Sung Mej-ling

Sung Mej-ling (, ; tradičná anglická transkripcia Soong May-ling, * asi 5. marec 1898, Šanghaj, Čínske cisárstvo† 23. október 2003, New York) známa tiež ako pani Čankajšková, bola čínska politička, tretia manželka generalissima Čankajška a najmladšia z troch sestier Sung, sestra Sung Aj-ling a Sung Čching-ling.

Narodila sa ako dcéra obchodníka Charlesa Soonga. V Spojených štátoch vyštudovala anglickú literatúru a filozofiu. V roku 1920 sa stretla s Čankajškom, ktorý v súvislosti so sobášom sa Sung Mej-ling konvertoval na kresťanstvo.

Po boku manžela sa aktívne zúčastnila politického života v politickej strane Kuomintang. V rokoch 19301932 bola poslankyňou. Vďaka vynikajúcej znalosti angličtiny a západnej kultúry reprezentovala politiku čínskych konzervatívnych síl na medzinárodnom fóre. Sama sa zúčastnila mnohých medzinárodných aktivít (napr. v rámci Medzinárodného červeného kríža).

Po smrti manžela sa usadila v USA, do Čínskej republiky prišla naposledy v roku 1995. Je pochovaná v New Yorku; podľa jej priania majú byť jej pozostatky uložené spolu s ostatkami jej manžela na pôde kontinentálnej Číny, keď to politická situácia umožní.

Bola prezývaná „kvetina zhotovená z ocele“, „dračia dáma“ alebo „mozog Číny“.

 Život 

 Mladosť a študentské roky 
Narodila sa v Šanghaji ako štvrté zo šiestich detí. Mala dve staršie sestry, jedného staršieho (Sung C’-wen) a dvoch mladších bratov. Jej otec Charles Soong študoval v USA, kde sa stal členom metodistickej cirkvi a po návrate do Číny pracoval ako misionár. V tejto práci mu pomáhala aj jeho čínska manželka Ni Kuej-čen (Ni Kwei-tseng), ktorá vyznávala kresťanskú vieru. Otec sa zároveň vypracoval ako úspešný podnikateľ a rodina žila v dobrých finančných pomeroch. Mej-ling spolu so svojimi sestrami Aj-ling a Čching-ling navštevovala najprv anglickú školu pre dievčatá McTyerie v Šanghaji. Prianím otca bolo, aby jeho deti získali vzdelanie na prestížnych amerických univerzitách.

V roku 1908 odišla Mej-ling so sestrou Čching-ling do USA, kde sa sestra pripravovala na vstup na Wesleyan College v Macone v štáte Georgia. Najstaršia sestra Aj-ling tam už študovala od roku 1904. Cez leto sa obe sestry zdržiavali v misionárskej rodine v Summite v New Jersey u známych Aj-ling a v Piedmont College v Demorest v severnej Georgii. Zatiaľ čo Čching-ling nastúpila na štúdiá, Mej-ling bola ešte príliš mladá na to, aby mohla byť prijatá na štúdium na tejto škole. Ako rodinný príslušník dvoch študujúcich sestier bola so súhlasom vtedajšieho rektora Wesleyan College W. N. Ainswortha ubytovaná na kampuse a súkromne absolvovala špeciálny kurz (tutor) s dvoma staršími žiačkami, Margie Burksovou, dcérou profesora angličtiny, a Lucy Lesterovou.
náhľad|Študentka Sung Mej-ling v roku 1910
Oficiálne bola prijatá na štúdium na Wesleyan College v roku 1912 vo veku 15 rokov. V nasledujúcom roku 1913 sa zapísala na Wellesley College v Massachusetts, aby mohla byť nablízku svojmu staršiemu bratovi, ktorý študoval na Harvarde. Tam sa pripravovala na získanie diplomu z anglickej literatúry a filozofie. Jej staršie sestry medzitým doštudovali a vrátili sa do Šanghaja.

Mej-ling bola podľa svojich priateľov zo štúdií veselá, temperamentná a patrila medzi najlepších študentov. V roku 1915 ako jediná z rodiny otvorene podporovala svadbu svojej sestry Čching-ling s budúcim prezidentom Čínskej republiky Sunjatsenom. Čoskoro po získaní diplomu 18. júna 1917 sa vrátila do Číny. V USA prežila takmer desať rokov a po návrate do rodnej krajiny povedala, že "to jediné, čo je na mne čínske, je moja tvár." Celý ten čas sa, okrem štúdia, venovala neustálemu vylepšovaniu jazykových znalostí. Hovorila výborne po anglicky s výslovnosťou a prízvukom používaným v Georgii, čo jej neskôr veľmi pomáhalo pri jej politickej práci v prospech vlasti.

 Sobáš a roky v Číne 
vľavo|náhľad|Svadobná fotografia Sung Mej-ling a Čankajška, 1. decembra 1927
Po návrate do Šanghaja sa Mej-ling zapojila do práce v komunálnej politike. V roku 1918 zomrel jej otec. O dva roky neskôr sa prvýkrát stretla s Čankajškom, ambicióznym vojakom a chránencom Sunjatsena, jej švagra. Čankajšek bol budhista, mal za sebou dve manželstvá a vzťah s mladou šanghajskou konkubínou, s ktorou sa stýkal, keď tam ako vojak pobýval. Po zoznámení s Mej-ling zabudol na všetky svoje predchádzajúce vzťahy a svoj ďalší život chcel žiť s ňou. Mej-ling jeho city opätovala, ale matka so sestrou Čching-ling boli proti ich sobášu. Sestra Aj-ling, ktorá sa tiež vydala za bohatého a vplyvného muža z vlády, sa však postavila na jej stranu. Matke vadilo, že Čankajšek je o 11 rokov starší ako jej dcéra, je ženatý a vyznáva budhizmus. Čankajšek sľúbil, že svoje manželstvo zruší a prestúpi na kresťanskú vieru. Iba upozornil matku Mej-ling, že to bude nejaký čas trvať, pretože tak závažný krok, akým je prestup z jedného náboženstva na druhé, nemôže nastať hneď. Svoje sľuby splnil a tak sa 1. decembra 1927 Čankajšek a Sung Mej-ling vzali. Ako sa ukázalo, bol to pre oba osudový vzťah, aj keď ich manželstvo bolo bezdetné a muselo prekonať rôzne krízy (politické, zdravotné aj citové), zostali obaja spolu 48 rokov až do Čankajškovej smrti v roku 1975.

Po svadbe sa Sung Mej-ling ďalej aktívne zapájala do čínskeho politického života. Z jej iniciatívy vzniklo hnutie Nový život, založené na tradičných čínskych hodnotách a zamerané na fyzickú, výchovnú aj morálnu obrodu čínskeho národa. Súčasťou hnutia bol napr. boj proti korupcii, vykorisťovaniu detí alebo užívaniu ópia. Po smrti Sunjatsena sa na krátku dobu stala, z titulu úradujúcej predsedníčky parlamentu, prezidentkou Čínskej republiky jeho manželka Čching-ling. Čankajšek, ktorý sa stal generalissimom a vodcom Kuomintangu, ju vystriedal v prezidentskej funkcii v roku 1926. Sung Mej-ling sa stala jeho prekladateľkou, sekretárkou, nepostrádateľnou spolupracovníčkou a zároveň jeho najvernejším spojencom.
náhľad|Sung Mej-ling a Čankajšek na titulnej strane časopisu Time, 26. októbra 1931
Pracovala predovšetkým na sociálnych projektoch v oblasti demokratizácie krajiny. Pri tejto práci sa stávala postupne členkou nielen čínskych, ale aj svetových organizácií a stala sa tak známou aj za hranicami Číny. 26. októbra roku 1931 vyšiel časopis Time s fotografiou Sung Mej-ling a Čankajška na titulnej strane. Jej politická činnosť jej ale nebránila v tom, aby využívala aj určité výhody, ktoré jej jej postavenie prinášalo. V tom istom roku 1931 si Sung Mej-ling postavila vilu na východnom pobreží Číny v meste Nanking blízko Mauzólea Ming-siao-ling.

Čankajškova národná armáda bola postupne oslabená bojmi, ktoré od roku 1927, so striedavým úspechom, viedla s komunistami, ktorí pod vedením Mao Ce-tunga chceli partizánskou vojnou zvrhnúť Čankajškovu vládu.

V decembri 1936, pri plánovaní vojenskej operácie proti armáde komunistov v meste Si-an, bol Čankajšek zajatý vlastnými dôstojníkmi a dva týždne väznený. Dôstojníci požadovali, aby prestal bojovať proti komunistom, spojil s nimi svoje sily a mohol tak lepšie čeliť narastajúcej japonskej agresii voči Číne. Sung Mej-ling zorganizovala osobitnú komisiu v Kuomintangu pre vyriešenie incidentu a spolu so svojim bratom, tiež členom KMT, a jedným austrálskym poradcom odišla do Si-anu a dosiahla prepustenie Čankajška na slobodu.

 Vojnové roky a kontakty Čínskej republiky so Spojenými štátmi americkými 
Po napadnutí Číny Japonskom v roku 1937 (Druhá čínsko-japonská vojna) sa komunisti opäť spojili s Kuomintangom, aby mohli lepšie čeliť japonskej agresii. Čankajšek poveril svoju ženu významnou úlohou v letectve, ktoré sa stalo najdôležitejšou zložkou armády v rozpútanej vojne.
vľavo|náhľad|Sung Mej-ling a generál Chennault v Číne v roku 1940
Na pozvanie Sung Mej-ling prišiel v roku 1937 do Číny americký vojnový pilot, generál Claire Lee Chennault, aby tu trénoval čínskych letcov, zúčastnil sa plánovania vojenských operácií a dohliadal na čínske letectvo v bojoch. V rovnakom roku boli manželia Čankajškovi vyhlásení osobnosťami roka (Man and Wife of the Year) a v roku 1938 sa znovu objavili na titulnej strane časopisu Time. Sung Mej-ling sa stala dôležitou sprostredkovateľkou čínsko-amerických vzťahov. Počas vojny uskutočnila niekoľko návštev USA, aby si vyžiadala morálnu i finančnú podporu pre svoju vlasť vo vojne s Japonskom. V roku 1941 sa generál Chennault stal veliteľom Lietajúcich Tigrov (Flying Tigers), čo boli dobrovoľní letci rôznych národností, ktorí sa spojili, aby bojovali v Číne a Barme proti japonským vzdušným silám. Ich prostredníctvom Spojené štáty oficiálne vstúpili do 2. svetovej vojny. Ďalším americkým generálom, ktorý cvičil čínske jednotky a velil im v boji proti japonskej armáde v Barme, bol Joseph Warren Stilwell.
náhľad|Čankajšek a Sung Mej-ling s generálom Stilwellom v Barme v roku 1942
Sung Mej-ling 18. februára 1943 vystúpila pred Kongresom Spojených štátov amerických a predniesla strhujúci prejav, po ktorom prítomní senátori povstali a odmenili ju štvorminútovým potleskom. Bola vrelo prijatá prezidentom USA Rooseveltom a jeho ženou Eleanor; bola ich hosťom v Bielom dome. Pri tejto ceste navštívila prvýkrát po absolvovaní svoju alma mater Wellesley College. V rozhlasovom vysielaní prehovorila v aule (Alumnae Hall) k zhromaždeným študentom. Na záver jej cesty Kongres Spojených štátov amerických odsúhlasil významnú materiálnu aj finančná pomoc pre Čínsku republiku.

Sung Mej-ling sa od začiatku až do konca vojny starala o siroty po padlých vojakoch Čínskej národnej armády. Hovorila, že ich považuje za svoje deti a osobne dohliadala na to, aby žili v dobrých podmienkach. Aj za vojny pre nich boli budované nové školy a moderné ubytovne, v ktorých areáloch bola aj športové zariadenia. Založila ženskú spoločnosť Chinese Women's National War Relief Society, ktorá jej v tejto práci pomáhala.
náhľad|Sung Mej-ling v roku 1945 ďakuje USA za pomoc, ktorú poskytovala Číne počas vojny
Po skončení vojny a kapitulácii Japonska v roku 1945 sa Sung Mej-ling opäť vydala do USA žiadať o podporu pre vojnou zničenú armádu svojho muža. Tú čakala občianska vojna s komunistami, ktorí chceli s konečnou platnosťou zvrhnúť Čankajškovu vládu a prevziať moc v Číne. Ale vtedajší americký prezident Harry Truman ju prijal len chladne a jej misia nebola zďaleka tak úspešná, ako tá z roku 1943. Pri tejto príležitosti Eleanor Rooseveltová, vdova po zosnulom prezidentovi, povedala o Sung Mej-ling, že 

Zrejme tak reagovala na to, že v roku 1943 Kongres Spojených štátov amerických odsúhlasil Číne podporu oveľa väčšiu, než sľúbil Sung Mej-ling jej manžel, prezident Roosevelt.

Čankajškova armáda bola v občianskej vojne porazená armádou Mao Ce-tunga podporovanou sovietskou Červenou armádou. Na jar roku 1949 vyhlásil Mao Ce-tung Čínsku ľudovú republiku a stal sa jej predsedom.

 Povojnové roky na Taiwane 
Po vojne, v roku 1945, získala Čína od Japonska späť ostrov Taiwan, ležiace pri jej juhovýchodnom pobreží. Čankajšek tam odišiel do exilu spolu so Sung Mej-ling, členmi Kuomintangu a všetkými, ktorí sa nechceli zmieriť s nastoleným komunistickým režimom v Číne. Najstaršia sestra Aj-ling spolu s manželom odišli do USA a sestra Čching-ling, vdova po Sunjatsenovi, zostala v Číne.
náhľad|Sung Mej-ling a Čankajšek na Taiwane v roku 1955
Sung Mej-ling po viac ako 25 nasledujúcich rokov pokračovala vo svojej politickej práci a podporovala svojho manžela v jeho plánoch. Ako prvá dáma Čínskej republiky reprezentovala, z poverenia vlády vedenej jej manželom, čínsku konzervatívnu politiku na medzinárodných akciách a rokovaniach. Táto rola bola stále ťažšia nielen s postupujúcim vekom Sung Mej-ling, ale hlavne zhoršujúcim sa postavením Čínskej republiky na medzinárodnej politickej scéne. Silnejúci vplyv Čínskej ľudovej republiky spôsobil, že Sovietsky zväz blokoval hlasovania v Bezpečnostnej rade OSN, ktorej zakladajúcim a tiež stálym členom bola po skončení 2. svetovej vojny Čínska republika. Začiatkom 70. rokov nadviazali Spojené štáty diplomatické vzťahy s ČĽR a Čínska republika bola v OSN a Bezpečnostnej rade nahradená ČĽR v roku 1971. Napriek hospodárskemu rastu a vnútornej politickej stabilite republiky, ktorá lákala zahraničných investorov z celého sveta, ju uznávalo z diplomatického hľadiska stále menej štátov. V roku 1975 Čankajšek zomrel a bol pochovaný v Tchaj-peji na Taiwane.

 Roky v emigrácii a záver života v Spojených štátoch amerických 
Po smrti Čankajška v roku 1975 sa stal jeho nástupcom v prezidentskej funkcii jeho syn z prvého manželstva Ťiang Ťing-kuo, ktorý v tej dobe zastával funkciu premiéra. Sung Mej-ling s ním nevychádzala príliš dobre, a preto sa rozhodla emigrovať a odišla za svojou rodinou do USA. Usadila sa v meste Lattingtown na Long Islande v štáte New York, kde rodina sestry Aj-ling vlastnila nehnuteľnosti. V roku 1979, pri príležitosti 30. výročia zriadenia Čínskej republiky na Taiwane, napísala prezidentovi Carterovi a požiadala ho o podporu Čínskej republiky v medzinárodných politických kruhoch. V roku 1981, keď zomrela sestra Čching-ling, jej Čínske vyslanectvo ponúklo možnosť jednej návštevy v Pekingu, ale Mej-ling to z politických dôvodov odmietla.

Taiwan navštívila krátko v roku 1986 pri oslavách 100. výročia narodenia jej manžela. Keď v roku 1988 Ťiang Ťing-kuo zomrel, vrátila sa znova na Taiwan, aby zistila, aké sú jej politické šance na získanie prezidentskej funkcie. Medzitým bol ale vybraný nový nástupca na funkciu prezidenta a Sung Mej-ling, ktorá príliš nesúhlasila s politickými zmenami v Kuomintangu a jeho novým vedením, sa vrátila späť do USA.

V USA sa potom už príliš neobjavovala na verejnosti a žila bokom spoločenského života. Venovala sa hlavne svojej veľkej záľube z mladosti, maliarstva a tradičnej čínskej kaligrafii, ku ktorej mala značný talent. Len v roku 1995 sa zúčastnila recepcie organizovanej na jej počesť vo Washingtone pri príležitosti 50. výročia konca 2. svetovej vojny. V tom istom roku tiež naposledy navštívila Taiwan.

V roku 2000 sa presťahovala do New Yorku na Manhattan, Upper East Side; opatrovníčku jej robila jej neter. Pri príležitosti 103. narodenín Sung Mej-ling bola v New Yorku usporiadaná výstava jej čínskych obrazov a kresieb. Zomrela v spánku vo svojom byte na Manhattane, 23. októbra 2003, vo veku 105 rokov. Je pochovaná na cintoríne Ferncliff Cemetery v Hartsdale v New Yorku.

 Referencie 

 Zdroj 

Kategória:Rytieri veľkokríža Radu Izabely Katolíckej
Kategória:Politici Kuomintangu
Kategória:Osobnosti roka časopisu Time
Kategória:Storoční ľudia