Bitka pri Mantinei (362 pred Kr.)

Bitka pri Mantineii sa odohrala v roku 362 pred Kr. a predstavovala jeden z najvýznamnejších stretov v dejinách klasického Grécka. Proti sebe sa postavili Téby, usilujúce sa o udržanie svojej pozície vedúcej mocnosti, a koalícia Sparty, Atén a ich spojencov. Hoci Tébania na bojisku zvíťazili, smrť ich geniálneho stratéga Epameinónda viedla k definitívnemu koncu tébskej hegemónie.

 Historický kontext 
Po porážke Sparty v bitke pri Leuktre (371 pred Kr.) sa dominantnou silou v Grécku stali Téby. Ich moc však vyvolávala odpor u tradičných mocností aj bývalých spojencov. Rozkol v rámci Arkádskeho spolku medzi mestami Mantineia a Megalopolis poskytol Sparte a Aténam príležitosť spojiť sily proti spoločnému nepriateľovi. Epameinóndas viedol štvrtú a poslednú inváziu na Peloponéz, aby obnovil poriadok a potvrdil tébsku nadvládu.

 Priebeh bitky 
Bitka sa odohrala v úzkom údolí medzi pohoriami Mainalos a Artemision. Epameinóndas, vedomý si vyrovnaných síl, stavil na kombináciu psychológie a technickej prevahy.

 Taktika šikmého šíku a formácia 
Epameinóndas opäť aplikoval svoju revolučnú taktiku šikmého šíku (loxé falanx), ktorú zdokonalil po skúsenostiach z Leuktry. Na ľavom krídle sformoval údernú päsť z boiótskych oddielov v extrémnej hĺbke približne 50 radov. Táto formácia mala za úlohu rozraziť nepriateľskú líniu v jedinom bode ako „prova vojnovej lode“ (embolon). Naproti tomu stred a pravé krídlo (tvorené spojencami z Argu a Messénie) rozostavil stupňovito smerom dozadu, aby sa vyhli priamemu stretu s nepriateľom, kým úderná kolóna nevykoná prielom.

 Klamlivý manéver a moment prekvapenia 
Rozhodujúcim momentom bol Epameinóndov klamlivý manéver, ktorý narušil tradičný rituál gréckeho boja. Po príchode na bojisko nezaútočil priamo, ale nechal vojsko pochodovať smerom k západným svahom pohoria Mainalos.
 Oklamanie nepriateľa: Tébania pred zrakmi nepriateľa zložili zbrane a naznačili prípravu na táborenie. Koaličné sily (Sparta a Atény) podľahli ilúzii, že sa v ten deň už bojovať nebude, odložili prilby a nechali svoje kone odstrojiť, čím sa ich bojová formácia fakticky rozpadla.
 Náhly úder: V momente najväčšej nepozornosti dal Epameinóndas povel na okamžitý útok. Vojaci si bleskovo nasadili prilby a vopred sformovaný úderný stĺp vyrazil „ako galéra s ostrým taranom“ proti spartskému pravému krídlu skôr, než nepriateľ stihol obnoviť líniu.

 Prielom a súčinnosť zložiek 
Prielom nebol len prácou pechoty. Epameinóndas nasadil inovovanú formu kombinovaného boja:
 Hamippoi: Tébska jazda útočila v tesnom spojení s ľahkou pechotou (hamippoi), ktorá v chaose boja podrezávala kone nepriateľov alebo napádala jazdcov z boku.
 Dominancia na krídlach: Tébske jazdectvo posilnené týmito oddielmi rýchlo zmietlo aténsku jazdu na krídlach, čím odkrylo boky nepriateľskej falangy. Úderný stĺp Boióťanov následne preťal spartské línie.

 Smrť Epameinónda a výsledok 
V momente, keď sa víťazstvo zdalo byť isté, bol Epameinóndas smrteľne ranený oštepom do hrude. Podľa historika Xenofonta správa o jeho zranení okamžite paralyzovala tébsky postup. Tébania nedokázali využiť svoj úspech a zastavili prenasledovanie nepriateľa. Umierajúci Epameinóndas, dozvediac sa, že obaja jeho predpokladaní nástupcovia (Iolaidas a Daifantos) tiež padli, údajne odporučil Tébanom uzavrieť mier.

 Následky 
Bitka pri Mantineii skončila bez jasného politického víťaza a priniesla len strategický pat. Hoci Téby formálne zvíťazili a vztýčili trofej, strata ich kľúčových vodcov znamenala definitívny koniec ich mocenských ambícií.
 Mocenské vákuum: Žiadny grécky mestský štát (polis) už po tomto strete nemal dostatok síl na nastolenie celogréckej dominancie. Grécko zostalo hlboko roztrieštené a vyčerpané neustálymi vojnami.
 Politická neistota: Historik Xenofón uzatvára svoje dielo konštatovaním, že namiesto očakávaného poriadku zavládol v celom Grécku ešte väčší zmätok a neistota (akrisia) ako kedykoľvek predtým.
 Vzostup Macedónie: Tento stav všeobecného vyčerpania vytvoril ideálne podmienky pre neskorší mocenský vzostup Filipa II. Macedónskeho. O 24 rokov neskôr v bitke pri Chairóneii (338 pred Kr.) využil Filip macedónsku falangu (vychádzajúcu práve z Epameinóndových inovácií) na definitívne ovládnutie celého Grécka. 

 Referencie 

 Pozri aj 
 Hegemónia (staroveké Grécko)
 Epameinóndas
 Bitka pri Leuktre

Kategória:Bitky v Grécku
Kategória:Dejiny Grécka
Kategória:4. storočie pred Kr.