně znamená vyloupení vnitřního obsahu toho, kdo nese dědictví JHVH v kombinaci s jeho sexuálním zneužitím „ze střech“ v tom smyslu, aby dědictví nebo podíl JHVH  byl přenesen jinam podle svévolných záměrů vykonavatelů apoteózy na střechách.; title: Před koncem druhého milénia byla v České republice uskutečněna realizace Ducha  „posledním obyvatelem sedmého nebe oné doby.“  Pokud realizace Ducha není provázena oddělením stínu osobnosti, stává se dotyčný způsobilým uskutečnit tzv. Trojjedinost  na zemi.  Pokud se tak stane, čeká  na Zprostředkovatele Trojjedinosti řešení vyústění soužití lidí v praktickém aspektu za období uplynulé od posledního řešení tohoto typu, z jiného pohledu za období uplynulé od dřívější apoteózy.; title: V rámci tohoto řešení byla otevřena „kniha života“ (Kniha zjevení, 5:2-5), nazývaná také  „kolo vědomí.“   Toto kolo vědomí v praktickém aspektu obsahovalo systém temných světů, které bylo nutno „uklidit“ jejich inkorporací do těla Zprostředkovatele Trojjedinosti. Realizace Trojjedinosti  tedy vyžadovala udržet se ve stavu člověka, tzn. „nevytáhnout vnitřní bytost z těla,“  aby neunikly bytosti, které by dokázaly zničit svět působením na genealogický komplex lidí.; title: Systém temných světů byl eliminován. Podílel se  Zprostředkovatel Trojjedinosti  a oprávnění obyvatelé nebes včetně proroků a jiných svatých  bytostí. Úklid trval přibližně tři a půl roku.; title: Ve stejné době Zprostředkovatel Trojjedinosti  uklidil sféry nebo regiony světa rovněž „nahoře.“ Nebesa byla znečištěna zasvěcenci, kteří „dosáhli“ desintegrace osobnosti před realizací Trojjedinosti na zemi.; title: Nebesa se  stala přístupnými pro širokou veřejnost bez dřívějších opatření, znemožňujících nezpůsobilým lidem na nebesa proniknout.; title: Na základě toho došlo na přelomu aeonu v rámci apoteózy k technickému zasvěcování ze střech, k němuž se oprávnili zejména dědici  egyptské magie, především organizace O.T.O.a Francouzský templ. Členové tajných spolků, kteří byli zasvěceni na základě desintegrace osobnosti v době před příchodem Zprostředkovatele Trojjedinosti, uskutečnili  pokus zasvětit lidstvo jako celek.; title: Z „duchovního“ zasvěcování se stal jeden z nejvýnosnějších obchodů všech dob, který byl provázen loupením „ze střech“ a přerozdělováním otisků  duše Zprostředkovatele Trojjedinosti.  Důvodem velkoplošného zasvěcování bylo ospravedlnění tohoto počínání v očích veřejnosti a vytvoření lidského štítu jako ochrany organizátorů tohoto projektu.; title: Před realizací Ducha svatého byla jinde a jinak uskutečněna „duchovní“ realizace novodobého Kaina, který se narodil v 80-tých letech 20. stol. jako Ivo Leinveber. Jeho genealogická pouť vlastním stvořením se vyznačovala výkonem exekucí, které v době jeho nesmrtelnosti byly uskutečněny za účelem loupením duší a duchů  věhlasných lidí. Jeho obětí byl  „muž ve lněném oděvu,“   Šalamoun, Ježíš z Nazaretu a další.; title: Jeho duchovní realizace byla umožněna metodou nazývanou „magické invokace.“ Magické invokace byly provedeny tak, aby se jejich vykonavatel stal jakoby „pánem“  původních nebeských bytostí vzešlých z vůle JHVH.; title: Touto metodou sofistikovaného vampyrismu byly zesíleny prvky jeho osobnosti do extrémní polohy, která ve světě nahoře nenašla obdobu. Vliv invokovaných obyvatel nebes na jeho bytost  byl eliminován hodnotami jeho osobnosti poznamenané používáním magie od získávání bankovek po úkladné vraždy. Tak byl zrealizován onen post na nebesích, který znamenal protiklad vůči tomu, co dříve ztělesnil Ježíš z Nazaretu.; title: Apoteóza, vyvolaná přítomností Zprostředkovatele Trojjedinosti a odtud vzešlé žádosti zmocnit se Jeho dědictví, byla uskutečněna analogicky podle  vzorů vytvořených Kainem v zašlých dobách nedovolené geneze a předchozích apoteóz. V rámci poslední apoteózy  přispěl týž ke  zničení  duše a ducha Zprostředkovatele Trojjedinosti nikoli zanedbatelnou měrou,  a to nevhodným použitím magických prostředků, kterými obrátil hodnotový řád systému na úrovni příčin tak, že dobré začalo být trestáno a zlé odměňováno.; title: Oddělené stíny osobnosti zasvěcenců byl vyměňovány za uloupené otisky duše Zprostředkovatele Trojjedinosti. Jeho schopnosti byly částečně přeneseny na  na nezpůsobilé, kteří takto získali ducha na nebesích. Původní obyvatelé nebes byli vystřídáni  lidmi s jejich vášněmi, ambicemi a destruktivními programy na dostupných i nedostupných úrovních vědomí.; title: Zasvěcenci apoteózy  se stali závislými na vnitřní bytosti  Zprostředkovatele Trojjedinosti. Tato skutečnost vedla k nepřetržitému a roky trvajícímu loupení Jeho vnitřní bytosti na straně jedné a ke snaze o Jeho likvidaci  „uklízením housenek“ vytažených z těl zasvěcenců za účelem magických výkonů ze střech na straně druhé. Tito „červi“ byli zatíženi vinami a jinými škodlivými faktory. Jinými škodlivými faktory se rozumí zvláště sekundárně vložené jedy a vytrávená fluida popsaná  v Knize zjevení takto:„A aj, kůň plavý, a toho kterýž seděl na něm jméno bylo smrt.“  (6:8).; title: Zasvěcenci  přenášeli viny ze svých zkázonosných aktivit zpravidla na ty, kterým dříve vyloupili ducha nebo duši s odůvodněním, že zkázu konal  ten, který byl ze střech vyloupen.; title: Došlo k úmyslnému poškození integrity bytosti Zprostředkovatele Trojjedinosti francouzskou magií a novodobým Kainem, jehož cílem byla v obou případech smrt, v prvním případě za účelem vyhlazení svědectví apoteózy,  v druhém případě za účelem „úklidu“ následků vojensko-politických aktivit Západu, později rovněž za účelem vyhlazení svědectví apoteózy, a to jak současné, tak předchozí. Toto poškození integrity vedlo k tomu, že při úklidu pekel unikly některé bytosti z Jeho těla. Byl to především  ďábel a satan v antropomorfní i animální podobě, archetypy vzešlé z projekce viny nebo jejích analogií. Tyto archetypy v době jejich úniku nebylo možno odlišit od otisku duše Zprostředkovatele Trojjedinosti s výjimkou jejich sklonů, které se při nečinnosti neprojevily. V těle Zprostředkovatele Trojjedinosti byli „zajati a přemoženi.“; title: Lupiči otisků duše Zprostředkovatele Trojjedinosti tedy zrealizovali ďábla a satana  na zemi.  Po vytažení vnitřní bytosti zasvěcených z těla s cílem realizovat magii „ze střech“ „byl satan propuštěn“ a mohl se plně uplatnit na zemi i ze „střech.“; title: Nemnoho bylo těch, kteří měli na zřeteli, že jejich přání nebo myšlenky se po uskutečnění apoteózy budou plnit přenosem duševních stavů na „jejich“ ducha, který byl takto k výkonu  jejich přání a myšlenek  zadáván.; title: Lidmi, jejichž charakteristikou byla absence oněch vnitřních hodnot, na nichž byl systém postaven,  byl „ze střech“ zadáván  teror založený na projekci viny a škody všeho druhu při aplikaci vzorů chování vzešlých z nedovolené geneze.; title: Po dlouhodobém trvání apoteózy se Zprostředkovatel Trojjedinosti stal v jistém smyslu nedobrovolným „obyvatelem“ velkého počtu lidí. Více než sedmiletým zadáváním úkladů  proti Jeho osobě a jejich výkonem byl zadán úklad proti  životu lidí v globálním měřítku.; title: Tak začal čas konce Kainova stvoření.