Samokovský monastier Ochrany Bohorodičky

Samokovský monastier Ochrany Bohorodičky () je ženský pravoslávny monastier z druhej polovice 18. storočia, ktorý sa nachádza v meste Samokov v Sofijskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku.

Komplex monastiera má pridelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu.

Chrámový sviatok Ochrany Presvätej Bohorodičky sa slávi 1. októbra. Monastier je v súčasnosti (2026) plne funkčným ženským monastierom Bulharskej pravoslávnej cirkvi a plní svoju funkciu duchovného centra.

 Iné názvy 
Chrám je známy aj ako Samokovský ženský monastier (), Samokovský ženský monastier Ochrany Bohorodičky (), Ženský metochion Ochrany Bohorodičky (), Ženský metochion (), Ženský metochion Ochrany svätej Bohorodičky (), alebo Samokovský ženský metochion ().

 Lokalita 
Pohľad na areál monastiera s Chrámom Ochrany Bohorodičky zo západu|náhľad|vľavo
Samokovský monastier Ochrany Bohorodičky sa nachádza v juhovýchodnej časti mesta Samokov na bulváre „Car Boris III“ (, doslova bulvár cára Borisa III.) č. 77 v blízkosti stavieb Chrámu svätého Mikuláša a Metropolitného chrámu Zosnutia Bohorodičky.

 Dejiny 
Monastier založila mníška Feoktista (Fota) Jovčevalokálne prezývaná babka Fota v roku 1772 pôvodne ako ženský metochion Chilandarského monastiera na Athose. Samotná Fota Jovčeva predtým než založila samokovský metochion učila v chrámovej škole a neskôr prijala mníšsky štatút v Kyjevsko-pečerskej lavre. Zakladateľka monastiera Fota Jovčeva sa zároveň stala jeho prvou igumenkou a založila v monastieri dievčenskú chrámovú školu.

K areálu boli pridružené niektoré okolité budovy a kláštorný komplex bol ohradený kamenným múrom. Monatier sa rýchlo rozrastal a v jeho areáli boli postavené obytné a hospodárske budovy a a jedáleň. V roku 1818 sa monastieru konečne podarilo získať ferman (oficiálny sultánsky súhlas) na výstavbu monastierskeho chrámu a v tom istom roku bol v kláštornom areáli postavený prvý malý monastiersky chrám.

V priebehu 19. storočia sa Samokovský monastier stal jedným z bulharských centier dievčenského vzdelávania a remesiel. Z mnohých absolventiek miestnej chrámovej školy sa neskôr stali učiteľky na rôznych miestach dnešného Bulharska.

V druhej polovici 30. rokov 19. storočia už pôvodný malý chrám nestačil vzrastajúcej populácii monastiera, keďže počet mníšok v tom čase už dosiahol sto.  V roku 1837 monastier obdržal ferman (oficiálny sultánsky súhlas) na výstavbu nového monastierskeho chrámu a v ten istý rok bol položený základný kameň a začalo sa s výstavbou. Súčasný monastiersky Chrám Ochrany Bohorodičky bol následne postavený v rokoch 18371839.

V roku 1844 zomrela Fota Jovčeva, zakladateľka a prvá igumenka monastiera, ktorá ho viedla až do svojej smrti.

V roku 1972 bol monastierskemu komplexu pridelený štatút kultúrnej pamiatky miestneho významu. V roku 2008 bol komplexu pridelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu.

Monastier je v súčasnosti (2026) plne funkčným ženským monastierom Bulharskej pravoslávnej cirkvi.

 Charakteristika 
V monastierskom dvore|náhľad|vľavo
Monastiersky komplex do súčasnosti zachováva atmosféru obrodeneckého Samokovu keďže jeho jednotlivé historické budovy tvoria jednotný architektonický súbor. V monastieri sa uchovávajú cenné rukopisy a starozákonné knihy. V relikviári monastiera sú uchované relikvie viacerých svätcov a to predovšetkým svätého Pantaleóna, svätého Sávu Srbského a svätého Mínu.

 Stavby v komplexe monastiera 
 Chrám Ochrany Bohorodičky postavený v roku 1839
 obytné a hospodárske budovy
 ohradenie komplexu

V komplexe monastiera je zachovaná skrýša, v ktorej sa ukrýval Vasil Levski.

 Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany 
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Dátum zapísania do zoznamu kultúrnych pamiatok: 1972 (ako kultúrna pamiatka miestneho významu), 2008 (ako kultúrna pamiatka národného významu)

Dôvod ochrany: architektonicko-staviteľská a umelecká hodnota stavby

 Galéria 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Pravoslávne kláštory v Bulharsku 
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Stavby v Samokove
Kategória:Architektúra z 1772