Mešita Bajrakli (Samokov)

Mešita Bajrakli () je budova bývalej mešity z polovice 18. storočia, ktorá sa nachádza v meste Samokov v Sofijskej oblasti v juhozápadnom Bulharsku.

Budova má pridelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu. Je jedinou do súčasnosti zachovanou mešitou v Samokove z pôvodných dvanástich, ktoré boli v Samokove postavené počas obdobia osmanskej nadvlády. Budova je v súčasnosti múzejným objektom pod správou samokovského historického múzea.

 Iné názvy 
Mešita je známa aj ako Mešita na Jokuši (), Stará mešita (), alebo Mešita Aliho efendiho ().

 Lokalita 
Pohľad na predsieňovú časť budovy|náhľad|vľavo
Mešita Bajrakli sa nachádza v centrálnej časti mesta Samokov v bezprostrednej blízkosti samokovskej autobusovej stanice na ulici „Tărgovska“ (, doslova Obchodná ulica) č. 49.

 Dejiny 
Mešitu nechal postaviť v polovici 18. storočia Süleyman efendi. V roku 1834 budovu nechal od základov prestavať vnuk Süleymana efendiho, vtedajší správca mesta, Mehmed Hüsrev.

V roku 1928 bol budove pridelený štatút národnej starožitnosti.

V 50. a 60. rokoch 20. storočia prebehli na budove reštauračné práce. Vykonané boli pod vedením architekta Nikolu Mušanova. V roku 1966 bola budova mešity po reštaurácii otvorená ako múzejný objekt.

V roku 1972 bol budove pridelený štatút kultúrnej pamiatky národného významu.

 Charakteristika 
Pohľad na minaret|náhľad|vľavo
Samotná výstavba, ako aj výzdoba mešity Bajrakli je spájaná s bulharskými staviteľskými majstrami a zografmi, predpokladá sa však, že projekt výstavby aj dekorovania budovy pochádza od tureckých majstrov, keďže pri budove boli zachované niektoré špecifické znaky islamskej architektúry a umenia. Keďže bola mešita od základov prestavovaná v období bulharského národného obrodenia, prejavili sa na nej v rámci prestavby vplyvy západnej architektúry, ktoré sa v tom období dostávali na územie Balkánskeho polostrova, pričom na mešite Bajrakli je viditeľný predovšetkým značný vplyv novobaroku. Inak je mešita Bakli architektonicky typickým predstaviteľom mešít stavaných v tom období na Balkánskom polostrove.

Modlitebná sála mešity je budova takmer štvorcového pôdorysu s rozmermi 13,85 x 13,90 metra, pričom výška budovy (po tambur kupoly) dosahuje taktiež približne 14 metrov. Nad centrálnou časťou modlitebne sa nachádza vysoký tambur ukončený polkruhovou (zvnútra) kupolou. Tambur je podopieraný štyrmi drevenými stĺpmi a nachádza sa v ňom celkovo 14 okien.

Steny sú z kameňa a tehál a strecha je drevená. Strešná konštrukcia a kupola pozostávajú z prirodzene zakrivených trámov, podopretých ľahkými dutými stĺpmi so štukom. 

Pri severnej fasáde budovy sa nachádza pristavaná arkádová otvorená predsieň, nad ktorou sa nachádzalo ženské oddelenie mešity v podobe rozmerného balkónu. V mešite sa nachádza ešte jeden malý balkón, tento sa nachádza priamo v priestore modlitebného salóna a má čiste len architektonicko-umeleckú funkciu a nebol inak využívaný. Toto architektonické riešenie s dvomi balkónmi je jedinečné a nebolo použité pri žiadnej inej mešite v rámci  dnešného Bulharska a pravdepodobne ani v rámci celého Balkánskeho polostrova.

V juhozápadnej časti mešity k modlitebni prilieha pristavaný minaret so špirálovitou tehlovou výzdobou. Do priestoru balkónu minaretu vedie 54 točitých schodov.

 Výzdoba interiéru 
Z freskovej výzdoby predsiene mešity|náhľad|vľavo
Mešita je zvnútra bohato zdobená freskami, vrátane priestoru tamburu, kupoly a otvorenej predsiene. Charakteristiky freskovej výzdoby sú typické pre samokovskú umeleckú školu, výzdobu tak tvoria predovšetkým girlandy, kytice, vázy s kvetmi, alebo mušle. 

Fresková výzdoba bola zhotovená v dvoch etapách. Staršia výzdoba bola zhotovená po dostavaní mešity v 18. storočí a je celá v novobarokovom štýle.

Novšia fresková výzdoba bola zhotovená pravdepodobne okolo roku 1845, pričom autormi boli s najväčšou pravdepodobnosťou samokovskí zografi Ivan Ikonopisec, Kosta Vaľov a Christo Jovevič.

Časť freskovej výzdoby bola v priebehu času prekrytá a objavená bola až počas reštauračných prác v 50. a 60. rokoch 20. storočia. Reštauráciu freskovej výzdoby vykonal významný samokovský umelec Georgi (Džoni) Belstojnev.

 Múzejná expozícia 
V mešite sa nachádza stála výstava pod názvom Samokov prez fotoobektiva () v rámci ktorej sú vystavené fotografie, ktoré zobrazujú premeny Samokovu v priebehu druhej polovice 19. storočia a prvej polovice 20. storočia.

 Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany 
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Dátum zapísania do zoznamu kultúrnych pamiatok: 1928 (ako národná starožitnosť), 1972 (ako kultúrna pamiatka národného významu)

Dôvod ochrany: architektonicko-staviteľská a umelecká hodnota stavby

 Galéria 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Stavby v Samokove
Kategória:Mešity v Bulharsku
Kategória:Osmanská architektúra v Bulharsku
Kategória:Novobarokové stavby v Bulharsku