Pavol Tomori

Pavol Tomori (; * približne 1475 – † 29. august 1526) bol kaločský arcibiskup a významný protiturecký bojovník. Jeho životná púť sa skončila tragicky a to dňa 29. augusta roku 1526 uprostred Moháčskych polí. Práve tam došlo k najväčšej a rozhodujúcej stredovekej bitke medzi armádou osmanského sultána Süleymana I. Nádherného a kresťanským vojskom uhorského a českého kráľa Ľudovíta II. Jagelovského.

 Od prvých úspechov až po celibát 
Pavol Tomori prišiel sa narodil približne roku 1475. Miesto jeho narodenia nie je jasné. Jeho vojenská kariéra sa začala po boku Jána Bornemisu ako výraznej osobnosti stredovekého uhorského vojenstva. Vďaka vlastnej šikovnosti získal postavenie, prostredníctvom ktorého pol poverený rôznymi politickými a vojenskými poslaniami.

Roku 1503 sa získal velenie nad vojskom, ktoré úspešne zakročilo proti ozbrojenému hnutiu sedmohradských Sasov. Následne roku 1506 viedol na čele svojho vojska boj proti vzbúreným Sikulom. Roku 1514 stál na čele uhorského vojska, ktoré úspešne skoncovalo so sedliackym povstaním Juraja Dóžu. O čosi neskôr, roku 1519 úspešne bránil Budínsky hrad proti šľachtickému vojsku, ktoré sa ho pri voľbe palatína pokúšalo obsadiť.

Práve vtedy, keď sa presadil ako úspešný obranca hradu v Budíne, očakával oprávnené povýšenie do vyššej funkcie ale bez odozvy. Z toho dôvodu sa napokon rozhodol roku 1520 vstúpiť do františkánskeho kláštora v Uljaku.

 Opätovné povolanie do služby 
Roku 1521 sa opätovne rozhoreli nepokoje v dôsledku čoho mu cirkevní hodnostári kaločského arcibiskupstva ponúkli funkciu veliteľa kráľovského vojska. Pavol Tomori však odmietol opustiť pôdu kláštora. Vo februári roku 1523 prijal funkciu arcibiskupa. Vrcholom bolo napokon jeho vymenovanie za dolnouhorského hlavného kapitána.

 Chaos v predvečer moháčskej katastrofy 
Po získaní hodnosti arcibiskupa a následnom opustení brán Kláštora v Uljaku začal Pavol Tomori organizovať protitureckú obranu v oblasti, kde mal rozhodujúcu pôsobnosť. Už roku 1523 sa mu podarilo viesť uhorské vojsko, ktoré úspešne rozdrvilo turecký vojenský oddiel v oblasti Sriemska (východná časť Slavónie v dnešnom Srbsku). Uhorský kráľ Ľudovít II. Jagelovský však zanedbal pokus postaviť sa na ozbrojený odpor voči osmanskej expanzii na troch prípustných opevniteľných líniách a to na rieke Dráve, Sáve a zároveň pri úzkych priechodoch v močaristom teréne medzi riekami Dráva a Karašica. Pavol Tomori tak zostal zo situácie znechutený, pričom sa rozhodol odstúpiť zo svojej veliteľskej funkcie. Zásadný obrat však nastal, keď sa Tomori dozvedel o vojenskej výprave osmanského sultána Süleymana I., pre čo sa rozhodol si svoju funkciu ponechať.

V blízkosti mesta Petrovaradín sa rozhodol postaviť sa do čela uhorskej armády v sile 1 500 vojakov proti osmanským silám, lenže na príkaz z kráľovského dvora sa musel vzdať obrany pevnosti a ustúpiť so svojou armádou smerom na sever do Báčky.

 Smrť 

Útok uhorskej armády, ktorú viedol Tomori, stroskotal, keď rumélski janičiari rozdrvili delami uhorskú ťažkú jazdu.

Dňa 29. augusta roku 1526 utrpelo uhorské vojsko v sile 25 000 mužov na čele s kaločským arcibiskupom Pavlom Tomorim zdrvujúcu porážku pri juhomaďarskom meste Moháč od armády osmanských Turkov. Bitka, ktorá trvala približne pol druha hodiny, skončila pre Uhorské kráľovstvo katastrofálne. Zahynulo až 28 veľmožov, 7 prelátov (z toho dvaja biskupi a päť arcibiskupov) a takmer 15 000 vojakov. (10 000 pešiakov, približne 4 000 jazdcov a celá obsluha palných diel). Vojenské straty osmanskej armády sa odhadovali takmer na 15 000 vojakov.

Tomoriho telo bolo nájdené na bojisku. Janičiari mu odrezali hlavu a nastokli na kopiju. Následne vystavili pri vchode smerom do svojho vojenského tábora. Pavol Tomori patril medzi tých málo vysokých uhorských hodnostárov, ktorí vlastným životom a smrťou dokázali oddanosť rodnej krajine, v ktorej sa narodili a prežili časť života. Padol so zbraňou v ruke.

 Referencie 

 Literatúra 
 DANGL, Vojtech- SEGEŠ, Vladimír. (2012). Vojvodcovia - 111 vojenských osobností vojenských dejín Slovenska. Praha: Ottovo nakladatelství, s.r.o. ISBN 978-80-7360-986-3.
 KOPČAN, Vojtech. (1986). Turecké nebezpečenstvo a Slovensko. Bratislava: Veda: Vydavateľstvo Slovenskej akadémie vied.
 MRVA, Ivan – SEGEŠ, Vladimír. (2012). Dejiny Uhorska a Slováci. Bratislava: Perfekt, a.s. ISBN 978-80-8046-586-5.
 SEGEŠ, Vladimír et al. (2020). Encyklopédia vojen - Od najstarších čias po súčasnosť. Bratislava: Ikar, a.s. ISBN 978-80-551-5611-8.
 TURČAN, Vladimír et al. (2007). Dejiny Slovenska – Dátumy, udalosti, osobnosti. Bratislava: Slovart, s.r.o. 978-80-8085-596-3.

 Pozri aj 
 Osmansko-habsburské vojny
 Habsbursko-osmanské vojny v Uhorsku (1526 - 1568)
 Bitka pri Moháči (1526)

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Narodenia v 70. rokoch 15. storočia
Kategória:Úmrtia 29. augusta
Kategória:Úmrtia v 1526
Kategória:Uhorské vojenské osobnosti
Kategória:Arcibiskupi Kaločskej arcidiecézy