Sianský incident

Sianský incident (,  - Si-an š'-pien) bola politická kríza, ktorá sa odohrala v roku 1936 v meste Si-an v provincii Šen-si.

Čankajšek, vodca nacionalistickej vlády Číny, bol zatknutý svojimi podriadenými generálmi Čang Süe-liangom a Jang Chu-čchengom, ktorí chceli prinútiť vládu Čínskej nacionalistickej strany (Kuomintang alebo KMT) zmeniť svoju politiku voči Japonskému cisárstvu a Čínskej komunistickej strane (KSČ).

Pred incidentom sa Čankajšek riadil stratégiou „najprv vnútorného upokojenia, potom vonkajšieho odporu“, ktorá zahŕňala elimináciu KSČ a zmier s Japonskom, aby sa umožnila modernizácia Číny a jej armády. Po incidente sa Čankajšek postavil na stranu komunistov proti Japoncom. Avšak v čase, keď Čankajšek 4. decembra 1936 prišiel do Si-anu, rokovania o jednotnom fronte prebiehali už dva roky. Kríza sa skončila po dvoch týždňoch rokovaní, počas ktorých bol Čankajšek nakoniec prepustený a vrátil sa v sprievode Čanga do hlavného mesta Nankingu. Čankajšek súhlasil s ukončením prebiehajúcej občianskej vojny proti KSČ a začal sa aktívne pripravovať na nadchádzajúcu vojnu s Japonskom.

 Pozadie 

 Japonská invázia do Mandžuska 
V roku 1931 Japonské cisárstvo pokračovalo v eskalácii svojej agresie voči Číne prostredníctvom Mukdenského incidentu a japonskej invázie do Mandžuska. „Mladý maršal“ Čang Süe-liang, ktorý nahradil svojho otca ako veliteľ Feng-tchienskej kliky a Severovýchodnej armády v tomto regióne, bol široko kritizovaný za stratu svojho územia v prospech Japonskej cisárskej armády. V reakcii na to Čang rezignoval a podnikol cestu do Európy.

 Konflikty medzi nacionalistami a komunistami 
Po Severnej expedícii v roku 1928 bola Čína nominálne zjednotená pod vedením nacionalistickej vlády v Nankingu. Zároveň nacionalistická vláda násilne odstránila členov KS Číny v Kuomintangu, čím v podstate ukončila spojenectvo medzi oboma stranami. Od 30. rokov 20. storočia spustila nacionalistická vláda sériu kampaní proti KS Číny. Blížiaca sa vojna proti Japonsku medzitým spôsobila nepokoje a nárast vlny nacionalizmu v celej krajine. V dôsledku toho sa kampane proti Komunistickej strane stávali čoraz nepopulárnejšími.

Koncom roka 1935 sa komunistom počas Dlhého pochodu tesne podarilo vyhnúť zničeniu a začali sa usadzovať v nových základniach v  oblasti na hranici provincií Kan-su a Ning-sia. Obliehalo ich niekoľko nacionalistických armád vrátane Severozápadnej armády pod vedením Jang Chu-čchenga a Severovýchodnej armády, do ktorej bol Čang Süe-liang po návrate z cesty do Európy prevelený ako veliteľ. Nacionalistické armády spočiatku nebrali vážne komunistické výzvy na vedenie spoločnej vojny proti Japonsku, ale to sa začalo meniť vďaka „Východnej expedícii“ Červenej armády od februára do apríla 1936. Komunisti vyhlásili, že posielajú oddiel cez provinciu Šan-si, aby bojoval proti Japoncom v Že-che a Chu-peji. Prepustenie Červenej armády by prelomilo obkľúčenie, a tak ich Jen Si-šan násilne zastavil. Hoci bola Červená armáda vojensky porazená, presvedčila roľníkov zo Šan-si o svojom vlastenectve a počas ústupu získala 8 000 nových regrútov. Aj Čang Süe-liang bol prekvapený a začal ich považovať skôr za potenciálnych spojencov než za nepriateľov. Keď Mao Ce-tung 14. marca oznámil, že komunisti sú ochotní uzavrieť prímerie, Čang tajne súhlasil. Navrhol Čankajškovi, aby zvrátil nacionalistickú politiku, ktorá uprednostňovala čistku od komunistov, a namiesto toho sa zameral na vojenské prípravy proti japonskej agresii. Keď Čankajšek odmietol, Čang začal vo „veľkej tajnosti“ plánovať prevrat. V júni 1936 bola dosiahnutá tajná dohoda medzi Čangom a KSČ.

 Udalosti 
náhľad|Čang Süe-liang a Jang Chu-čcheng v roku 1936
V novembri 1936 povedal Čang Čankajškovi, aby prišiel do Si-anu a porozprával sa s jednotkami, ktoré už nechceli bojovať proti komunistickým silám. Keď Čankajšek súhlasil, Čang informoval Mao Ce-tunga, ktorý plán nazval „majstrovským dielom“. 12. decembra 1936 vtrhli Čang Süe-liangovi a Jang Chu-čchengovi osobní strážcovia do domu, v  ktorom Čankajšek spal. Čankajškovi sa podarilo utiecť, ale pri tom utrpel zranenie. Ráno ho nakoniec zatkli Čangove jednotky. Do Nankingu bol okamžite odoslaný telegram požadujúci okamžité ukončenie občianskej vojny proti KSČ a reorganizáciu nacionalistickej vlády vyhostením projaponských frakcií a prijatím protijaponského postoja. Keďže prichádzali protikladné správy o tom, čo sa stalo, nacionalistická vláda v Nankingu sa dostala do krízy. 

 Rokovania o prepustení 
Mnoho mladých dôstojníkov Severovýchodnej armády žiadalo Čankajška zabiť. Čang aj komunisti však trvali na tom, aby zostal nažive a že ich zámerom bolo „iba zmeniť jeho politiku“. Ak by bol Čankajšel zabitý, zničilo by to akúkoľvek šancu na vytvorenie jednotného frontu proti Japonsku. Reakcie na prevrat od vysokých nacionalistických predstaviteľov v Nankingu boli rozdielne. Komisia pre vojenské záležitosti vedená Che Jing-čchinom odporučila vojenskú kampaň proti Si-anu a okamžite vyslala pluk, aby obsadil Tchung-kuan. Čankajškova manželka Sung Mej-ling a Kchung Siang-si dôrazne podporovali rokovania o urovnaní, ktoré by zabezpečilo Čankajškovu bezpečnosť.

16. decembra dorazili do Si-anu Čou En-laj a Lin Po-čchü, aby zastupovali KSČ na rokovaniach. Čankajšek sa spočiatku bránil rokovaniam s delegátmi KSČ, ale svoj nesúhlas stiahol, keď sa ukázalo, že jeho život a sloboda do značnej miery závisia od komunistickej dobrej vôle voči nemu. Jeho rozhodnutie ovplyvnil aj príchod pani Čankajškovej 22. decembra, ktorá cestovala do Si-anu v nádeji, že zabezpečí jeho rýchle prepustenie, pretože sa obávala vojenskej intervencie frakcií v Kuomintangu. 24. decembra Čankajšek prijal Čou En-laja na stretnutie, čo bolo prvýkrát, čo sa títo dvaja videli odkedy Čou pred viac ako desiatimi rokmi opustil Vojenskú akadémiu Whampoa. Čou začal rozhovor slovami: „Za desať rokov, odkedy sme sa stretli, sa zdá, že si veľmi málo zostarol.“ Čankajšek prikývol a povedal: „En-laj, bol si mojím podriadeným. Mal by si robiť, čo hovorím.“ Čou odpovedal, že ak Čangkajšek zastaví občiansku vojnu a namiesto toho sa postaví Japoncom, Červená armáda rada prijme Čankajškovo velenie. Na konci stretnutia Čankajšek sľúbil ukončenie občianskej vojny, spoločný odpor proti Japoncom a pozval Čoua do Nankingu na ďalšie rokovania.

 Dôsledky 
Sianský incident bol pre KSČ zlomovým bodom. Upevnil Čankajškovu nadvládu nad politickými a vojenskými záležitosťami v Číne a KSČ mohla rozšíriť svoje sily v rámci Druhého zjednoteného frontu, ktorý neskôr zohral úlohu pri komunistickej revolúcii.

Čang bol držaný v domácom väzení viac ako 50 rokov, kým v roku 1993 emigroval na Havaj, zatiaľ čo Jang bol uväznený a nakoniec popravený na príkaz Čankajška v roku 1949, pred ústupom nacionalistov na Taiwan.

 Referencie 

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Dejiny Číny
Kategória:Komunistická strana Číny