Mária Dziaková-Böhmová

MUDr. Mária Dziaková-Böhmová, rod. Dziaková (iný zápis priezviska: Böhmová; * 12. máj 1910, Rozhanovce† 15. december 1998, Edison, New Jersey) bola slovenská lekárka, spolková funkcionárka a vysokoškolská pedagogička, ktorá pôsobila v Košiciach, Budapešti a od roku 1948 v emigrácii na Západe.

 Život 
Po vyštudovaní gymnázia v Košiciach absolvovala štúdium lekárstva na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde spromovala v roku 1934. Počas štúdia pracovala v Spolku východoslovenských akademikov. Následne pôsobila ako sekundárka na internej klinike v Štátnej nemocnici v Košiciach, kde zostala aj po viedenskej arbitráži, na základe ktorej mesto pripadlo Maďarsku. Maďarské orgány jej najskôr zakázali vykonávať profesiu, no po intervencii primára MUDr. Rudolfa Engela jej ministerstvo zdravotníctva udelilo výnimku. V roku 1941 vystúpila zo služieb verejného zdravotníctva a spolu so svojím manželom Emanuelom Teodorom Böhmom, predsedom Strany slovenskej národnej jednoty, podieľala na hájení sociálnych a kultúrnych práv slovenskej menšiny v Maďarsku. Od roku 1940 bola funkcionárkou Slovenského katolíckeho kruhu, spolupracovala aj so študentským podporným spolkom Hviezdoslav v Košiciach a pre týždenník Slovenská jednota napísala seriál zdravotnícko-osvetových článkov „Matka a dieťa“.

Po vojne pôsobila v Štátnom zdravotnom ústave v Bratislave, kde organizovala bezplatnú zdravotnú starostlivosť pre vysokoškolské študentky a aj prenatálnu a postnatálnu starostlivosť. V roku 1948 spolu s manželom emigrovala najskôr do Londýna, no napokon sa v roku 1952 prisťahovali do Spojených štátov. Tu po nostrifikácii lekárskeho diplomu pracovala v Presbyteriánskej nemocnici () v Newarku v štáte New Jersey, potom do roku 1975 v Kingsbrookskom židovskom zdravotníckom centre(en) (Kingsbrook Jewish Medical Center) v newyorskej štvrti Brooklyn, kde sa vypracovala na vedúcu lekárku. Zároveň ako mimoriadna profesorka internej medicíny a fyzikálnej diagnózy vyučovala na súkromnej židovskej vysokej škole Touro College(en) v New Yorku. Vo svojej vedeckovýskumnej práci sa zameriavala na problematiku fyzikálnej diagnózy.

Popri lekárskom povolaní sa angažovala aj v krajanskom spolkovom živote a prispievala do krajanskej tlače. Posmrtne jej vyšli pamäti Duša na dlani (2004).

Spolu s manželom je pochovaná na Národnom cintoríne v Martine, v hrobe s výtvarne riešeným náhrobníkom, ktorý podľa návrhu Evy Kovačevičovej-Fudaly v roku 1999 zrealizoval martinský kamenár Ľubomíra Maniša.

 Osobný život 
V roku 1941 sa zosobášila s Emanuelom Teodorom Böhmom (* 1909† 1990), ktorý v tom čase organizoval politické hnutie na obranu Slovákov žijúcich v Maďarsku, ktoré sa zhmotnilo v Strane slovenskej národnej jednoty, jedinej politickej strany na platforme otvoreného slovenského národného programu. Dziaková-Böhmová sa aktívne podieľala na týchto aktivitách, napr. ako funkcionárka Slovenského katolíckeho kruhu a prispievateľka straníckeho týždenníka Slovenská jednota.

 Dielo 
 , 151 s.

 Referencie 

 Odporúčaná literatúra 
 , 19421944



Kategória:Osobnosti z Rozhanoviec
Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Slovenskí vysokoškolskí pedagógovia
Kategória:Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave