Stolberg [stå'l-], gammal tysk greflig ätt med grefskapet Stolberg (303 kvkm.) i Thürin-gen som stamland. Den erhöll 1412 riksgreflig värdighet och delade sig 1645 i de båda linjerna

Wernigerode

och

Stolberg

, af hvilka den förra 1710 delade sig i tre grenar:

S.-Wernigerode

,

S.-Gedern

(utdöd 1804) och

S.-Schwarza

(utdöd 1748). Från den senare linjen utgingo 1704 grenarna

S.-Stolberg

och

S.-Rossla

; hufvudmännen för de tre kvarlefvande linjerna och deras afkomlingar i första generationen fingo 1890 och 1893 furstlig värdighet. Se Botho zu S.-Wernigerode, "Geschichte des hauses S. 1210-1511" (1883) och "Regesta stolbergica" (1886). 1.

Kristian

, grefve

zu S.-Stolberg

, tysk skald, f. 15 okt. 1748 i Hamburg, d. 18 jan. 1821 i Windebye, var son till Kristian Günther S., danskt geheimeråd och öfverhofmästare. Han studerade 1770 -73 i Halle och Göttingen samt deltog därunder i stiftandet af

Göttinger dichterbund

(se d. o.). 1777-1800 var han amtman i Tremsbüttel i Holstein och lefde sedermera på sitt gods Windebye vid Ekernförde. S. utmärker sig i synnerhet för en fin och innerlig känsla, som kommer till sin fulla rätt i skildringar ur hemmets lif. Han utgaf tillsammans med sin broder (se

S

. 2) en samling dikter (1779; ny uppl. 1822), Schauspiele mit chören (1787) och Vaterländische gedichte (1810; 2:a uppl. 1815). Dessutom var han ensam författare till Gedichte aus dem griechischen (1782) samt öfversatte Sofokles 1787. Hans poetiska arbeten äro samlade i "Werke der brüder Stolberg" (20 bd, 1820-25). 2.

Friedrich Leopold

, grefve

zu S.-Stolberg

, den föregåendes broder, tysk vitter författare, f. 7 nov. 1850 i Bramstedt i Holstein, d. 5 dec. 1819 i Osnabrück, studerade liksom sin broder (se

S.

1) i Göttingen och var medlem af Göttinger dichterbund. S. var alltifrån ungdomsåren i Köpenhamn en entusiastisk beundrare af Klopstock, slöt sig en tid nära till Goethe, Lavater och Klinger, men afslog på Klopstocks inrådan att stanna som kammarherre i Weimar. 1776 utnämndes han till furstbiskopens i Lybeck sändebud i Köpenhamn och 1789 till dansk ambassadör i Berlin, men lämnade denna post 1800 och öfvergick s. å. i Münster jämte hela sin familj, med undantag af den äldsta dottern, till katolska religionen. Detta steg väckte stor förvåning och framkallade ett häftigt klander från hans ungdomsvän Voss. Han begaf sig därpå till Westfalen och lefde där för sina litterära arbeten, som väsentligen egnades åt att utbreda hans nya religiösa öfvertygelse. Förutom de tillsammans med brodern utgifna Gedichte, Schauspiele mit chören och Vaterländische gedichte skref S. Jamben (1784), en samling satirer öfver tidens lyten och fördomar, romanen Die insel (1788), Reise in Deutschland, der Schweiz, Italien und Sicilien (1794; 2:a uppl. 1877), Leben Alfreds des grossen (1815; 2:a uppl. 1837), och Geschichte der religion Jesu Christi (15 bd, 1807-18) samt öfversatte Iliaden (1778), några af Platons dialoger och Aischylos' tragedier (1783; tryckt 1802) äfvensom Ossians sånger. Hans arbeten upptaga största delen af "Werke der brüder Stolberg" (20 bd, 1820-25). S. var sin broder öfverlägsen genom tankarnas och bildernas djärfhet samt kan från visans enkla tonart (enstaka af hans sånger, såsom Sohn, da hast du meinen speer och Du heiliges und weites meer, ha förblifvande värde) höja sig till en dityrambisk flykt. På sin samtid verkade han kraftigt genom sin hänförelse för natur och frihet. S:s bref till Voss utgåfvos 1891 af Hellinghaus. Jfr arbeten om S. af Janssen (1877 o. 1882, 4:e uppl. af Pastor 1910), Keiper (1893) och Miller (1908). 3.

Otto

, furste von

S.-Wernigerode

, tysk statsman, f. 1837 i Gedern i Hessen, d. 1896 i Wernigerode, var officer i preussiska armén 1859-61 och öfverpresident i provinsen Hannover 1867-73. Som medlem af riksdagen 1867-78 samt president i preussiska herrehuset 1872-77 och 1893-96 anslöt han sig till de frikonservative och utvecklade en betydande politisk verksamhet. 1876 afgick han som ambassadör till Wien, var 1878-81 vice president i preussiska statsministeriet och 1884-88 minister för det kungliga huset. l o. 2. (R-n B.) 3. (N. H-tz.) Stolberg am Harz