Šára Alexy

Šára Alexy, rod. Karola Buganová (iné zápisy mena pozri nižšie; * 4. november 1906, Vyšná Lipnica† 1. jún 1978, Bratislava) bola slovenská spisovateľka, textilná výtvarníčka, poetka, ilustrátorka a publicistka.. „* 1906 v Rabči, slov.[enská] poetka, píše básne a „básne prózou“ jemnej lyriky.“

 Meno 
Šára Alexy v dobovej literatúre vystupuje pod viacerými menami. Pod menom Šára Buganová začala prispievať do periodík v 20. rokoch.

 Život 
Narodila sa v rodine Antónie Buganovej, rod. Králičkovej (* 1885† 1960) a Františka Bugana (18781958), ktorý bol notárom a hlavným slúžnym. Mala piatich súrodencov.

V rokoch 19121916 navštevovala ľudovú školu v Námestove, ďalej študovala na meštianskej dievčenskej škole v Ružomberku a v Trstenej (19161919) a napokon absolvovala štátne dievčenské reformné gymnázium v Košiciach (19191924), kde zmaturovala. V rokoch 19241928 striedavo študovala na Filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave a na Karlovej univerzite v Prahe, pričom v roku 1927 absolvovala študijný pobyt na Sorbonne v Paríži a v roku 1928 získala absolutórium v Bratislave.

Po štúdiách a rozvode prvého manželstva pôsobila v Žiline a v Nových Zámkoch, pričom po sobáši s Jankom Alexym v roku 1933 žila v Piešťanoch a až od roku 1937 v Bratislave.

Publikovala od 20. rokov pod rodným menom Šára Buganová v Slovenských pohľadoch a v Živene. Po zakončení štúdií vydávala najmä senzitívnu poéziu – prírodnú, ľúbostnú a etickú lyriku. Článkami v Slovenskom národe (19241925) a v Živene propagovala feministické hnutie. Do časopisu Vatra z francúzštiny preložila poéziu „prekliateho básnika“ Charlesa Baudelaira a z angličtiny básne Oscara Wilda, v Slovenských pohľadoch vydávala básne v próze, v Slovenskom národe (19251926) literárne a publicistické príspevky, v Slovenskej krajine (1930) hudobné a divadelné kritiky, pričom okrem už zmienených periodík tiež prispievala do časopisu Ústredia slovenského katolíckeho študentstva Rozvoj.

Ján Borin zaradil niekoľko jej básní do svojej zbierky Básne v próze (1925), ktoré vydal pod pseudonymom Júlia Divínska. Pseudonym aj celá zbierka sa niekedy mylne pripisovali Šáre Alexy, ktorá sa od tejto literárnej mystifikácie dištancovala v Národních novinách 26. januára 1926.

V roku 1930 pripravovala do tlače fejtóny Růženy Svobodovej o Slovensku, no v polovici 30. rokov sa literárne odmlčala.

Inšpirovala viaceré výtvarné diela, ktoré vytvoril jej manžel a ilustrovala jeho knihy. Vyvíjala tiež úsilie o záchranu a rekonštrukciu kultúrnych pamiatok na Slovensku, predovšetkým Bratislavského, Trenčianskeho a Spišského hradu. Neskôr, v 60. rokoch, sa spolu s manželom venovala tvorbe gobelínov s monumentálnymi historickými výjavmi (Jánošíkova družina, Smrečany, Hrady a zbojníci atď.) a výtvarnej výchove detí.

 Osobný život 
Jej prvým manželom bol Ľudovít Labaj a druhým manželom Janko Alexy.

 Referencie 

 Ďalšia literatúra 


 Externé odkazy