Povereníctvo (Slovensko)

Povereníctvo bolo pomenovanie ústredného orgánu štátnej správy na území Slovenska v rámci Československej republiky (ČSR) v rokoch 19441960 a 19641968, pričom od 1. septembra 1944 do 7. apríla 1945 boli povereníctva súčasťou Slovenskej národnej rady (SNR) a následne od 7. apríla 1945 pôsobili ako samostatné orgány výkonnej moci, de facto obdoba ministerstiev. Od 1. septembra 1944 do 5. septembra 1946 niesli názov povereníctvo Slovenskej národnej rady. V priebehu ich existencie sa počet, názov, štruktúra, funkcie, kompetencie aj teritoriálny rozsah právomocí povereníctiev postupne menil, pričom povereníctva nemali náprotivok na českom území a teda boli prejavom asymetrického usporiadania výkonnej moci v ČSR.

Osoba stojaca na čele povereníctva sa nazývala povereník alebo povereníčka, hoci počas celej existencie tohto orgánu túto funkciu zastávala iba jedna žena, Emília Janečková-Muríňová ako povereníčka sociálnej starostlivosti (19501951) a povereníčka pracovných síl (19511953). Spoločne tvorili Zbor povereníkov.

 Vznik a pôsobenie v rokoch 19441945 
Vianočnou dohodou z decembra 1943 predstavitelia občianskeho odboja a Komunistickej strany Slovenska utvorili ilegálnu SNR, ktorej hlavnou úlohou bola príprava ozbrojeného povstania proti nemeckému fašizmu a s ním kolaburujúcej vlády Slovenskej republiky (SR). Po vypuknutí povstania SNR vystúpila z ilegality deklaráciou z 1. septembra 1944 vydanou v povstaleckom centre, Banskej Bystrici,, dokument č. 276, kapitola III. Doba nesvobody (30. 9. 1938–4. 5. 1945), podkapitola D. Slovensko (14. 3. 1939–21. 4. 1945), dokument č. 11 pričom zároveň nariadením č. 1/1944 Zbierky nariadení SNR (Zb. n. SNR) prevzala zákonodarnú, vládnu a výkonnú moc na Slovensku.Nariadenie Slovenskej národnej rady č. 1/1944 Zb. n. SNR zo dňa 1. septembra 1944 o vykonávaní zákonodarnej, vládnej a výkonnej moci na Slovensku. Sbierka nariadení Slovenskej národnej rady. Ročník 1944, čiastka 1, vydaná dňa 5. septembra 1944, s. [1]. Dostupné online. (dost. 2025-12-11) Ešte v ten istý deň SNR vydala nariadenie č. 3/1944 Zb. n. SNR, ktorým „k obstarávaniu štátnej správy“ zriadila okrem predsedníctva SNR tieto ústredné úrady:
 povereníctvo SNR pre veci vnútorné,
 povereníctvo SNR pre národnú obranu,
 povereníctvo SNR pre financie,
 povereníctvo SNR pre veci hospodárske a zásobovanie,
 povereníctvo SNR pre dopravu a verejné práce,
 povereníctvo SNR pre školstvo a národnú osvetu,
 povereníctvo SNR pre pravosúdie,
 povereníctvo SNR pre zdravotníctvo,
 povereníctvo SNR pre sociálnu starostlivosť.Nariadenie Slovenskej národnej rady č. 3/1944 Zb. n. SNR zo dňa 1. septembra 1944 o zriadení ústredných úradov. Sbierka nariadení Slovenskej národnej rady. Ročník 1944, čiastka 1, vydaná dňa 5. septembra 1944, s. 1-2.

Nariadením SNR č. 8/1944 Zb. n. SNR zo 6. septembra 1944 bola z povereníctva SNR pre dopravu a verejné práce vyňatá agenda dopravy, pričom povereníctvo naďalej pokračovalo pod názvom povereníctvo SNR pre verejné práce, a zároveň boli zriadené dva nové úrady: povereníctvo SNR pre železnice a povereníctvo SNR pre poštu a telegraf.Nariadenie Slovenskej národnej rady č. 8/1944 Zb. n. SNR zo 6. septembra 1944, ktorým sa doplňuje a mení nariadenie Slovenskej národnej rady zo dňa 1. septembra 1944 č. 3 Zb. n. SNR o zriadení ústredných úradov. Sbierka nariadení Slovenskej národnej rady. Ročník 1944, čiastka 2, vydaná dňa 7. septembra 1944, s. 4. Dostupné online. (dost. 2025-12-11)

Povereníctva boli utvorené pre úseky štátnej správy, ktoré v SR riadili ministerstvá, keďže na základe nariadenia SNR č. 1/1944 Zb. n. SNR na povstaleckom území preberali ich agendu a v praxi na ne nadväzovali. Ich názov bol odvodený od ich faktického vzťahu k SNR, ktorá ich „poverovala“ riadením príslušných úsekov štátnej správy. Pomenovanie „ministerstvo“ sa neuplatnilo keďže povereníctva sa na jednej strane dištancovali od existujúcich ministerstiev SR a na druhej strane bolo toto pomenovanie vyhradené pre celoštátne ministerstvá v Dočasnom štátnom zriadení, resp. obnovenej ČSR. SNR riadila povereníctva, tie ale pracovali pomerne samostatne a riadili svoje úseky prostredníctvom národných výborov (NV), resp. iných orgánov v ich pôsobnosti (na úsekoch, kde NV nefungovali to boli okresné a notárske úrady, žandárske a veliteľské stanice a pod.).

Po zatlačení povstaleckej armády, v čase, kedy bolo vojenské obsadenie Banskej Bystrice nacistickými jednotkami už neodvratné, SNR vydala svoje posledné nariadenie pred prechodom späť do ilegality. Nariadením č. 40/1944 Zb. n. SNR z 23. októbra 1944 sa právomoci povereníctiev preniesli na Predsedníctvo SNR.Nariadenie Slovenskej národnej rady č. 40/1944 Zb. n. SNR zo dňa 23. októbra 1944 o dočasných plnomocenstvách Predsedníctvu Slovenskej národnej rady a členom Predsedníctva Slovenskej národnej rady. Sbierka nariadení Slovenskej národnej rady. Ročník 1944, čiastka 10, vydaná dňa 24. októbra 1944. Dostupné online. (dost. 2025-12-11)

Na základe zmieneného zmocňovacieho nariadenia z 23. októbra 1944 členovia SNR 21. januára 1945 v Trebišove vytvorili dočasný orgán, Delegáciu SNR pre oslobodené územie, ktorá fakticky plnila úlohy pléna SNR. Funkciu povereníctiev plnili odbory Úradu delegácie SNR, ktorý fungoval od 21. januára do 7. februára 1945 v tomto zložení (od 1. februára pôsobil v Košiciach, kapitola III. Doba nesvobody (30. 9. 1938–4. 5. 1945), podkapitola D. Slovensko (14. 3. 1939–21. 4. 1945), dokument č. 11, poznámka pod čiarou č. 75):
 odbor pre veci vnútorné,
 odbor pre veci poľnohospodárstva a pozemkovej reformy,
 odbor pre veci priemyslu, živností a zásobovania,
 odbor pre veci financií,
 odbor pre veci školstva a osvety,
 odbor pre veci pravosúdia,
 odbor pre veci sociálnej starostlivosti a zdravotníctva,
 odbor pre veci železníc a verejné práce.

7. februára bol Úrad delegácie SNR zreorganizovaný a obnovili sa povereníctva, a to v takomto zložení:
 povereníctvo pre dopravu,
 povereníctvo pre financie,
 povereníctvo pre pošty a telegraf,
 povereníctvo pre pôdohospodárstvo a pozemkovú reformu,
 povereníctvo pre pravosúdie,
 povereníctvo pre priemysel, živnosti a zásobovanie,
 povereníctvo pre sociálnu starostlivosť,
 povereníctvo pre školstvo a osvetu,
 povereníctvo pre veci vnútorné,
 povereníctvo pre verejné práce,
 povereníctvo pre zdravotníctvo.

Predsedníctvo SNR svojím nariadením č. 1/1945 Zb. n. SNR z 21. februára 1945 zreorganizovalo povereníctva do tejto podoby:
 povereníctvo SNR pre veci vnútorné,
 povereníctvo SNR pre pôdohospodárstvo a pozemkovú reformu,
 povereníctvo SNR pre financie,
 povereníctvo SNR pre priemysel, živnosti a zásobovanie,
 povereníctvo SNR pre školstvo a osvetu,
 povereníctvo SNR pre pravosúdie,
 povereníctvo SNR pre sociálnu starostlivosť,
 povereníctvo SNR pre železnice,
 povereníctvo SNR pre pošty a telegrafy,
 povereníctvo SNR pre zdravotníctvo,
 povereníctvo SNR pre verejné práce,
 povereníctvo SNR pre veci vojenské.Nariadenie Predsedníctva Slovenskej národnej rady č. 1/1945 Zb. n. SNR zo dňa 21. februára 1945 o zriadení ústredných orgánov. Sbierka nariadení Slovenskej národnej rady. Ročník 1945, čiastka 1, vydaná dňa 10. marca 1945. Dostupné online. (dost. 2025-12-11)

Na základe nariadenia Predsedníctva SNR č. 27/1945 Zb. n. SNR zo 7. apríla 1945 boli povereníctva zreorganizované do tejto podoby:
 povereníctvo SNR pre veci vnútorné,
 povereníctvo SNR pre pôdohospodárstvo a pozemkovú reformu,
 povereníctvo SNR pre financie,
 povereníctvo SNR pre informácie,
 povereníctvo SNR pre priemysel a obchod,
 povereníctvo SNR pre pravosúdie,
 povereníctvo SNR pre výživu a zásobovanie,
 povereníctvo SNR pre dopravu a verejné práce,
 povereníctvo SNR pre pošty,
 povereníctvo SNR pre sociálnu starostlivosť,
 povereníctvo SNR pre školstvo a osvetu,
 povereníctvo SNR pre zdravotníctvo.Nariadenie Predsedníctva Slovenskej národnej rady č. 27/1945 Zb. n. SNR zo dňa 7. apríla 1945 o zriadení ústredných úradov. Sbierka nariadení Slovenskej národnej rady. Ročník 1945, s. 32-33. Dostupné online. (dost. 2025-12-11)

 Zrušenie 
Ústavou Československej socialistickej republiky boli povereníctva zrušené a nahradené odbormi SNR, avšak v roku 1964 boli opätovne obnovené. K ich definitívnemu zániku došlo na základe ústavného zákona č. 143/1968 Zb. z 27. októbra 1968 o československej federácii, keď ich s platnosťou od 1. januára 1969 nahradili ministerstvá Slovenskej socialistickej republiky.

 Referencie 

 Ďalšia literatúra 



Kategória:Dejiny Slovenska