*Kommunism. 1. Äldre uppfattningar (se

Laveleye

och

Maine, H. J. S.

), enligt hvilka den enskilda eganderätten, i synnerhet den samhälleligt så viktiga jordeganderätten, utvecklats ur tidigare former för egendomsgemenskap, ha icke kunnat upprätthållas inför resultaten af modern forskning rörande besittningsförhållanden och produktionsorganisation inom kulturellt lågt stående folkstammar i nutiden, från hvilka belysande slutsatser kunnat dragas rörande motsvarande, numera grundligare kända företeelser ur kulturfolkens historia (se

Gierke

;

Hildebrand, Bruno

, sp. 680;

Maurer, G. L.

och

K. v.

; Seebohm, "English village community" 1893, och Simkhowitsch, "Die feldgemeinschaft in Russland" 1898 m. fl.). Privat eganderätt antas sålunda med säkerhet kunna föras tillbaka till mycket ursprungliga samhällsförhållanden. Privateganderätten till jord är visserligen vid fåtalig befolkning och öfverflöd på areal meningslös och därför af underordnad betydelse i jämförelse med det på ett eller annat sätt organiserade samarbetet vid den arbetskräfvande brukningen. Ättens, släktens, familjens eller individens privata insatser och rättigheter ha dock vanligen respekterats. En skärpning af privaträttigheterna inträder naturligt af ekonomiska skäl med större knapphet på jord vid stigande folktal, liksom vid friare och intensivare brukningssätt (se

Skifte af jord

). -- 2. I skarp motsättning till socialistiska (se

Socialism

, äfven i Suppl.) eller närmare bestämdt socialdemokratiska (se

Socialdemokrati

, äfven i Suppl.) partier häfdar den moderna kommunismen, sådan den uppträdt under detta namn i Ryssland (se

Bolsjeviker

. Suppl.) m. fl. länder (se

Internationalen

1. Suppl.), att en samhällsomdaning i socialistisk anda icke kan ske genom arbetarmassornas eröfring af den politiska makten medelst allmän rösträtt och successiva re- former genomförda på parlamentarisk väg, utan att den med nödvändighet på grund af "massans inkompetens" kräfver en genom en handlingskraftig minoritet på rent revolutionär väg genomförd

proletariatets diktatur

såsom en mer eller mindre våldsam öfvergångsperiod för privateganderättens afskaffande och öfverklassens undertryckande. Denna öfvergångsperiod förutsätter visserligen den mest oinskränkta makt, äfven öfver proletariatet, för omstörtningens organisatörer och ledare, men dessas särställning försvinner, efter hand som privateganderättens och bildningsmonopolets upphäfvande undanrycker grunderna för klassmotsättningar och gör den högkultiverade massan i stånd att rikligt rekrytera, förstå och kontrollera den enhetligt organiserade produktionen. Dennas genom rationell organisation och arbetarnas intresserade medverkan stegrade resultat förutsättas komma att möjliggöra fullt tillfredsställande af allas konsumtionsbehof i det kommunistiska framtidssamhället. Litt.: Bucharin, Den materialistiska historieuppfattningen (1923; med litteraturuppgifter). E. F. K. S-n. Kommunistiska partiet. Se Sveriges kommunistiska parti. Suppl. *Kom Ombo, ruinstad. Se äfven Örnbos. 'Komorn. 1. Komitatet hade 1910 179,513 inv., 64,i på l kvkm., hvaraf 88,3 proc. hade ungerska, 6,3 proc. tyska, 4,i proc. slovakiska och O,a proc. rumänska till modersmål. Den n. om Donau belägna delen tillhör sedan 1919 Tjecho-Slovakien. Slovakiska namnet är K o m å r n o. - 2. Hufvudstaden K., slovakiska Komdrno, tillhör nu Tjecho-Slovakien, distriktet (zupa) Bratislava. 17,680 inv. (1921). l o. 2. E. A-t. Ko mosse, betydande mosskomplex på gränsen mellan Småland och Västergötland i Mulseryd, Bottnaryd, Strängsered, Grönahög och ölsremma m. fl. socknar. Den äi en typisk högmosse, belägen på en platå, som begränsas af starka sluttningar särskildt mot ö. Dess högsta punkt ligger 347,4 m. ö. h.; arealen är omkr. 4,700 har. Litt.: Hugo Osvald, "Die vegetation des hochmoores Komosse" (1923). O.Sjn. Kompaniofficer. Se Regementsofficer. "Kompass. Gyrokompassen (eg. Gyro-skopkompassen; af grek. gyros, rotation, och skopéifn, se) består af ett tungt, roterande hjul, som på grund af mekaniska lagar inställer sin axel i nordriktningen, öfver hjulet, gyroskopet 1. gyrot, är kompass-skifvan fäst. Fritt upphängdt, sträfvar gyrot att behålla sin riktning i rymden och pekar därför efter t. ex. 3 timmar 45° uppåt, om det från början stod riktadt åt ö. vid ekvatorn, ty horisontplanet har sänkt sig under gyrot. Hvarje tryck på ett gyros axel gör, att denna precesserar (afviker) vinkelrätt mot trycket. Tvingas gyrots axel att följa horisontsänkningen, precesserar den mot n. och utför därefter en pendlande rörelse kring meridianen. Vid utförda kompasser dämpas denna pendling, och efter omkr. 3 timmar stannar axeln i meridianen. I likhet med magnetkomp assen har gyro-kompassen ingen riktkraft å mycket höga latituder. Praktiskt användbara kompasser ha framställts af Anschtitz, Tyskland, och Sperry, Förenta staterna. I Anschutz-kompassen uppbäras gyrona (3 st.) af en flottör i kvicksilfver. På grund af sin stabilitet vill flottören hålla sig horisontal, bringande gyrona under horisontsänkningens inflytande. Hvarje gyro omges af ett gyrohus, fäst till flottören. Dessa hus äro statorer i trefasmotorer, gyrohjulen rotorer. Kvicksilfret ligger i en cardanskt upphängd skål med styrstreck. Vid Sperrys kompass finns ett större hjul, likaledes drifvet af trefasström, i ett gyrohus. Detta är upphängdt i en stark tråd och påverkas undertill af en pendelvikt. Därigenom tvingas gyrohuset att stå vertikalt och gyroaxeln horisontalt, hvarför den precesserar och ställer in sig i meridianen. Hela det hängande systemet uppbä-res af 2 cardanringar, fästa till ett nakterhus. Genom fartygets kurs och fart får gyrokompassen en mindre felinställning, hvilken måste korrigeras. Från dessa hufvudkompasser öfverföras utslagen elektriskt till repeterkompasser å styr- och navige-ringsplatser i fartyget. S. U. Kompasskurs. Se Kurs 1. Kompasslinjal, milit., orienterings- och mätningsinstrument, uppfunnet af G. L. Wernstedt (1908). *Kompensation. 1. Under Världskriget utbildades inom den mellanfolkliga handeln ett s. k. kompensationssystem (kompensationshandel), som kännetecknades däraf, att vissa varor från ett land erhöllos endast mot, att det andra landet i sin ordning presterade vissa eljest till utförsel förbjudna varor. Om detta kompensationssystems tillämpning under Världskriget vid Sveriges handelsförbindelser med centralmakterna, särskildt Tyskland, se Kompensation s-varor. Suppl. V. S-g. Kompensationsfilter. Se Fotografi och Ljusfilter. Kompensationsvaror benämndes under Världskriget och därmed följande handelsblockad (se Blockad. Suppl.) dels 1) varor, som med licens för export af viss kvantitet i hvarje särskildt fall, utan hinder af eljest gällande exportförbud, exporterades i kompensation (se d. o. 1. Suppl.) för importvaror, hvilkas införsel medgetts af krigförande makt mot betingelse af sådan export, eller varor, som importerades i liknande kompensation för export, i synnerhet till krigförande land, dels 2) varor, som det ålades svensk exportör att till viss kvantitet tillhandahålla inom landet, vanligen mot lägre pris, i samband med erhållandet af licens för export af viss kvantitet af samma eller annan vara, stundom äfven varor, som importör på liknande sätt ålades tillhandahålla, när han erhållit importtillstånd. Detta kompensationssystem handhades i Sverige af en handelskommission med import- och licensafdelningar och en industrikommission med licensafdelning. Med hänsyn till de berörda varorna voro gifvetvis våra stora stapelartiklar från skogar, malmberg och järnverk mycket begärliga i utlandet. Detsamma gällde emellertid viktiga varor, hvilkas tillräcklighet för förbrukningen inom det egna landet icke kunde tryggas utan exportförbud med licenser (fett-varor, hudar m. m.). Den inhemska folkförsörjningen (hvete m. m.) och industriens förseende med råvaror (koppar och tenn, bomull m. m.), bränsle (stenkol, brännoljor) och hjälpstoffer (färgämnen m. m.) berodde å andra sidan af importen från utlandet. Kompensationssystemet ingick i förslag till ekonomisk krigsberedskap och ekonomisk freds- beredskap, hvilka förslag utarbetades a£ statens krigsberedskapskommission. E. F. K. S--n. Komplement, bakteriol., skyddsämne i normalt blod, som utöfvar den bakteriedödande (bakterie- eller blodkroppsupplösande) verkan i ett bakterioly-tiskt (eller hemolytiskt) immunserum. Det är icke specifikt, kan samverka med olika amboceptorer, finns i växlande mängder i alla färska, äfven normala, sera. Komplementets mängd ökas icke vid im-munisering; det förstöres vid upphettning till 56° 1/2 timme och är föga hållbart (ett serum, som står någon tid, förlorar sin förmåga som komplement). Om dess natur vet man icke mycket. Att det är af stor betydelse för organismen, kan man sluta däraf, att det alltid förekommer i ett serum i ungef. samma mängd och regenereras hastigt efter blodförluster; vid alkoholförgiftning och hungertillstånd försvinner komplementet. I ett starkt bakterioly tiskt immunserum finnas så många amboceptorer, att närvarande bakterier icke räcka till att binda alla, utan ett visst öfverskott af amboceptorer uppkommer. Dessa binda emellertid komplement i så stor utsträckning (ty. komplementablenkung), att detta icke räcker till upplösning af alla de bakterier, som äro bundna vid amboceptorer. En ofullständig bakteriolys blir följden. När en cell och dess specifika amboceptor förena sig - eller en bakterie och dess homologa immunserum eller människoägghvita och ett serum framställdt med sådan ägghvita -, medan samtidigt komplement är närvarande, blir detta bundet, komplementbindning (se Serumdiagnostik, sp. 191). Bindningen af komplementet fastställes genom tillsats af blodkroppar och inaktiveradt hemolytiskt serum för dessa. Om hemolys uteblir, betyder det, att komplementet är bundet, således närvaron af homolog antikropp i det undersökta serum bevisad. Inträder hemolys, visar detta, att antikropp icke finnes i serum eller endast i ringa mängd. Skenbar komplementbindning kan inträda vid närvaro af antikomplement i serum eller ämnen af liknande inverkan på komplementet. Dessas närvaro eller frånvaro utrönes genom särskilda förförsök. Keaktionen är af värde, särskildt vid sådana sjukdomar, hvilkas bakterier äro okända eller svårodlade (Wassermanns syfilisreaktion). G. Wrgn. Komplementofil grupp. Se Amboceptor. Suppl. Komplexa molekyler, kem. o. fys. Se Association. Suppl. *Komplimang