Emmanuelle (miniséria)

Emmanuelle je francúzska eroticko-dobrodružná televízna miniséria z roku 1993, ktorá vznikla v angličtine. Sériu režíroval Francis Leroi, podľa scenára Jean-Marc Vasseura a produkoval ju Alain Siritzky. V hlavných úlohách hrali Marcela Walerstein, George Lazenby, Sylvia Kristel a Joel Bui. Prevažne inštrumentálne skladby k častiam série zložil Pierre Bachelet. Projekt obsahuje 7 epizód po priemernej dĺžne zväčša 90 minút.

 Herecké obsadenie 
 Marcela Walersteinmladá Emanuela
 George LazenbyMario
 Sylvia Kristelstará Emanuela
 Joel BuiAthisan Khan

 Epizódy 
Nižšie je zoznam epizód (v chronologickom poradí):

 1993: Éternelle Emmanuelle ()
 1993: La revanche d'Emmanuelle ()
 1993: Emmanuelle à Venise ()
 1993: L'amour d'Emmanuelle ()
 1993: Magique Emmanuelle ()
 1993: Le parfum d'Emmanuelle ()
 1993: Le secret d'Emmanuelle ()

 Predprodukcia 
Predným ako sa Alain Siritzky pustil do produkcie siedmeho filmu série Emmanuelle au 7ème ciel (1993), zahájil financovanie sedemdielneho seriálu určeného pre televíziu. Na minisériu si najal venezuelskú modelku, ktorá hovorila lámanou francúzštinou aby zahrala mladú Emanuelu. Nakoniec na tom nezáležalo, lebo postproducia zabezpečila, aby boli hlasy uhladené. Sylvia Kristel, ktorá zažiarila v prvom filme z roku 1974 v réžii Just Jaeckina, mala tiež hrozný francúzsky prízvuk. Marcela Walerstein narodená v roku 1971 v Apure, sa zúčastnila súťaže Miss Venezuela, potom sa presunula k modelingu a zahrala si v niekoľkých venezuelských celovečerných filmoch. Úloha mladej Emanueli bola pre ňu ideálna. Pod vedením filmára Francisa Leroia, tiež scenáristu a muža, ktorý predným nakrútil Emmanuelle IV (1984), bola Walerstein v ideálnej forme aby stelesnila temperament modernej ženy, ktorá je nebojácna a nestará sa o to, čo si myslia ostatní. Celkovo vzniklo sedem epizód po jednotlivých dĺžkach okolo 90 minút (jeden a pól hodiny). Časti boli prezentované atraktívne, no neponúkali žiadne skutočné prekvapenia. V deji rozprávala Emanuela o svojich dobrodružstvách, stretnutiach a minulých zážitkoch. Bola to príležitosť objaviť určité aspekty Emanuelininho života, ktoré boli predným vynechané. Zatiaľ čo je Marcela Walerstein skutočne fotogenická, scenár nie je ničím výnimočný a obsahuje zámerne opakujúce sa scény a klišé. Seriál je koncipovaný, tak aby zaplnil polovičný slot na kanále M6 alebo aby bol vydaný na DVD. Aj 20 rokov po úspechu prvého filmu sa tejto franšíze podarilo nadchnúť časť publika, ktorú uchvátila atmosféra televízneho formátu. Vidieť Sylviu Kristel opäť v úlohe, ktorá z nej urobila hviezdu, bolo najväčším potešením, aj keď značne zostarla a bola odsunutá na úlohu akej si rozprávačky, pričom vyzliekanie prenechala pre seriál mladšej herečke.

 Produkcia 
Natáčanie celej série prebiehalo okrem štúdii Long CourrierÚdaj pochádza zo samotných záverečných titulkov. v Paríži, Los Angeles, Benátkach až po vzdialené exotické lokácie v Ázii či Indii.

 Postprodukcia 
Séria bola nahovorená v angličtine.

 Hudba 

Hlavným hudobníkom sa pre celú sériu stal Pierre Bachelet, ktorý sa v minulosti podieľal na hudbe pre snímky Emanuela (1974), Emmanuelle 5 (1987) a Emmanuelle au 7ème ciel (1993). Aranžmány a klávesy mal na starosti dvorný Bacheletov spoločník Bernard Levitte. Francúzsku verziu textu zložil Jean-Pierrre Lang a preklad zabezpečila Marina Albert. Oba songy (anglickú a francúzsku verziu) naspievala Sylvia Kristel. Singel bol vydaný hudobnými vydavateľstvami Papa Bravo, AVREP a distribuovaný spoločnosťami BMG France a Bertelsmann Music Group.

Pierre Bachelet sa vrátil, aby skomponoval hlavný soundtrack, ktorý sprevádzal celý seriál. Bacheleta v 90. rokoch už nemal veľa priestoru na filmovú a televíznu hudbu, pretože bol značne pohltený prípravou nových albumov piesní, ktoré hrával aj na koncertoch. Muzikálne ozdoby okolo romantických zapletení krásnej herečky teda ustúpili do úzadia. Napriek tomu, ako skutočný profesionál, prijal objednávku na seriál s predstavou konceptu, ktorý by sa točil okolo niekoľkých tém opakovane použitých z epizódy do epizódy. O opätovnom použití pôvodnej piesne z roku 1974, ktorá bola chránená autorskými právami vydavateľa, nebolo pochýb. Rozhodlo sa nakoniec o napísaní novej skladby, ktorá by sa odohrala počas úvodných a záverečných titulkov. Keďže Sylvia Kristel bola účinkujúcou a už predviedla svoj spevácky talent, keď naspievala ústrednú pieseň k druhému opusu filmovej série Emmanuella – antipanna (1975). Myšlienkou bolo ju posadiť pred mikrofón a nechať ju spievať melódiu. Herečka sa nebránila a tento návrh uprednostňovala oveľa viac pred opätovným vyzlečením alebo prijímaním iných návrhov. Verše a refrén, napísané v angličtine, zložil textár Jean-Pierre Lang, ktorý bol na Bacheletovu prítomnosť zvyknutý. Bernard Levitte potom partitúry vylaďoval a pred orchester umiestnil hráča saxofónu Michela Gauchera, nástroj schopný rozptýliť hudbu. Keď sa hlasy v piesni spoja ako pri Emmanuelle 2 je v nich veľa zmyselnosti. Čo sa týka herečkinho vokálneho prejavu, ten sa nakoniec nepodobá na to, čo ponúkla pre Francisa Laia, ktorý bol hudobníkom v druhom filme série.

 Spolupracovníci 
 Bernard Levittearanžmány, klávesy
 Sylvia Kristelspev piesne
 Jean-Pierrre Langtext piesne
 Marina Albertpreklad piesne
 Michel Gauchersaxofón
 André Harwoodnahrávanie v štúdiu Crystal
 Antoine Cambourakisnahrávanie v štúdiu Crystal
 Christophe Duboismix

 Distribúcia 
Keďže išlo o seriál, mnohé kanáli sa ho neobťažovali vysielať. Neskôr vznikol zmätok okolo filmu Emmanuelle VII (1993), ktorý bol vydaný a VHS pod názvom Emmanuelle au 7ème ciel. Hoci pri tvorbe opäť stáli Alain Siritzky (producent) a Francis Leroi (režisér), ide o samostatnú produkciu od TV série, hoci bola natočená v tom istom roku a bez Marcela Walerstein. Dôkaz sa kládol na zhustenie deja okolo postavy, ktorú hrala Sylvia Kristel. Od 70. rokov ubehol čas a ako Kristel  starla, začali sa pripomínať aj jej zlaté časy. Samozrejme, že aj v siedmej časti filmovej série Emanuela zaplavuje divákov svojimi spomienkami a rozpráva príbeh blízkej priateľky, s ktorou už dávno stratila kontakt. Vo výsledku, to zaváňalo provizórnou záležitosťou. Plagát zostal úplne bez povšimnutia, vďaka čomu bolo toto priame video vydanie chválené zvedavcami a nostalgikmi. Pokračovanie bolo skôr určené na zisk peňazí a umožnenie herečke z roli profitovať. Po problémoch Kristel v Spojených štátoch sa vrátila do Európy úplne na mizine a zanechala za sebou niekdajšiu slávu. V siedmej časti opäť Bachelet prispel príjemnými tóninami, ale už nevyrazenejšími ako jeho tvorba z roku 1974.

 Hudba 
V obchodoch s platňami sa neobjavilo v tom čase žiadne CD. Bolo to, pretože len málo ľudí by bolo ochotných otvoriť peňaženku za pieseň, ktorú mnohí nepoznali. Všetka hudba, ktorú Piere Bachelet vytvoril si zaslúži publikum aj mimo filmového sveta. V polovici 90. rokoch však spevák a skladateľ uprednostňoval, aby sa ľudia nezaoberali príliš hudbou, ktorú dosiahol pre erotické produkcie. Keď sa Bachelet objavil v jednom televíznom programe, zaškĺbil sa, keď moderátor spomenul, že zložil hudbu k filmom Emanuela (1974) a Histoire d’O (1975). Aj keď pri týchto spoluprácach nemal za čo hanbiť, uprednostňoval imidž dobrého manžela a múdreho rodinného muža, ktorým v skutočnosti bol, rovnako ako imidž populárneho umelca, ktorý oslovil všetky domácnosti a dokázal prinútiť ľudí pospevovať si jeho hity bez ohľadu na vek.

 Kritika 
Filmár Just Jaeckin sa vo svojich memoároch k sérii vyjadril:

 Referencie 

 Literatúra 


 Pozri aj 
 Emmanuelle (filmová séria)

 Externé odkazy 

 Jednotlivé časti na IMDb 

Kategória:Emmanuelle
Kategória:Francúzske televízne seriály
Kategória:Televízne seriály z roku 1993
Kategória:Seriály s hudbou Pierra Bacheleta