Kloje pro mě dobili, že tás už čas mě ho životám, kšu od malička, kšu trobě, co jsem se na inavčelě zdyt, to mysleme velký krok, jak pro díte, který na jednovzečné komunikovat s nějakým prásvášním oběhtem, kterýho vozí se matám. Zřevěník kola vyrábím, protože jsem tělovně co vyrábí z novárukama, a tož k myky byla prásvá, jsme materialem. Třeva to přemšel, jak jsem přešel na to, že je byl mě blízký, jako material, a kolom je blízký, jako nějaké funkřní oběht, zterým jsem v vézickém kontaktu. Já jsem tu komunikat sil vět, dáleko užší, a daleko silnější v tom, že jsem tě by tvoret z tokolom z vrůkama, a vlastně cít je tě jak dostávat u formu, a jak se v němbo běvujou, préncipé, který věstad kvůrůž hořit kola jsou proměl, a se jako nejdulyšitější. Zanádře věným kolej, ten měž se stejná, jak nejakým kolej, kterým kolej, v tom vůsov týkomoditat se z tým kolem, to není ani tak, jakovotom, že bych někde závodí, ale po pravdou vo tom se zážít a prožít ten pocití zde, a toho jsou znění těch tech elementů. Měmo to, že jsem jsem, že nechciál se vět, klo zadřeva, tak jsem taky chciál by do kolo bylo, a kovně čím zajímaví je bylo prostě unikát, nechciál se mi tořit nějaké svůj vlastní préncip toho rámo. Celí to propoje teho imentálně, a tědcky postěl bych, tak oni jsou addressedávé kamíčný.