PÅ VÄG
Subtitle: BERÄTTELSER AV ZLATA IBRAHIMOVIC
Edition: 2:a
Series: ingår i trilogin tillsammans med böckerna ZLATA IBRAHIMOVICS DAGBOK och DET RENA LANDET
Publisher: Bokförlaget h:ström - Text & Kultur
Published: 2007, 2009
Place of publication: Riga
Number of pages: 104
ISBN-13: 9789173271158
First sentence: Så flyr vi igen.
Description: Första upplagans första tryckning av ”På väg : Berättelser av Zlata Ibrahimovic” sålde slut på mindre än en månad, vilket än en gång bekräftade för mig att det sällan är på förhand givet hur en bok blir mottagen. Karaktären Zlata Ibrahimovic var visserligen välkänd genom böckerna ”Zlata Ibrahimovics dagbok” och ”Det rena landet : en berättelse om våldtäkt” den andra boken med Zlata Ibrahimovic, men Zlata Ibrahimovic som författare var ”bara” en debutant. 
Bokförläggare och deras hantlangare är på sätt och vis jämförbara med aktierådgivare, astrologer och väderprognosmakare. Alla de påstår sig besitta Nostradamus, Kassandras, Deboras, Naevius, Kalchas, sibyllans, Saidas, Proteus eller den blinde Tiresias egenskaper och kan förutse framtiden. Och de gör det med samma ackuratess som en påtänd schaman läser en söndersliten kråkas tarmar. Ju oftare de avslöjas att deras yrkeskunskaper tangerar de sinnesslöas oberäkneliga chansningar desto större makt tilldelas de och de får härja fritt inte bara på sina överbetalda arbetsplatser utan även som orakel i tidningar, radio och tv.   
Johan på h:ström tog chansen och det är bara att gratulera honom och Zlata. De övriga, de som vände Zlata ryggen, kan glädja sig åt tanken, att visst kunde de ha rätt och Zlata skulle kunna vara samma barlast för dem och deras förlag som de flesta invandrare är för vårt samhälle.   
* * * * 
”Zlata, Beatrice och tsunamin 
Humor har alltid varit ett redskap för utsatta människor.
Både som smärtlindrare och ett subtilt vapen mot plågoandar av allehanda slag. Och vem har inte förstått att den judiska humorn hade stor betydelse i de helveten som på 1930-och 40-talet kunde heta Treblinka eller Teresienstadt.
I den kontexten vill jag även placera Zlata Ibrahimovics lilla novellsamling ’På väg’. Den erfarenhetsbrunn hon öser ur är det forna Jugoslavien, som hon flydde från vid 13 års ålder, och det Sverige hon därefter kom till med sina föräldrar.
’Det gick inte som de hade tänkt sig’, som det står i baksidestexten.
Av ’På väg’s tio noveller är bland annat de två bärande berättelserna, ’Snäckornas uttåg’ och ’Beatrice och tsunamin’, skrivna i fabelns form.
Varför? Kan jag undra och hittar bara den egenhändiga förklaringen att berättaren tydligt vill markera sitt utsatta läge, sitt underifrånperspektiv.
Det både fungerar och inte. ’Snäckornas uttåg’, som handlar om flykten till snäckornas ’Nya Land’, bär hela vägen eftersom berättelsen om resan till ’Paradiset’ är strödd med mycket smärta, sorg, tvivel, misstänksamhet och inte så lite förhoppningar. Och garnerad med lakonisk svart humor.
Däremot är ’Beatrice och tsunamin’ lite för förutsebar och präktig, även om berättelsen om den ”adopterade” gatukatten också innehåller lakoniska höjdpunkter:
’Det är väldigt liten användning en död katt har för stolthet av något slag’. 
I ’Så flyr vi igen’berättar Zlata Ibrahimovic att hon skriver dagbok för att överleva, samtidigt som dagböckerna håller hennes sår öppna. Och visst är den svarta sorgkanten tydlig även i novellerna.
I den smärtan, sprungen ur känslan att vara annorlunda och utanför och en människa som aldrig, på riktigt, med ’jämställda ögon’, blir ett med sitt nya land, har ’På väg’ssmå berättelser vuxit fram. ’I dem beskriver jag mitt liv i andra varelsers skepnad’, skriver hon.
Och det gör hon bra. Med redan omnämnd humor, brittisk ironi och mjuk smidig prosa…”/ Ingemar Nilsson, Tidningen Kulturen 
* * * * 
LEKTÖRSOMDÖME: 
”Zlata Ibrahimovic kom som flykting från det forna Jugoslavien när hon var 13 år. Vladimir Oravsky och Daniel Malmén har tillsammans skrivit två böcker om henne, Zlata Ibrahimovics dagbok (2004) och Det rena landet (2007). I novellsamlingen På väg är det Zlata själv som har ordet. Boken består av två lite längre noveller, Snäckornas uttåg och Beatrice och tsunamin, och sju mycket korta prosatexter. Snäckornas uttåg är ett slags fabel medan de andra texterna är närmare förankrade i verkligheten. Grundtemat i hela boken är flyktingskapet. Texterna utstrålar berättarglädje och fabuleringslust (…)   
Boken är mycket lättläst men det råder en viss osäkerhet när det gäller stilnivå och ords valörer.” 
/ BTJ Bodil Zalesky
* * * * 
LEKTÖRSOMDÖME: 
”Tidigare har Zlata Ibrahimovics dagbok (2005) av Vladimir Oravsky och Daniel Malmén utkommit. I På väg berättar författaren själv om sina upplevelser. Hon flydde med sina föräldrar från forna Jugoslavien vid tretton års ålder. Familjen bodde en tid i Sverige, men måste sedan vidare. Författaren väljer att ge det hon upplevt av flykt, utanförskap och sorg en allegorisk form. Den långa novellen om snäckornas kamp för ett fredat område är inte svår att tyda för dem som upplevt folkfördrivning på nära håll. Den inkännande novellen om katten Beatrice i tsunamins helvete, speglar åter igen författarens livserfarenheter. De korta berättelserna visar bäst författarens slagfärdighet och uttrycksförmåga. Hon förmedlar hur viktigt det varit för henne att skriva om sitt liv. På samma sätt är det nödvändigt att vi tar emot hennes berättelser, som så tydligt belyser vår samtid. Förutom för högstadie- och gymnasieelever passar boken för deltagare i svenska för invandrare.” 
/ BTJ Monika Ahlberg 
* * * * 
LEKTÖRSOMDÖME: 
”Detta är den tredje delen i trilogin om flyktingflickan Zlata Ibrahimovic. 
Den första delen, Zlata Ibrahimovics dagbok (Vladimir Oravsky och Daniel Malmén, 2004) skildrar en flyktingfamiljs första möte med Sverige och finns också utgiven som teaterpjäs. I denna novellsamling är det Zlata Ibrahimovic själv som i djurberättelsens form gestaltar flykt, utanförskap och katastrof.
Snäckor, möss respektive en stark och självständig katt är novellernas huvudpersoner. Samtliga har försetts med mänskliga egenskaper, utan att de för den skull har slutat vara djur. Det är en allvetande, och ordglad berättare som för ordet och ibland känns handlingen något för grovt tillyxad och konstruerad. Språkdräkten är lättsamt ironisk med förtroliga blinkningar åt läsaren. Fem korta berättelser i slutet av samlingen kan mer betecknas som kåserande framställningar kring temat ’kulturkrockar’. Särskilt i kåseriet ’Vår julmiddag’ tar författaren ut svängarna ordentligt och ger läsaren tillfälle till ett gott skratt.” 
/ BTJ Elisabeth Eliasson-Roos
Table of contents: class: section