Obligado,

Rafael

, föddes 1851 i Buenos Aires. Ad. H—n. *Obligation, utfärdad af staten, Allmänna hypoteksbanken (se d. o., äfven i Suppl.) eller Konungariket Sveriges stadshypotekskassa (se d. o.), betecknar man som guldkantad i enlighet med engelskt språkbruk i fråga om statsobligation (med gyllene kant) för att ange dess höga klass med hänsyn till säkerheten. Äfven obligation, utfärdad af kommun, anses säkerställd genom låntagarens beskattningsrätt. Industri- och trafik- m. fl. bolags obligationslån säkerställas däremot regelbundet genom pant (inteckning) i bolagets fastigheter och anläggningar och eventuellt tillika genom borgen. Säkerheten anges i obligationsprospekten vid obligationernas utbjudande till allmänheten, vanligen genom en bank eller ett konsortium af banker. För bolag har denna upplåningsform kommit till synnerligen vidsträckt användning i Sverige, icke minst under depressionsåren efter Världskriget, då den utfästa räntan ofta varit hög och placering i obligationer föredragits framför aktieförvärf ("köpa obligationer och sofva godt eller köpa aktier och lefva godt" är ett ordstäf, som antyder mindre vinstmöjlighet mot mindre risk). I samma mån som högprocentiga obligationer, hvilka låntagaren dock vanligen betingat sig konverteringsrätt efter visst antal år (t. ex. 10), ge lögre afkastning än gällande bankränta, stiger kursen öfver pari och möjliggör kursvinst för obligationsinnehafvaren genom obligations afyttring. Lågprocentiga obligationer kunna å andra sidan vid lögre gällande bankränta förvärfvas under pari. Obligationshandeln förmedlas i Sverige hufvudsakligen genom banker, endast till ringa del genom fondbörsen (se

Fondpapper

. Suppl.). Betydande afnämare äro försäkringsbolag och sparbanker, hvilkas rörelse enligt lag kräfver obligationsinnehaf. Den inhemska obligationsstocken torde genom emissioner af nya obligationslån ha 3 à 4-dubblats sedan 1914. Importen af svenska obligationer genom återköp från utlandet beräknas 1914—23 ha belupit sig till ett värde af omkr. 1 milliard kr. Samtidigt ha inköp skett af utländska obligationer, bl. a. under senaste år dollarobligationer. I utlandet har obligationsutbudet inom flera stater varit oerhördt (se

Statsskuld

). — Obligation benämnes stundom, med omtvistad rätt, banks s. k. förlagsbevis (se d. o. Suppl.). Obligation utan räntekuponger, men med rätt till eventuell vinst är s. k.

premieobligation

(se d. o. Suppl. och

Lotteri

. Suppl.). — Obligationer på små belopp, ned till 15 kr., ha sedan 1916 tillhandahållits af staten vid alla engelska postkontor för uppsamling af sparmedel, s. k.

sparobligationer

. — Obligationer med rörlig ränta, anpassad till gällande bankränta, ha planerats bl. a. i Norge, särskildt för sparbanker såsom innehafvare. — Litt.: "Svensk obligationsbok", utg. af Svenska bankföreningen (1911; 4:e uppl. 1922), och "Riksgäldskontorets årsbok" 1921 ff. E. F. K. S—n. *Obligationsrättskommittén afgaf 31 jan. 1914 betänkande med förslag till lag om aftal och andra rättshandlingar på förmögenhetsrättens område samt till lag om afbetalningsköp m. m. Omedelbart därefter upplöstes kommittén. De nämnda förslagen blefvo utan större förändringar upphöjda till lagar 11 juni 1915; motsvarande lagförslag i Danmark 8 maj 1917, i Norge 21 juli 1916 ("kjöp paa avbetaling") resp. 31 maj 1918 (om "avslutning av avtaler m. v."). De i hufvudarbetet omtalade förslagen till lagar om kommission m. m. resulterade i lagar i Sverige 18 april 1914, i Norge 30 juni 1916 och i Danmark 8 maj 1917. C. G. Bj. Obligatorisk försäkring