Pincinit

Pincinit je špecifická magmatická hornina s lokálnym názvom opísaná zo Slovenska. V zmysle QAPF klasifikácie magmatických hornín predstavuje sklovitý ortopyroxénový granodiorit-tonalit. Je zložený z kremeňa, draselného živca, plagioklasu, ortopyroxénu, ilmenitu a intersticiálneho silikátového skla s pomerom skla a minerálov približne 1:1.  Vznikol tepelným účinkom bazaltového rezervoáru na okolité kôrové horniny. Zvláštnosťou tejto hlbinnej horniny je prítomnosť skla.

 Pôvod názvu 
Pincinit bol prvý krát opísaný ako xenolit (cudzorodý fragment horniny) v bazaltových lapillových tufoch pliocénneho maaru v blízkosti obce Pinciná, južné Slovensko. Hornina pincinit je pomenovaná podľa obce a rovnomennej vulkanickej maarovej štruktúry, Pinciná pri Lučenci na južnom Slovensku. Pincinit je lokálny názov horniny pre sklovitý ortopyroxénový granodiorit až tonalit. Doposiaľ boli z tejto lokality opísané tri fragmenty pincinitu s veľkosťou 5 až 25 cm.

 Petrografický opis 
Jemnozrnný granitoid je tvorený kremeňom (10–20 obj. %) a plagioklasom (30–40 obj. %), pričom intergranulárne priestory vypĺňa silikátové sklo. Z tohto skla kryštalizujú ortopyroxén, ilmenit a draselný živec. V xenolitoch sklo vytvára navzájom prepojenú sieť. Na základe modálneho a minerálneho zloženia, chemických vlastností intergranulárneho skla a charakteru fluidných inklúzií boli rozlíšené dva typy pincinitu.

Typ I obsahuje zonálny plagioklas (Ab52-70An23-45Or2-8) s bázickejším jadrom a a kyslejším okrajom, svetlozelené kryštály ortopyroxénu a čierny ilmenit, ktoré spolu tvoria približne 20–40 obj. % skla. Sklo je výrazne redukované a obsahuje len 7 % železa vo forme Fe3+. Primárne fluidné inklúzie v kremeni predstavujú plynnú zmes s dominanciou CO2 a menším zastúpením CH4, CO, H2S a H2. V skle sa zriedkavo vyskytujú apatit, zirkón a oranžovohnedé globuly železitej oxidickej taveniny. Apatit a zirkón sa nachádzajú aj ako minerálne inklúzie v kremeni a plagioklase.

Typ II obsahuje zonálny plagioklas (Ab43-72An20-55Or2-8) s rovnakou zonalitou ako typ I. Je charakteristický takmer homogénnym intergranulárnym sklom, ktoré obsahuje len malé množstvo ilmenitu, ortopyroxénu a draselného živca (<1 obj. %). Sklo je výrazne oxidované a obsahuje 26 % železa vo forme Fe3+. Fluidné inklúzie v kremeni sú tvorené zmesou CO2 a H2O. Tento typ pincinitu obsahuje akcesorický apatit, monazit-(Ce), allanit-(Ce), zirkón a bližšie neidentifikované silikáty bohaté na REE, U a Th. Obsah vody v silikátovom skle je v oboch typoch pincinitu podobný a dosahuje približne 2 hmot. %.

 Chemické zloženie a genéza 
Pincinit predstavuje špecifickú hlbinnú horninu obsahujúcu silikátové sklo, ktoré v intruzívnych horninách zvyčajne chýba, keďže tieto horniny za normálnych podmienok kryštalizujú úplne a sklo obvykle vzniká rýchlym utuhnutím na povrchu. Prítomnosť skla v pincinite súvisí s tým, že hornina síce vznikala vo väčšej hĺbke, avšak ešte pred úplnou kryštalizáciou bola rýchlo transportovaná na povrch ako xenolit v bazaltovej magme.

Pincinit vznikal na rozhraní zemského plášťa a kôry (typ I) alebo v spodnej časti kôry (typ II) v dôsledku tepelného a chemického pôsobenia bazaltovej (čadičovej) magmy v magmatickom rezervoári na okolité kôrové horniny. Izotopové U–Pb datovanie akcesorického zirkónu indikuje vek pliocén, zatiaľ čo U–Pb–Th vek restitového monazitu-(Ce) poukazuje na karbónsky vek pôvodného kôrového materiálu, ktorý bol parciálne natavený vplyvom tepelného účinku bazaltového rezervoáru.

Intergranulárne sklo pincinitu typu I je peraluminózne, korund-normatívne a má dacitové zloženie (SiO2 = 65 až 71 hmot. %, Na2O + K2O 6 až 8 hmot. %). Naopak, typ II obsahuje mierne metaluminózne, diopsid-normatívne sklo s geochémiou hlavných prvkov v rozsahu dacit–trachyt až ryolit (SiO2 64 až 76 hmot. %, Na2O + K2O 5,5 až 9 hmot. %). Pincinit typu I je charakteristicky nižšie oxidovaný, s nižším pomerom Fe3+/Fe2+ v skle, absenciou draselného živca a dominanciou ferosilitovej zložky v ortopyroxéne. Naproti tomu typ II vykazuje vyšší stupeň oxidácie, vyšší pomer Fe3+/Fe2+ v skle, prítomnosť draselného živca kryštalizujúceho zo skla a prevahu enstatitovej zložky v ortopyroxéne.

Napriek týmto rozdielom sa oba typy pincinitu nelíšia v celohorninovom geochemickom zložení, ktoré podľa tzv. TAS klasifikácie pre plutonické horniny zodpovedá subalkalickému granitu. Oba genetické typy sú peraluminózne (Al2O3/(Na2O+K2O+CaO)>1), s hodnotami A/CNK = 1,03 až 1,04 a A/NK = 1,66–1,74. Zároveň sa vyznačujú zvýšenými obsahmi stopových prvkov ako Ba (101 až 418 ppm) a Sr (295 až 382 ppm), obohatením o ľahké vzácne zeminy (LREE) a nízkymi obsahmi ťažkých vzácnych zemín (HREE).

 Referencie