Skarp,

Gustaf

. Se

Rutensparre

. 915 Skarpa ämnen-Skarstedt 916 Skarpa ämnen, Acria, /arm., retmedel, som dels afse att medelst skarpa magmedel (stomachica acria) stimulera matsmältningsverksamheten, när denna är förslappad, dels ock användas utvärtes som hudretande medel. Som skarpa medel rubriceras vanligen spansk peppar (se Capsicum), svart- och hvitpeppar (se Piper), ingefära (se d. o.), galangarot (se d. o.), senap (se d. o.), bertramrot (se d. o.) och kotobark (se d. o.). C. G. S. Skarpbult, skpsb. Se Bult 1. Skarpenhögar 1. Skepparslöfshöjden, i Skåne, 6 km. v. om Kristianstad, befästes af E. Dahlbergh natten till 23 juli 16(8 med 5 skansar, och sedan förstärktes denna ställning ytterligare, hvarigenom danskarnas undsättning af Kristianstad förhindrades. L- W:son M. Skarperudströmmen, i Telemarkens vattensystem, aflopp från Bandaksvatn till Kviteseidvatn med 4,7 m. fall, Bratsberg amt, Norge. Genom S., fördjupad till 1,9 m. djup, står Skien i ångbåtsförbindelse med västsidan af Bandaksvatn. K. V. 11. Skarphedin Nialsson, isländsk kämpe, d. 1011, en af de främste hjältarna i Nials saga (se d. o.), äldst bland Nial Thorgeirssons (se denne) söner med hans hustru Bergthora Skarphedinsdotter. Han tecknas i sagan som en lugn och behärskad, men snarrådig och djärf samt ytterst ärelysten och i högsta grad orädd karaktär. Som idrottsman var han bland sin tids bästa. Hans olycka blef, att han satte tro till den lömske Mård Valgardsson, som baktalade den oskyldige och rättrådige Håskuld Hvitanäsgode. På grund däraf blef denne dräpt af S., och detta dråp drog med sig nidingsverket på Berethörshvåll 3 sept. 1011, då S jämte sina föräldrar och sin broder Grim blef innebränd, sedan brodern Helge nedhuggits under ett försök att undkomma. Frejdad är S:s modiga strid under branden och hans själsstyrka att uthärda smärtorna utan minsta klagan. &. JN-g. Skarp-Runmarö. SeRunmarö. Skarprättare, förr äfven mästerman, den, som har att verkställa dödsstraff, ådömdt enligt allmänna strafflagen. Sådant straff verkställes numera uteslutande genom halshuggning medelst fallbila. Före 1858 fanns i Sverige en skarprättare i hvarje län. Nu finns blott en för hela landet. Denne åtnjuter skarprättararfvode från de olika länen jämte särskild godtgörelse för hvarje förrättning. Nödiga biträden har han själf att anskaffa. Under äldre tider, då dödsstraff verkställdes äfven medelst hängning, brukade denna ombesörjas af biträdena, "bödelsdrängarna". Så skedde ock med rådbråkning, stegling, kåk- och hudstrykning m. m. Att utföra halshuggning ansågs mindre vanhedrande och gjordes af skarp-rättaren själf. I 1734 års lag förnyas ett förbud att hålla skarprättarens ämbete för nesligt, men yrket ådrog sig dock alltjämt allmänhetens afsky och ringaktning. Då numera exekutionerna så sällan hos oss förekomma, torde förhållandet ha ändrats till det bättre. - Under den äldsta germanska tiden utfördes halshuggningen af någon af den dömande församlingens medlemmar eller af åklagaren. Sedermera tillkom detta uppdrag exekutions- och domstolsbetjänte eller på vissa orter den yngste bisittaren eller yngste gifte mannen. I städerna använde man dock förnämligast någon fogdens tjänare. v- A-t. Skarprättarskilling, kam. Se Mantalsräntan. Skarpsill. Se S i 11 s l ä k t e t, sp. 540. Skarpskjutning. Se Skjutning och Skjututbildning. Skarpskyttar (ty. schiitzen, ry. strjelki), ett slags lätt infanteri, som finns i flera arméer, särskildt i den ryska, under benämning skarpskyttar eller skyttar (se Fotfolk) Stundom har man användt samma benämning om soldater, som i skjutning fått en mera omsorgsfull utbildning än den stora massan, såsom fallet var i Sverige till 1878. Vid hvarje kompani uttogos åtta man till skarpskyttar och fingo sin särskilda utbildning under ett särskildt, kortare skarpskyttemöte. Skarpskyttarna hade vanligen bättre gevär eller för längre afstånd skottställda sådana än det öfriga manskapet. - De i början af 1860-talet af frivilliga bildade trupperna fingo benämningen Frivilliga skarpskytteföreningar (se Frivillig skarpskytteförening och S k y 11 e v ä s e n). C. O. N. Skarpsno, villatrakt i västra delen af Kristiania, omkring järnvägsstationen S. (se K r i s t i a n i a, kartan, 37). K. V. H. Skarpö,