Ensign Racing

Ensign Racing Team bol bývalý britský tím Formuly 1, ktorý v najvyššej motoristickej súťaži pôsobil v rokoch  až . Tím založil bývalý jpretekár a konštruktér Morris Nunn, so sídlom v Burntwood v Spojenom kráľovstve. Ensign patril medzi menšie súkromné stajne svojej éry a počas svojej existencie predstavoval typického nezávislého účastníka šampionátu, ktorý čelil silnej konkurencii továrenských tímov s výrazne väčšími finančnými a technickými zdrojmi.

Najlepším výsledkom tímu bolo 4. miesto na Veľkej cene Brazílie v roku , ktoré dosiahol Švajčiar Marc Surer, pričom v tej istej veľkej cene zajazdil aj najrýchlejšie kolo pretekov. 

 História 

 Založenie a pôsobenie v nižších kategóriách 
Tím založil začiatkom 70. rokov 20. storočia britský konštruktér a bývalý pretekár Morris Nunn. Nunn predtým pôsobil ako jazdec v nižších formulových sériách a krátko aj vo Formule 1, pričom po ukončení aktívnej kariéry sa rozhodol venovať konštrukcii vlastných monopostov. Prvé vozidlá značky Ensign boli určené pre Formulu 3 a Formulu 2, kde si tím postupne budoval reputáciu technicky zdatného, hoci finančne limitovaného konštruktéra.

V týchto kategóriách Ensign vyvíjal šasi s dôrazom na jednoduchosť, nízku hmotnosť a dostupnosť dielov. Koncepčne vychádzal z tradičného britského prístupu k stavbe pretekárskych automobilov, ktorý sa opieral o priestorový rám alebo hliníkovú monokokovú konštrukciu a zákaznícke motory. Účasť v nižších formulách umožnila tímu získať skúsenosti s vývojom podvozkov, aerodynamikou a organizáciou pretekárskej prevádzky, čo vytvorilo základ pre vstup do Formuly 1.
vľavo|náhľad|Model Ensign N177 na výstave Silverstone Classic v roku 2019.

 Vstup do Formuly 1 (1973 – 1979) 
Ensign debutoval v majstrovstvách sveta Formuly 1 v sezóne . Prvým monopostom tímu bol model N173, navrhnutý Morrisom Nunnom. Vozidlo bolo poháňané široko používaným motorom Ford Cosworth DFV a využívalo klasickú koncepciu s hliníkovým monokokom. V prvých sezónach sa tím sústredil najmä na spoľahlivosť a postupné zlepšovanie kvalifikačných výkonov.

Obdobie rokov  až  bolo charakteristické obmedzenými zdrojmi a častými zmenami jazdeckého obsadenia. Ensign často nasadzoval jediné vozidlo a využíval služby platiacich jazdcov, čo bolo v tom čase bežnou praxou medzi menšími stajňami. Výsledky boli prevažne mimo bodovaných priečok, pričom hlavným cieľom tímu bolo dokončovanie pretekov a stabilizácia jeho postavenia v štartovom poli.

V druhej polovici 70. rokov sa Ensign postupne stabilizoval ako pravidelný účastník šampionátu. Modely N176, N177 a ich nástupcovia reflektovali vývojové trendy doby, najmä rastúci význam aerodynamiky. V tomto období sa vo Formuly 1 začali výraznejšie presadzovať efekty prízemného efektu (ground effect), ktoré zásadne ovplyvnili konštrukciu podlahy.

Ensign reagoval vývojom vlastných riešení bočných pontónov a podlahy, hoci v porovnaní s poprednými tímami disponoval obmedzenými testovacími kapacitami. Tím sa pohyboval prevažne v strede až na konci štartového poľa, pričom občas dokázal využiť výpadky konkurencie na zisk bodovaných umiestnení. Medzi jazdcov, ktorí v tomto období za Ensign štartovali, patril napríklad Clay Regazzoni, ktorého skúsenosti prispeli k technickému rozvoju monopostov.

Ensign si zároveň udržiaval povesť konštruktéra, ktorý dokáže relatívne rýchlo reagovať na regulačné zmeny. Technické oddelenie pod vedením Morrisa Nunna fungovalo s malým počtom zamestnancov, čo znamenalo vysokú mieru flexibility, ale aj závislosť od externých dodávateľov.

 Obdobie prízemného efektu a vrchol tímu (1980 – 1981) 
Začiatkom 80. rokov vstúpila Formula 1 do éry výrazného technologického pokroku a rastúcich nákladov. Dominantné tímy investovali do aerodynamického vývoja a postupne sa začali presadzovať turbomotory. Ensign zostal verný atmosférickému motoru Ford Cosworth DFV, ktorý bol síce spoľahlivý, no výkonovo začínal zaostávať za novými agregátmi.

Model N180 a jeho nástupca N181 predstavovali snahu tímu držať krok s vývojom prízemného efektu. V sezóne  dosiahol Ensign jedno zo svojich najvýraznejších umiestnení, keď čilský jazdec Eliseo Salazar získal bodované umiestnenie v pretekoch majstrovstiev sveta. Tento výsledok znamenal najlepší zápis tímu v Pohári konštruktérov a potvrdil jeho schopnosť využiť priaznivé okolnosti a spoľahlivosť vozidla.

Napriek čiastočnému úspechu však bolo zrejmé, že finančné nároky na vývoj konkurencieschopného monopostu neustále rastú. Ensign nemal prístup k rozsiahlemu aerodynamickému testovaniu ani k vývoju vlastného turbomotora, čo obmedzovalo jeho potenciál v porovnaní s továrenskými tímami.

 Posledná sezóna a ukončenie činnosti (1982) 
Sezóna  bola pre Ensign poslednou vo Formule 1. Tím pokračoval s evolučnými úpravami existujúceho šasi, no čelil čoraz silnejšej konkurencii a zložitej ekonomickej situácii. Politické a technické napätie vo Formule 1 na začiatku 80. rokov 20. storočia, ako aj rastúce bezpečnostné požiadavky, zvyšovali náklady na prevádzku.

Po ukončení sezóny  Morris Nunn predal časť majetku a technického vybavenia tímu subjektu, ktorý následne vstúpil do šampionátu pod názvom RAM Racing. Tým sa formálne skončila éra značky Ensign vo Formule 1, hoci určité personálne a technické prvky pretrvali v nástupníckej štruktúre.

 Kompletné výsledky v F1 
+RokNázov tímuŠasiMotorPneu.JazdciBodyUmiestnenie Team EnsignN173Ford Cosworth DFV 3,0 V8 Rikky von Opel0NC Team EnsignN174Ford Cosworth DFV 3,0 V8 Rikky von Opel0NC Vern Schuppan Mike Wilds HB Bewaking Team EnsignN174
N175Ford Cosworth DFV 3,0 V8112. miesto Gijs van Lennep Chris Amon Team EnsignN174
N175Ford Cosworth DFV 3,0 V8 Chris Amon212. miesto Patrick Nève Hans Binder Jacky Ickx Team Tissot Ensign with CastrolN177Ford Cosworth DFV 3,0 V8 Clay Regazzoni1010. miesto Jacky Ickx Team Tissot EnsignN177Ford Cosworth DFV 3,0 V8 Danny Ongais113. miesto Jacky Ickx Derek Daly Nelson Piquet Lamberto Leoni Brett Lunger Team EnsignN177
N179Ford Cosworth DFV 3,0 V8 Derek Daly0NC Patrick Gaillard Marc Surer Unipart Racing TeamN180Ford Cosworth DFV 3,0 V8 Clay Regazzoni0NC Tiff Needell Jan Lammers Geoff Lees Ensign RacingN180BFord Cosworth DFV 3,0 V8 Marc Surer511. miesto Ricardo Londoño Eliseo Salazar Ensign RacingN180B
N181Ford Cosworth DFV 3,0 V80NC

 Výsledky veľkých cien 
RokJazdec1234567891011121314151617BodyUmiestenieARGBRARSAESPBELMCOSWEFRAGBRNLDGERAUTITACANUSA0NC Rikky von Opel1513DNSDNFDNFNCDNFARGBRARSAESPBELMCOSWENLDFRAGBRGERAUTITACANUSA0NC Rikky von OpelDNS Vern Schuppan15DNFDSQDSQDNQDNQDNF Mike WildsDNQDNQDNQNCARGBRARSAESPMCOBELSWENLDFRAGBRGERAUTITAUSA112. miestoDNFDNQDNQNCDNQDNF Gijs van Lennep10156 Chris Amon1212BRARSAUSWESPBELMCOSWEFRAGBRGERAUTNLDITACANUSAJPN212. miesto Chris Amon1485DNF13DNFDNFDNF Patrick Nève18 Hans BinderDNF Jacky IckxDNF1013DNFARGBRARSAUSWESPMCOBELSWEFRAGBRGERAUTNLDITAUSACANJPN1010 miesto Clay Regazzoni6DNF9DNFDNFDNQDNF77DNQDNFDNFDNF55DNFDNF Jacky Ickx10ARGBRARSAUSWMCOBELESPSWEFRAGBRGERAUTNLDITAUSACAN113. miesto Danny OngaisDNFDNF Jacky IckxDNF12DNFDNQ Derek DalyDNQDNFDSQDNF1086 Nelson PiquetDNF Lamberto LeoniDNFDNSDNQDNQDNP Brett Lunger13ARGBRARSAUSWESPBELMCOFRAGBRGERAUTNLDITACANUSA0NC Derek Daly1113DNQDNFDNQDNQDNQ Patrick GaillardDNQ13DNQDNFDNQ Marc SurerDNQDNQDNFARGBRARSAUSWBELMCOFRAGBRGERAUTNLDITACANUSA0NC Clay RegazzoniNCDNF9DNF Tiff NeedellDNFDNQ Jan LammersDNQDNQ14DNQDNQDNQ12DNF Geoff LeesDNFDNQUSWBRAARGSMRBELMCOESPFRAGBRGERAUTNLDITACANCPL511. miesto Marc SurerDNF4DNF9116 Ricardo LondoñoDNP Eliseo Salazar14DNFDNQNCDNF6DNFDNFNCRSABRAUSWSMRBELMCODETCANNLDGBRFRAGERAUTSUIITACPL0NCWDDNQDNFDNQDNQDNFDNFDNQDNFDNQ8DNFDNFNCDNSZdroj:

 Referencie 

Kategória:Tímy Formuly 1