Saint-Martin [sämartä'], ö bland Små Antillerna i Västindien på 18° n. br., n. v. om S:t Barthélemy, har en areal af 99 kvkm. samt tillhör till hälften Frankrike (52 kvkm., 3,863 inv. 1906), till hälften Nederländerna (47 kvkm., 3,072 inv. 1908). Ön, som 1493 upptäcktes af Columbus, är bergig och har endast ringa odlingsbar mark. Socker, rom, bomull, tobak och salt exporteras. Hufvudhamnarna äro Marigot på norra och Philippsburg på södra sidan. S. besattes 1638 af franska flibustiärer, tillhörde 1640--48 Spanien och delades 1648 af fransmännen och holländarna. Flertalet af den europeiska befolkningen talar engelska. (J. F. N.) Saint-Martin [sämarta/], Louis Claude, markis, fransk teosof, kallad "le philosophe in-connu" och "den franske) Jakob Böhme", f. 1743 i Amboise, d. 1803 i Aunay vid Paris, var till en början militär, men öfvergaf denna bana, efter att ha studerat Swedenborgs och Böhmes skrifter, samt lefde sedermera i tillbakadragenhet, sysselsatt med teosofiska studier och författarskap. I ett oftast mycket dunkelt språk, men ej utan lyftning framställde S. sin teosofiska lifsåskådning, bekämpande sensualismen och materialismen. Hans förnämsta arbeten äro Des erreurs et de la verité (1775; flera uppl.), Tableau naturel des rapports, qui existent entré Dieu, Vhomme et Vunivers (1782), L'homme de désir (1790; ny uppl. 1802), Ecce homo (1792), Le nouvel homme (1796), De V esprit des choses (1800), Le ministére de Vhomme-esprit (1802), Théorie de la pensée (1806) samt Oeuvres posthu-mes (1807). Hans Correspondance utgafs af Schauer och Chuguet (1862). Monografier af E. Caro (1852) och Claassen (1891). (S-e.) Saint-Martin-de-Ré [sämartädere], befäst stad i franska dep. Charente-inférieure (Aunis), på ön Re. 1,330 inv. (1901). Hamn och skeppsvarf. Staden uppväxte kring ett kloster och befästes af Vauban 1681. (J. F. N.) Saint Marylebone [sont måe^rilibålin 1. måe'ri[l]-oåun], förvaltningsdistrikt (metropolitan borough) i nordvästra London, mellan Regenfs park och Hy de park (595 har). 118,160 inv. (1911). Se kartan till art. London. J. F. N. Saint Mary of Bathurst [s9nt måleri 9v bä'thöst], ort. Se Bathurst 1. Saint Mary Pre [sent mäe'ri préY], kloster. Se Leicester 2. Saint Mary's [sent mae'ris]. 1. Den största af Scillyöarna (se d. o.). - 2. Stad i nordamerikanska staten Ohio, vid S:t Mary's flod och Miami-kanalen. 5,732 inv. (1910). Glas- och järnbruk. J. F. N. Saint Mary's loch [sent mäerris lå'ch], sjö i Skottland, grefsk. Selkirk, afflyter genom Yarrow till Tweed. Saint Mary's river [sent magris rivej. 1. Ett vattendrag, som sammanbinder de kanadiska sjöarna Lake superior och Huronsjön. Längd 96 km. Det bildar på ett ställe stora vattenfall (Saults de S:te Marie), hvilka af fartygen kringgås genom kanaler på både unionens och kanadiska sidan och hvilka ha nära tre gånger större trafik än Sueskanalen. Vattenfallen ha framkallat stor sågverks- och pappersindustri. - 2. Gränsflod mellan de nordamerikanska staterna Georgia och Florida, är aflopp för Okee-fino-kee svamp och faller ut i Cumberland sound. Längd 280 km. _ 1-2. J- F- N. Saint Mary's springs [sent mäe^is sprids]. Se Fond du La c. Saint-Maur-des-Fossés [sämårdäfåse], stad i franska dep. Seine på den half ö, som Marne bildar före föreningen med Seine. 33,852 inv. i hela kommunen (1911). Delvis i en tunnel går en 1,115 m. lång kanal (Canal de S.), som för båtar förkortar vägen omkring halfön. Fordom benedikti-nernas hufvudort (se Maurinerna). (J. F. N.) Saint-Maurice [samarit]. 1. (Ty. Sankt Moritz) Hufvudort i området af samma namn i schweiziska kantonen Valais, belägen på Rhönes vänstra strand, 417 m. ö. h., i ett trångt pass mellan Dent du Midi och Dent de Morcles, vid järnvägslinjerna Brig-Lausanne och S.-Bouveret. 2,182 inv. (1900), hufvudsakligen fransktalande katoliker. Staden har ett gammalt slott och tre kloster äfvensom en bro öfver Khöne, byggd 1482. S. är en vallfartsort och har ett gymnasium. Af romarna kalladt Agaunum, var S. fordom hufvudort i nantuaternas land. Sitt nuv. namn lär det ha efter den helige Mauritius (se T e b a i s k a legionen), som där uppges ha blifvit dödad. Efter honom är äfven det berömda klostret Saint-Maurice uppkalladt, troligen anlagdt på 300-talet, hvilket från 500- till 900-talet var en af härdarna för helvetisk kultur. Dess abbot bär sedan 1840 titeln biskop af Betlehem. - 2. Kommun i franska dep. Seine, på högra stranden af Marne, ö. om Charenton-le-Pont, har en från 1645 härstammande, 1830 ombyggd asyl (Maison de Charenton) med 600 platser, ett 1855 byggdt hem för rekonvalescenter från sjukhusen i Paris (Asile de Vincennes) och ett invaliditetshem för arbetare (Asile national Vacassy), porslinsfabriker, kvarnar m. m. 7,693 inv. (1911; i hela kommunen 8,958). - 3. [eng. utt. sent må'ris] Flod i Ca-nada, prov. Quebec, som faller ut i S:t Lawrence vid Three rivers. Den är 560 km. lång och har många fall, de nedersta 62 km. från mynningen. 1-3. (J. F. N.) Saint Mawes [sent må's]. Se Falmouth 1. Saint-Maximin [sämaksimä7], stad i franska dep. Var, 12 km. n. v. om Brignoles. Omkr. 3,000 inv. Stor gotisk kyrka (från 1200-1400-talen) öfver en mycket äldre (romansk) krypta med den heliga Maria Magdalenas föregifna graf. Mycket besökt vallfartsort. Saint Michae! [sent måYkl], hamnort vid Berings haf, i norra Alaska, på en ö med samma namn i Nortonsundet. Omkr. 9~00 inv. Stapelplats för skeppsfarten på Yukon. J. F. N. Saint-Michel [samijä'1], befäst klippö. Se Mont-Saint-Michel. Saint-Mihiel [såmijä'11], stad i franska dep. Meuse (franska Lothringen), vid Meuse (Maas) och Canal de 1'Est. 9,604 inv. i hela kommunen (1911). College, bibliotek, tillverkning af virk-varor, spetsar och optiska varor; kvarnar och sågverk; berömdt forellfiske. I kyrkan S:t Étienne finnes ett berömdt skulpturarbete, före- 405 Saint-Nazaire-Saint-Paul 406 ställande Kristi begrafning, af den i S. födde bildhuggaren Ligier-Kichier. - Nära staden ligga ofantliga klippor, kallade "les falaises de S.", och rester af ett romerskt läger. Ehuru S. ligger midt i Meuselinjen (se d. o.) och är en viktig öfver-gångspunkt, är det ej direkt befäst; men s. om S. ligger på en isolerad höjd det i Meuselinjen ingående starka fortet Campdesromains. 1914 pågingo under senare hälften af sept. mellan tyskar och fransmän heta strider i trakten af S., som slutligen intogs af de förre, hvarefter äfven, efter 3 dagars beskjutning och sedan järnvägslinjen Ver-dun-S. genom en djärf kupp af brutits, Camp des romains 25 stormades af 6 :e bajerska infanteri-divisionen, förstärkt med artilleri och ingenjörtrupper, hvarpå tyskarna där öfverskredo Meuse. Äfven under okt. fortsatte striderna vid S.; 6 nov. eröfrade tyskarna en viktig stödpunkt i Bruieskogen s. ö. om S. Sedermera tillbakaslogo de flera franska anfall på Meuseflodens vänstra strand vid S. Under 1915-16 utkämpades omkr. 15 strider framför S., hvarvid fransmännen sönder-sköto några broar, tystade ett tyskt batteri vid S:te Marie, besköto tyska förskansningar i Bouchotsko-gen och skadade ett par tyska blockhus. Tyskarnas besittning af S. är dock fortfarande (april 1916) orubbad. (J. F. N.) L. W:sonM. Saint-Nazaire