Nagisa Óšima

Nagisa Óšima (; * 31. marec 1932, Kjóto – † 15. január 2013, Fudžisawa) bol japonský režisér a scenárista. Bol jedným z predstaviteľov japonskej novej vlny 60. rokov 20. storočia s filmami ako Seišun zankoku monogatari (1959) o nepokojnom období dospievania, Etsuraku (1965) alebo Kôshikei (1968), ktoré sa dôrazne venovali téme trestu smrti. V 70. rokoch 20. storočia sa vyznamenal filmom Gishiki (1971) a najmä škandalóznou a vznešenou snímkou Korida lásky (1976), ktorý bol uvedený na festivale Directors' Fortnight, a po ňom nasledoval Ai no bórei (1978), ktorý získal cenu za najlepšiu réžiu na filmovom festivale v Cannes. Následne režíroval film Veselé Vianoce, pán Lawrence (1983), anglo-japonskú koprodukciu s Davidom Bowiem a Rjúičim Sakamotom v hlavných úlohách. Režíroval aj Charlotte Rampling vo francúzskom filme Max, má láska (1986) a v roku 1999 natočil svoj posledný film Tabou (1999). Za svoju kariéru režíroval okolo 30 filmov rôznych žánrov.

Óšima zomrel 15. januára vo veku 80 kokov na zápal pľúc v nemocnici neďaleko Tokia.

 Životopis 
Filmár debutoval v roku 1959 filmom Ai to kibó no mači, po ktorom nasledoval Seišun zankoku monogatari. Zásadnú scénu dosiahol v roku 1960 dielom Nihon no joru to kiri, filmom búrlivej a dramatickej politickej debaty v rámci ľavice. V roku 1965 režíroval filmy Yunbogi's Diary a v nasledujúcich rokoch Hakuchû no tôrima a Nihon shunka-kô, no v Európe sa presadil až v roku 1968 filmom Kôshikei. V roku 1969 bol film Shônen uvedený na filmovom festivale v Benátkach. Oveľa drsnejší bol predchádzajúci počin Shinjuku dorobô nikki (1968) a následné Tokyo senso sengo hiwa (1970) a Ceremónia (1971), akési zhrnutie jeho činnosti. neskôr v roku 1976 nasledoval „škandalózny“ film V ríši zmyslov. Oshimova úloha v japonskej kinematografii je analogická s Godardovou úlohou vo francúzskej kinematografii. Filmárove kritické (a sebakritické) skúmanie začína neustálym popieraním seba samého a spoločnosti, v ktorej žije a ktorej je dedičom. Medzi jeho ďalšie filmy patria Furyō (1983), uvedený v Cannes, dokument Kyoto, My Mother's Place (1990) a Taboo - Gohatto (2000).

 Ocenenia 

 Cannes Film Festival  
 2000Gohatto (1999) [Zlatá palmahlavná súťaž]
 1986Max, má láska (1986) [Zlatá palmahlavná súťaž]
 1983Veselé Vianoce, pán Lawrence (1983) [Zlatá palmahlavná súťaž]
 1978Ai no bórei (1978) [Zlatá palmahlavná súťaž]
 1978Ai no bórei (1978) [najlepšia réžia]

 Filmografia 

 Režisér 
 1959: Ai to kibó no mači
 1960: Taijó no hakaba
 1960: Noc a mlha v Japonsku
 1960: Krutý příběh mládí
 1961: Šiiku
 1962: Amakusa Širó Tokisada
 1965: Watashi wa Bellett
 1965: Chiisana boken ryoko
 1965: Ecuraku
 1966: Hakučú no torima
 1967: Ninja Bugeicho
 1967: Nihon šunkakó
 1967: Muri šindžú: Nihon no nacu
 1968: Kôshikei
 1968: Kaettekita jopparai
 1969: Shônen
 1969: Shinjuku dorobô nikki
 1970: Tokyo senso sengo hiwa
 1971: Gishiki
 1972: Nacu no imóto
 1976: Korida lásky
 1978: Ai no bórei
 1983: Veselé Vianoce, pán Lawrence
 1986: Max, má láska
 1999: Gohatto

 Referencie 

 Literatúra 











 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Oshima






Kategória:Japonskí filmoví režiséri
Kategória:Japonskí filmoví scenáristi
Kategória:Osobnosti z Kjóta