FC Barcelona (ženy)

{{Infobox Futbalový klub
| názovklubu  = FC Barcelona (ženy)
| obrázok     = 2019-05-18 Fußball, Frauen, UEFA Women's Champions League, Olympique Lyonnais - FC Barcelona StP 0032 LR10 by Stepro.jpg
| logo        = 
| celýnázov   = Futbol Club Barcelona Femení
| prezývka    = Barça Femení, Blaugrana, El Femení Culers, Barcelonistes, Blaugranes, Azulgranas 
| založený    =  1970Selecció Ciutat de Barcelona 1971 Penya Femenina Barcelona1983 Club Femení Barcelona2002 Futbol Club Barcelona
| rozpustený  = 
| štadión     = Estadi Johan CruyffCamp Nou (selected matches)
| kapacita    = 6,000
| majiteľ     = Joan Laporta
| predseda    = 
| tréner      = Pere Romeu
| liga        = Liga F
| sezóna      = 2024–25
| pozícia     = Liga F, 1 miesto zo 16 (champion)
| vzor_lp1    =_barcelona2526h
| vzor_t1     =_barcelona2526h
| vzor_pp1    =_barcelona2526h
| vzor_tr1    =_barcelona2526h
| vzor_po1    =
| ľavéplece1  = 14266e
| telo1       = 14266e
| pravéplece1 = 14266e
| trenírky1   = 14266e
| ponožky1    = 14266e
| vzor_lp2    =_barcelona2526a
| vzor_t2     =_barcelona2526a
| vzor_pp2    =_barcelona2526a
| vzor_tr2    =_barcelona2526a
| vzor_po2    =
| ľavéplece2  =f6eeb0
| telo2       =f6eeb0
| pravéplece2 =f6eeb0
| trenírky2   =000000
| ponožky2    =000000
| vzor_lp3    =_barcelona2526t
| vzor_t3     =_barcelona2526t
| vzor_pp3    =_barcelona2526t
| vzor_tr3    =_barcelona2526t
| vzor_po3    =_barcelona2526tl
| ľavéplece3  =ef8377
| telo3       =ef8377
| pravéplece3 =ef8377
| trenírky3   =ef8377
| ponožky3    =ef8377
}}Futbol Club Barcelona Femení, bežne označovaný ako Barça Femení ()alebo jednoducho Barça, je španielsky profesionálny ženský futbalový klub so sídlom v Barcelone v Katalánsku. Je to ženská futbalová sekcia FC Barcelona a súťaží v Liga F, najvyššej úrovni španielskeho ženského futbalu, pričom domáce zápasy hrá na štadióne Johan Cruyff v Sant Joan Despí a príležitostne na Camp Nou alebo Estadi Olímpic Lluís Companys.

Klub bol založený v roku 1970 s určitou finančnou a logistickou podporou od FC Barcelona, ale bez toho, aby bol oficiálnou sekciou. Vo svojej prvej sezóne súťažil v zápasoch proti iným katalánskym tímom; pôvodne bol známy ako Selecció Ciutat de Barcelona', než v roku 1971 prijal názov Peña Femenina Barcelonista. Krátko po oficiálnom uznaní ženského futbalu v Španielsku sa tím stal známym ako Club Femení Barcelona v roku 1983 až do roku 2002, kedy sa oficiálne stal sekciou FC Barcelona a prijal oficiálny názov Futbol Club Barcelona.

Na domácom trhu je Barcelona Femení najúspešnejším španielskym ženským tímom s desiatimi ligovými titulmi, jedenástimi Copas de la Reina a piatimi Supercopas, ako aj desiatimi Copas Catalunyas. Taktiež vyhrala predchádzajúcu druhú ligu španielskeho ženského futbalu rekordných štyrikrát po tom, čo počas celého 21. storočia bojovala so zostupom a o postup.

Od profesionalizácie klubu v roku 2015 sa Barcelona upevnila ako dominantný španielsky ženský futbalový tím a stala sa najúspešnejším tímom ligy v Lige majstrov žien UEFA a jedným z najúspešnejších ženských futbalových tímov v Európe. Ligu majstrov vyhrala v 2021, 2023 a 2024; So svojím prvým titulom v Lige majstrov sa Barcelona stala prvým (a jediným) španielskym ženským tímom, ktorý získal kontinentálny treble, a so svojím tretím víťazstvom v Lige majstrov sa stala prvým (a jediným) španielskym ženským tímom, ktorý získal kontinentálny treble.

 História 
 70. roky 20. storočia: Začiatky 
Ženský futbal v Španielsku, najmä v Barcelone, mal v 60. rokoch 20. storočia určitú mieru popularity, no bol amatérsky, neoficiálny a technicky zakázaný.
 „Ebryo“ Barcelony Femení bolo Selecció Ciutat de Barcelona, ktoré vzniklo v novembri 1970.
Minimálne v 60. rokoch 20. storočia hrali FC Barcelona ženské tímy exhibičné zápasy na Camp Nou; klub ich však nepovažuje za predchodcov svojho súčasného ženského tímu, pretože išlo o mužstvá vytvorené len na konkrétnu príležitosť, na rozdiel od Selecció Ciutat de Barcelona, ktorý vznikol s cieľom kontinuity a položenia základov budúceho projektu. Keď Barcelona oznámila, že Selecció Barcelona bude jej novým ženským tímom, uviedla, že klub bol „pred mnohými rokmi“ takmer priekopníkom ženského futbalu v Španielsku a dokonca zorganizoval zápas, ktorý sa napokon nemohol odohrať z dôvodov, ktoré nemohol ovplyvniť.

Tím vznikol po tom, čo futbalistka Immaculada Cabecerán oslovila klub s ponukou v novembri 1970; výsledné mužstvo má kontinuitu dodnes. Selecció Barcelona odohrala svoj prvý zápas na Vianoce 1970, keď zvíťazila po penaltovom rozstrele proti Unió Esportiva Centelles pred približne 60 000 divákmi.
Hoci tím nebol oficiálne súčasťou klubovej štruktúry, bol to prvý zápas, ktorý odohral ženský tím formálne spojený s FC Barcelona (vtedy známy ako CF Barcelona). Ženský tím potom začiatkom roku 1971 zmenil svoj názov na Penya Femenina Barça (Peña Femenina Barcelonista).rýchlo sa stáva veľmi populárnym,a odohral viac zápasov na Camp Nou s veľkým počtom divákov.PF Barcelona nosila od roku 1971 klubový dres „blaugrana“, avšak bez erbu.V prvej katalánskej pohárovej súťaži v roku 1971 skončil tím na druhom miestea následne v roku 1973 vyhral katalánsku ligu.

Počiatočná sila ženského futbalu v Španielsku slabla do roku 1975.a do septembra 1977 už v Katalánsku neexistovala ženská liga a myšlienka jej založenia sa tiež považovala za do istej miery nereálnu.Vo februári 1977 musel P.F. Barcelona zverejniť výzvu na hľadanie hráčov v časopise „Revista Barcelonista“, pretože časopis naznačoval krízu s nedostatkom hráčov. Propagoval tím ako spôsob, ako sa „udržať v kondícii“ a vyzerať dobre, a nie ako spôsob, ako klásť dôraz na šport.

Počas obdobia poklesu koncom 70. rokov bola Barcelona jedným z veľkých tímov, ktoré pokračovali v hraní, a to aj proti ženským tímom z líg v iných krajinách. Maria Teresa Andreu, vtedajšia prezidentka P.F. Barcelona, mala pocit, že FC Barcelona si tím váži, klub ich podporuje a zapája.Katalánska ženská liga bola opäť založená v sezóne 1978 – 79 so súbežnou pohárovou súťažou, v ktorej P.F. Barcelona Atlético skončili na druhom mieste po prehre vo finále na penalty. predtým, ako bola P.F. Barcelona druhá v lige v 1979–80.

19811988: Katalánska liga a rivalita s Barcelonou

Španielska futbalová federácia (vtedy FEF, dnes RFEF) formálne uznala ženský futbal v roku 1980 a v roku 1981 schválila vytvorenie ženského futbalového oddelenia Katalánskej futbalovej federácie (FCF) s cieľom založiť Katalánsku ženskú futbalovú ligu, ktorej zakladajúcim členom bola Barcelona. V sezóne 1982/83 si tím za trénerku zvolil bývalú hráčku a advokátku Núria Llansà.Tím si zároveň zmenil názov. Maria Teresa Andreu navrhla názov Club Femenino/Femení (CF) Barcelona, aby sa viac približoval názvu mužského tímu; zmena bola oficiálne vykonaná pred ročníkom Copa de la Reina de Fútbol v roku 1983.Neskôr v tomto desaťročí bol tím niekedy stále označovaný ako Penya Femenina Barcelona a nebol oficiálnou sekciou FC Barcelona. 

Spôsob riadenia ženského tímu viedol v roku 1981 k odštiepeniu skupiny, ktorá vytvorila nezávislé mužstvo vedené bývalou hráčkou Barcelony Francinou. Pokiaľ ide o tituly, Barcelona (s „i“) bola v 80. rokoch úspešnejšia než Barcelona (s „e“),pričom oba tímy patrili medzi najsilnejšie v katalánskom ženskom futbale a v lige medzi sebou zvádzali intenzívny boj. Medzi ďalšie popredné katalánske tímy v tom období patrili derbi femení rivali Espanyol a nezávislý tím Vallès Occidental.Barcelona vyhrala svoju prvú oficiálnu súťaž – Copa Generalitat/Copa Catalana, predchodcu Copa Catalunya – po víťazstvách nad Barcelonou a Vallès Occidental.

Podpora zo strany FC Barcelona sa v tomto období menila. V januári 1983, pred turnajom Copa de la Reina, nemala Barcelona pevne stanovené tréningové priestory ani harmonogram (na rozdiel od väčšiny ligových tímov, hoci ani Barcelona ich nemala) a vzťah s FC Barcelona bol považovaný za jeden z najslabších medzi ženskými tímami a ich materskými klubmi. Uvádzalo sa, že FC Barcelona „sa o nich nechcela zaujímať“.

V roku 1984, keď bola Núria Llansà povýšená na riaditeľku ženského futbalu,bola FC Barcelona oceňovaná za výrazne väčší a stabilnejší záujem o ženský futbal. Klub poskytol svoje štadióny (vrátane Camp Nou) a zázemie..Llansà pôsobila vo funkcii riaditeľky až do začlenenia tímu ako oficiálnej súčasti FC Barcelona.

19882001: Liga Nacional a nekonzistentnosť 
Španielska futbalová federácia (vtedy FEF, dnes RFEF) formálne uznala ženský futbal v roku 1980 a v roku 1981 schválila vytvorenie ženského futbalového oddelenia Katalánskej futbalovej federácie (FCF) s cieľom založiť Lliga catalana de futbol femenina,ktorej zakladajúcim členom bola Barcelona.
V sezóne 1982/83 si tím za trénerku zvolil bývalú hráčku a advokátku Núria Llansàa zároveň si zmenil názov. Maria Teresa Andreu navrhla pomenovanie Club Femenino/Femení (CF) Barcelona, aby sa viac približovalo názvu mužského tímu; zmena bola oficiálne vykonaná pred ročníkom Copa de la Reina v roku 1983. Neskôr v tomto desaťročí bol tím niekedy stále označovaný ako Penya Femenina Barcelonaa nebol oficiálnou sekciou FC Barcelona. Spôsob riadenia ženského tímu viedol v roku 1981 k odštiepeniu skupiny, ktorá vytvorila nezávislé mužstvo Penya Barcelonista Barcilona, vedené bývalými hráčkami Barcelony Francinou a Vicentou Pubill i Font. Pokiaľ ide o tituly, Barcelona (s „i“) bola v 80. rokoch výrazne úspešnejšia než Barcelona (s „e“),hoci oba tímy patrili medzi najsilnejšie v katalánskom ženskom futbale a v lige medzi sebou zvádzali intenzívne súboje.

Medzi ďalšie popredné katalánske tímy v tom období patrili derbi femení rivali Espanyol a nezávislý tím Vallès Occidental.Barcelona získala svoju prvú oficiálnu trofej – Copa Generalitat/Copa Catalana, predchodcu Copa Catalunya – víťazstvom nad Barcilonou a Vallès Occidental v roku 1985.

Podpora zo strany FC Barcelona sa v tomto období menila. V januári 1983, pred turnajom Copa de la Reina, nemala Barcelona pevne stanovené tréningové priestory ani harmonogram a vzťah s FC Barcelona bol považovaný za jeden z najslabších medzi ženskými tímami a ich materskými klubmi. Uvádzalo sa, že FC Barcelona „sa o ne nechcela zaujímať“.   

V roku 1984, keď bola Núria Llansà povýšená na riaditeľku ženského futbalového tímu, bola FC Barcelona oceňovaná za stabilnejší záujem o ženský futbal a za sprístupnenie svojich štadiónov (vrátane Camp Nou) a zázemia. Najneskôr od roku 1985 hrával tím väčšinu domácich zápasov na Mini Estadi. Llansà pôsobila vo funkcii riaditeľky až do začlenenia tímu ako oficiálnej sekcie FC Barcelona.

19882001: Národná liga a nekonzistentnosť 
V roku 1988 sa Club Femení Barcelona, podporovaný FC Barcelona, stal zakladajúcim členom súťaže Liga Nacional, prvej najvyššej celoštátnej ženskej futbalovej ligy v Španielsku. Výkony tímu boli v tejto fáze od začiatku nekonzistentné – dokázal prehrávať so slabšími mužstvami a zároveň víťaziť nad favoritmi, čím sa etabloval ako tím stredu tabuľky.

Na začiatku 90. rokov zažil úspešné trojročné obdobie; v rokoch 1992 až 1994 sa umiestnil medzi tromi najlepšími tímami ligy a v roku 1994 získal trofej Copa de la Reina.Následne sa prepadol na nižšie priečky tabuľky, no napriek slabším výsledkom v neskorších ročníkoch Liga Nacional sa mu vždy podarilo udržať sa v najvyššej súťaži.

Maria Teresa Andreu sa v roku 2000 stala členkou predstavenstva FC Barcelona a do roka začlenila Club Femení Barcelona do organizačnej štruktúry Barcelonskej nadácie, čím sa ženský tím stal súčasťou administratívy klubu.

20022007: Stala sa oficiálnou sekciou a druhou divíziou 

V roku 2001 bola liga pre prirodzený rast premenovaná na Superliga Femenina. Barcelona nebola prijatá do najvyššej divízie, keďže nemohla uhradiť registračný poplatok vo výške ₧ 3 milióny, a bola zaradená do novej druhej divízie Superligy, ktorá bola v tom čase najnižšou úrovňou národného futbalu (rozdelenou podľa regionálnych skupín). 

Núria Llansà presadzovala uznanie a podporu tímu ako súčasti klubu.V lete 2002 predstavenstvo FC Barcelona jednomyseľne schválilo začlenenie CF Barcelona ako oficiálnej sekcie a klub premenoval ženský tím na Futbol Club Barcelona Femení. V nasledujúcom roku sa tím formálne stal profesionálnym, hráčky však nepoberali platy postačujúce na živobytie a museli si ponechať aj ďalšie zamestnania.

Barcelona vyhrala svoju skupinu v Segunda División v rokoch 2002 a 2003, no po neúspešných účastiach v baráži o postup zostala v druhej divízii. Do Superligy napokon postúpila v sezóne 2004/05. Po postupe sa tímu dostalo určitej mediálnej pozornosti vďaka podpisu mexickej reprezentantky Maribel „Marigol“ Domínguez a Španielky Maríe Luisy Coimbry, čo sa však neodrazilo na výraznom zlepšení výsledkov. 

V roku 2006 bol ako tréner najatý Xavi Llorens, ktorý nahradil Natalia Astrain.Astrain patrila medzi osobnosti, ktoré odišli počas letnej reštrukturalizácie klubu v roku 2006, keď bola ženská sekcia výrazne zredukovaná.Llorens nedokázal udržať tím v Superlige a na konci sezóny 2006/07 mužstvo zostúpilo. Klub následne zvažoval rozpustenie ženskej sekcie.

20082015: Návrat do najvyššej súťaže a prvá zlatá éra 

Barcelona sa do Superligy vrátila v roku 2008 a medzi rokmi 2009 až 2011 sa stabilizovala na popredných priečkach ligovej tabuľky.V roku 2011 získala svoj druhý titul v Copa de la Reina, keď vo finále zdolala mestského rivala Espanyol 1:0.V sezóne 2011/12 získala svoj prvý ligový titul so vtedy rekordným ziskom 94 bodov. Zároveň sa po prvý raz kvalifikovala do Ligy majstrov žien UEFA, no vypadla už v prvom kole.V sezóne 2012/13 úspešne obhájila ligový titul víťazstvom v záverečnom zápase na ihrisku vedúceho tímu Athletic Bilbao. Následne triumfovala aj v Copa de la Reina 2013 a stala sa piatym španielskym ženským tímom, ktorý dosiahol domáci double.

V sezóne 2013/14 sa Barcelona po prvý raz prebojovala do štvrťfinále Ligy majstrov žien UEFA.V tom istom ročníku získala svoj tretí ligový titul v rade.

Medzi 17. aprílom 2011 a 11. decembrom 2011 dosiahla 15-zápasovú víťaznú sériu, ktorá bola do roku 2015 najdlhšou sériou víťazstiev v histórii španielskeho ženského futbalu. Medzi 23. septembrom 2012 a 20. aprílom 2014 zaznamenala sériu 54 zápasov bez prehry, čo bol v tom čase ďalší rekord.

Na konci sezóny 2013/14 klub označil predchádzajúce štyri roky za zlatú éru Barcelona Femení, počas ktorej tím „absolútne dominoval španielskej futbalovej scéne“. Ženské mužstvo zároveň získalo vlastnú sekciu v Múzeu Barça.

V nasledujúcej sezóne 2014/15 sa Barcelona stala prvým tímom v histórii španielskej ženskej ligy, ktorý získal štyri ligové tituly po sebe.

20152018: Profesionalizmus a rivalita s Atléticom Madrid 
V lete 2015 sa klub rozhodol zprofesionalizovať ženskú sekciu.Napriek domácim úspechom sa hráčky dovtedy nedokázali uživiť hraním za Barcelona Femení a klub si uvedomoval, že nemôže konkurovať profesionálnym tímom z iných krajín v Lige majstrov.Tím už v roku 2014 uzavrel sponzorskú zmluvu so spoločnosťou Stanley Tools, ktorá umožnila jeho profesionalizáciu,a v roku 2018 bola podpísaná dohoda o umiestnení loga na dresy, vďaka čomu sa Stanley stal prvým hlavným sponzorom špecificky pre ženský tím.Keďže ženská sekcia nebola zahrnutá do zmluvy, ktorú mužský tím podpísal s Rakutenom v roku 2016, Barcelona Femení mohla uzavrieť exkluzívnu zmluvu so Stanleym v hodnote približne 3,5 milióna eur ročne, čím sa financovanie tímu oddelilo a stal sa finančne samostatným.S profesionalizáciou začal klub uskutočňovať viaceré zmeny, vrátane príchodu Markela Zubizarretu ako manažéra ženského tímu v roku 2015.

Domáca dominancia Barcelony sa však počas procesu profesionalizácie prerušila. Vtedajšia kapitánka Vicky Losada neskôr uviedla, že tento prechod bol spočiatku „veľkou zmenou“, ktorá narušila stabilitu tímu.V rámci novej stratégie sa Barcelona viac zamerala na úspech v Lige majstrov,pričom prioritou bolo postupné zlepšovanie podmienok, nie okamžité dorovnanie úrovne zahraničných tímov.Svoje prvé semifinále Ligy majstrov dosiahla v sezóne 2016/17, čo bolo prirovnávané k rýchlemu vzostupu Manchester City , ktorý sa stal profesionálnym tímom a dosiahol rovnaký míľnik v podobnom období.

Toto obdobie sa zároveň zhodovalo so vzostupom Atlético Madrid Femenino ako vážneho konkurenta Barcelony. Atlético sa stalo hlavným vyzývateľom a medzi oboma klubmi sa rozvinula výrazná rivalita, ktorú Losada označila za ženské „Clásico“.Atlético získalo tri ligové tituly medzi sezónami 2016/17 a 2018/19 a Barcelona skončila v každej z týchto sezón na druhom mieste.

Po niekoľkých rokoch neúspechov proti Atléticu, Barcelona zvíťazila nad týmto rivalom vo finále Copa de la Reina v roku 2017, ktoré bolo zároveň posledným zápasom Xaviho Llorensa vo funkcii trénera.Llorens prišiel v roku 2006 v období oslabenia sekcie a podieľal sa na jej reštrukturalizácii; jeho odchod znamenal ďalšiu fázu zmien. Pod vedením jeho nástupcu Fran Sánchez,a po tom, čo sa Zubizarreta v lete 2017 stal športovým riaditeľom, sa Barcelona Femení postupne odklonila od dôrazu výlučne na rozvoj a integráciu mladých hráčok.Klub začal podpisovať zmluvy s viacerými medzinárodne uznávanými hráčkami, vrátane reprezentantky Anglicka Toni Duggana Lieke Martens, ktorá sa stala najlepšie platenou futbalistkou v tíme. V lete 2018 sa Barcelona Femení po prvý raz pripojila k mužskému tímu na predsezónnom turné. Tento krok bol hodnotený ako priekopnícky z hľadiska rozvoja komerčných príležitostí a presadzovania rovnosti v ženskom futbale.

 20192024: Nová dynastia 

Barcelona porazila Atlético Madrid na štadióne Wanda Metropolitano 17. marca 2019 v zápase, ktorý vytvoril svetový rekord v návštevnosti ženského klubového futbalu – 60 739 divákov.Neskôr v tej istej sezóne sa Barcelona prebojovala do svojho prvého finále Ligy majstrov, kde podľahla päťnásobnému víťazovi Lyonu 1:4.V januári 2019 nahradil Fran Sáncheza na poste trénera Lluís Cortés.Od leta 2019 sa klub usiloval obmedziť počet prestupov a vrátiť sa k dlhodobému projektu založenému na rozvoji domácich talentov.Markel Zubizarreta si získal povesť „architekta“ tímu, ktorý budoval káder kombináciou mladých hráčok a strategicky vybraných posíl, pričom išlo o relatívne nízkonákladový, no efektívny model.Klub prijímal externé hráčky, ktoré sa dokázali prispôsobiť hernému štýlu Barcelony; podľa kapitánky Vicky Losada bol „štýl klubu posvätný“.

Po prehre vo finále Ligy majstrov v roku 2019 smerovali investície aj do zlepšenia infraštruktúry, podmienok a rozšírenia realizačného tímuObdobie od roku 2019 do roku 2024 je označované ako dynastická éra Barcelona Femení a ako „nová európska dynastia“.V roku 2024 miestni športoví novinári a historici FC Barcelona považovali úspechy ženského tímu za kľúčový prvok identity a naratívu klubu.

Po dvoch sezónach, v ktorých Barcelona skončila vo viacerých súťažiach na druhom mieste, získala v sezóne 2019/20 štyri trofeje,no nedosiahla finále Ligy majstrov, čo bolo vnímané ako sklamanie.Od roku 2020 Barcelona vyhrala ligu a postúpila do finále Ligy majstrov v každej sezóne, pričom každoročne získala aj minimálne jednu z domácich pohárových súťaží – Copa de la Reina alebo Supercopa.

Prvý titul v Lige majstrov získala vo finále ročníka 2020/21, keď zdolala Chelsea 4:0.O mesiac neskôr Cortés z funkcie odišiel, keďže klub pokračoval v zvyšovaní profesionálnych štandardov.Jeho odchod neoslabil výkonnosť tímu: sezóna 2021/22 je považovaná za jednu z najdominantnejších v histórii ženského futbalu.Grant Wahl povedal, že tím bol jedným z najlepších ženských tímov v histórii a ich odolnosť a rastúci úspech pripísal vytvoreniu novej éry v samotnom tíme.V tejto sezóne sa im nepodarilo obhájiť Ligu majstrov.ale v nasledujúcich dvoch by ho opäť vyhral.

Sezóna 2023/24 prekonala predchádzajúce úspechy,keď tím dosiahol svoj prvý kontinentálny quadruple.Barcelona vo finále Ligy majstrov 2024 zdolala Lyon 2:0,čím získala tretí titul za štyri roky a zaznamenala svoje prvé víťazstvo nad týmto európskym rivalom. Maria Tikas sa vyjadrila, že zápas potvrdil Barcelonu ako nového držiteľa európskej dynastie.thumb|400px|Oficiálny rekord v návštevnosti zápasu ženského futbalu bol na Camp Nou stanovený 22. apríla 2022, keď zápas Barcelony nad Wolfsburgom 5:1 sledovalo 91 648 divákov (na obrázku)

Počas tohto obdobia tím dominoval aj v individuálnych oceneniach. Kapitánka Alexia Putellas získala všetky hlavné individuálne trofeje počas sezón 2020/21 a 2021/22.s Aitanou Bonmatí, ktorá v tom čase vyhrala všetky individuálne tituly v sezóne 2022–23. Vrátane jej úspechov v španielskej reprezentácii mala Bonmatí najúspešnejšiu sezónu zo všetkých futbalistov, mužov aj žien.Medzi ďalšie rekordy, ktoré tím vytvoril, patrí dvojnásobná najvyššia návštevnosť zápasu ženského futbalu v histórii – Barcelona porazila Real Madrid a potom Wolfsburg na Camp Nou s návštevnosťou 91 553 a 91 648 divákov.– a prekonanie svetový rekord za prestupovú sumu v ženskom futbale, keď v lete 2022 priviedla Keiru Walshovú z Manchester City.Dominancia tímu v Španielsku dosiahla nové výšky aj po tom, čo v sezóne 2021/22 suverénne porazili hlavných rivalov Atlético 7:0.V tej sezóne matematicky vyhrali ligu už v marci.  
Real Madrid založil svoj ženský tím v roku 2020 s cieľom spochybniť monopol Barcelony v Španielsku; Barcelona vyhrala každé ženské El Clásico od roku 2024.

 Podporovatelia a popularita 

Barcelona Femení má fanúšikovskú základňu, ktorá sa odlišuje od tej mužskej, a to aj napriek tomu, že tím dokázal vypredať hlavné štadióny. Popularita tímu po jeho profesionalizácii výrazne vzrástla. Časť tohto rastu súvisí aj so širším vzostupom feminizmu v 10. rokoch 21. storočia. Publikum Barcelona Femení zahŕňa ženy aj mužov všetkých vekových kategórií. Uvádza sa, že značnú časť tvoria muži, ktorí nesledujú mužský tím Barcelony. Od roku 2020 sa však fanúšikovská základňa rozšírila aj o dlhoročných priaznivcov FC Barcelona, ktorí si obľúbili herný štýl ženského tímu.Denník ‘‘El Periódico’’ v roku 2024 uviedol, že tím hrá pre ľudí, ktorí sa „stali závislými od ich spôsobu hrania a chápania futbalu“.

V tom istom roku autori Jim O’Brien a Xavier Ginesta spochybnili, či samotný klub prezentoval ženský tím ako zásadnú zmenu v rodovej politike, alebo skôr ako marketingový nástroj vzhľadom na jeho rastúci profil a snahu oživiť oslabujúce tradície klubu. Fanúšikovia tímu sa vo všeobecnosti hlásia k feministickým hodnotám v spoločnosti aj v športe.

Približne v období profesionalizácie sa klub snažil prilákať väčší počet pravidelných divákov na zápasy. Keďže Barcelona na domácej scéne dominovala, vedenie si uvedomovalo, že samotné víťazstvá nestačia, a pracovalo na spôsoboch, ako zaujať širšie publikum. Výskum z tohto obdobia naznačoval, že nedostatok širšej podpory bol spôsobený mocenskou hierarchiou
 v rámci globalizovaného a glokalizovaného futbalu, kde bola práca žien často znehodnocovaná. 

Keď Barcelona Femení v roku 2022 dvakrát po sebe prekonala oficiálny svetový rekord v návštevnosti ženského futbalu, rastúca podpora odrážala globálne trendy, no zároveň poukázala na silnú domácu podporu. K tej prispelo aj to, že viaceré katalánske hráčky sa stali miestnymi hviezdami.

V roku 2019 sa tím presťahoval na Estadi Johan Cruyff v Sant Joan Despí, západne od Barcelony. Predtým hrával na Mini Estadi, vedľa Camp Nou. Napriek presunu mimo centra mesta mala Barcelona Femení do roku 2022 v priemere štvornásobne vyššiu návštevnosť než na Mini Estadi. Markel Zubizarreta tento rast nepripisoval výlučne športovým úspechom, ale aj tomu, že klub pristupoval k ženskému tímu rovnako ako k mužskému, najmä v oblasti marketingu a merchandisingu. V tomto období vzrástla aj podpora na zápasoch vonku, čo bolo pripisované aj nárastu záujmu fanúšikov po pandémii COVID-19, ktorí chceli sledovať tím na významných stretnutiach mimo domáceho prostredia.

V roku 2022 bolo publikum na zápasoch Barcelona Femení rozmanitejšie než na zápasoch mužského tímu. Jedným z dôvodov bolo, že ženský tím neponúkal permanentky. Zatiaľ čo publikum mužských zápasov tvorili prevažne držitelia permanentiek a turisti kupujúci zvyšné lístky, väčšina vstupeniek na ženské zápasy bola predávaná prostredníctvom balíkových ponúk.

 Rivalita 
Prvou významnou rivalitou Barcelona Femení bola konfrontácia s mestským rivalom Espanyolom, proti ktorému odohrala svoje prvé zápasy už v roku 1971. Prvý ligový zápas medzi týmito tímami v roku 1988 sa skončil remízou 2:2. Hoci väčšina tímov v lige v tom období pochádzala z oblasti Barcelony, ‘’Derbi Femení’’ si zachovávalo osobitý význam.V 21. storočí však oba kluby zažívali rozdielne obdobia. V určitom čase dominoval Espanyol, zatiaľ čo Barcelona sa nachádzala v útlme; neskôr sa situácia obrátila v prospech Barcelony.

V 10. rokoch 21. storočia sa hlavným rivalom Barcelona Femení stalo Atlético Madrid. Obe mužstvá dosahovali podobnú úroveň úspechov v Španielsku aj v Európe a ich herné štýly sa výrazne odlišovali.Barcelona a Athletic Club Bilbao mali tiež výraznú rivalitu, najmä na prelome tisícročí a začiatkom 10. rokov, pričom ich vzájomné zápasy na štadióne San Mamés pritiahli vysokú návštevnosť. V sezóne 2012/13 Barcelona v jednej fáze zaostávala za Athleticom o osem bodov, no víťazstvom na San Mamés v poslednom kole získala ligový titul.

Barcelona, Atlético a Athletic patrili medzi prvé veľké profesionálne ženské tímy v Španielsku a dlhodobo si udržiavali rivalitu ako tri najsilnejšie kluby. Väčšina ostatných veľkých španielskych klubov s historicky silnými mužskými tímami založila ženské sekcie až po roku 2018, takže dovtedy ženský futbal reprezentovali najmä menšie alebo nezávislé kluby.

V roku 2020 založil ženskú sekciu aj Real Madrid. Po prvých vzájomných zápasoch Vicky Losada odmietla označovať tieto stretnutia za „El Clásico“ a uviedla, že hoci médiá tento termín používajú, fanúšikovia ženského futbalu vedia, že tradičná rivalita ešte nemá rovnakú historickú váhu.Real Madrid sa v nasledujúcich sezónach výrazne zlepšil a hoci Barcelona do roku 2024 vyhrala všetky vzájomné stretnutia, vedenie a hráčky Barcelony zdôrazňovali, že silný Real Madrid je dôležitý pre konkurencieschopnosť ligy aj pre globálny obraz ženského futbalu. Caroline Graham Hansen uviedla, že „El Clásico“ je významný zápas, ktorý pozná celý svet, a je dôležité, aby odrážal úroveň ženského futbalu.

Barcelona má významných rivalov aj v Lige majstrov žien, najmä v podobe Wolfsburgu a Lyonu. Lyon bol víťazom prvých dvoch finále Ligy majstrov, ktoré Barcelona prehrala. Po prvom neúspechu sa dosiahnutie úrovne Lyonu stalo pre Barcelonu dlhodobým cieľom. Predtým, než Barcelona Lyon prvýkrát porazila vo finále v roku 2024, bol tento francúzsky klub často označovaný za jej „bestia negra“, teda neprekonateľného súpera.

 Sezóny 
+Časová os výkonnosti ligyRoky858687888990919293949596979899000102030405060708091011121314151617181920212223242526Úroveň111111111111111112221112111111111111111111Pozícia3444456233784(11)2(7)5(8)6(15)4(12)1(2)1(3)1(1)98141(1)65411112222111111

 Rekord v Lige majstrov žien UEFA 
 Súťaž Pld V R P GF GA GD Najlepšia strelkyňa Goly Liga majstrov žien UEFA 106 77 9 20 288 84 +204  Alexia Putellas 28
„Všetky výsledky (vonku, doma a súhrnne) uvádzajú ako prvé gólový počet FC Barcelona.“

f označuje prvú odohranú časť.

 Sezóna Kolo Súperi Vonku Domáci Celkom Strelkyne 2012–13  Kolo 32  Arsenal  0 : 4  0 : 3 f  0 : 7  2013–14  Kolo 32  Brøndby  2 : 2  0 : 0 f  2 : 2 (p)  Corredera, Čanković Kolo 16  Zürich  3 : 1  3 : 0 f  6 : 1  Bermúdez (2), Losada, Ruth García, Corredera, Čanković Štvrťfinále  Wolfsburg  0 : 3 f  0 : 2  0 : 5  2014–15  Kolo 32   Slavia Prague  1 : 0 f  3 : 0  4 : 0  Ruth Garcia, Putellas, Bermúdez, Romero Kolo 16  Bristol Academy  1 : 1  0 : 1 f  1 : 2  Losada 2015–16  Kolo 32  Kazygurt  1 : 1 f  4 : 1  5 : 2  Ruth Garcia, Hermoso (2), Serrano, Unzué Kolo 16  Twente  1 : 0 f  1 : 0  2 : 0  Olga García (2) Štvrťfinále  Paris Saint-Germain  0 : 1  0 : 0 f  0 : 1  2016–17  Kolo 32  FC Minsk  3 : 0 f  2 : 1  5 : 1  Hermoso (3), Torrejón, Andressa Alves Kolo 16  Twente  4 : 0  1 : 0 f  5 : 0  Hermoso, Torrejón, Andressa Alves, Latorre, N'Guessan Štvrťfinále  Rosengård  1 : 0 f  2 : 0  3 : 0  Ouahabi, Hermoso, Caldentey Semifinále  Paris Saint-Germain  0 : 2  1 : 3 f  1 : 5  Latorre 2017–18  Kolo 32  Avaldsnes  4 : 0 f  2 : 0  6 : 0  Martens (2), Duggan, Andressa Alves, Caldentey, Losada Kolo 16   Gintra Universitetas 6 : 0 f 3 : 0  9 : 0  Bonmatí, Caldentey (2), Duggan (2), Olga García, Andonova, Putellas, Alekperova (vg) Štvrťfinále  Olympique Lyon  1 : 2 f  0 : 1  1 : 3  Guijarro 2018–19  Kolo 32  Kazygurt  1 : 3 f  3 : 0  4 : 3  Duggan, Guijarro, Torrejón, Martens Kolo 16  Glasgow City  3 : 0  5 : 0 f  8 : 0  Hamraoui, Bonmatí, Guijarro, Andressa Alves, Mapi León, Duggan (2), Putellas Štvrťfinále   Lillestrøm  1 : 0  3 : 0 f  4 : 0  Duggan (2), Caldentey, Martens Semifinále  Bayern Munich  1 : 0 f  1 : 0  2 : 0  Hamraoui, Caldentey Finále ( Budapest)  Olympique Lyon1 : 4  Oshoala 2019–20  Kolo 32  Juventus  2 : 0 f  2 : 1  4 : 1  Putellas (2), Torrejón, Van der Gragt Kolo 16  FC Minsk  3 : 1  5 : 0 f  8 : 1  Oshoala, Torrejón, Bonmatí (2), Hermoso, Putellas, Caldentey, Guijarro Štvrťfinále  ( Bilbao)   Atlético Madrid1 : 0  Hamraoui Semifinále ( San Sebastián)   Wolfsburg0 : 1 2020–21  Kolo 32  PSV  4 : 1 f  4 : 1  8 : 2  Martens (3), Graham Hansen (2), Hermoso, Oshoala, van den Berg (og) Kolo 16  Fortuna Hjørring  5 : 0  4 : 0 f  9 : 0  Hermoso (3), Bonmatí (2), Putellas, Caldentey, Oshoala, Torrejón Štvrťfinále  Manchester City  1 : 2  3 : 0 f  4 : 2  Oshoala (2), Caldentey, Hermoso Semifinále  Paris Saint-Germain  1 : 1 f  2 : 1  3 : 2  Hermoso, Martens (2) Finále ( Gothenburg)  Chelsea4 : 0  Leupolz (og), Putellas, Bonmatí, Graham Hansen 2021–22  Skupinová fáza  Arsenal 4 : 0  4 : 1 f  8 : 1  Caldentey, Putellas, Oshoala, Martens, Bonmatí, Hermoso (2), Rolfö  Køge  2 : 0 f  5 : 0  7 : 0  Rolfö (2), Hermoso, Ouahabi, Putellas, Engen, Martens  1899 Hoffenheim  5 : 0  4 : 0 f  9 : 0  Hermoso, Putellas (3), Torrejón (2), Paredes, Bonmatí, Crnogorčević Štvrťfinále  Real Madrid  3 : 1 f  5 : 2  8 : 3  Putellas (3), Pina (2), Mapi León, Bonmatí, Graham Hansen Semifinále  Wolfsburg  0 : 2  5 : 1 f  5 : 3  Bonmatí, Graham Hansen, Hermoso, Putellas (2) Finále ( Turin)  Olympique Lyon1 : 3  Putellas 2022–23  Skupinová fáza  Benfica  6 : 2  9 : 0 f  15 : 2  Guijarro, Bonmatí (2), Oshoala (2), Caldentey (2), Crnogorčević (2), Geyse (2), Pina (2), Paredes, Seiça (og)  Rosengård  4 : 1 f  6 : 0  10 : 1  Bonmatí (2), Caldentey (2), Oshoala (2), Mapi León, Rolfö, Torrejón, Paredes  Bayern Munich  1 : 3  3 : 0 f  4 : 3  Geyse (2), Bonmatí, Pina Štvrťfinále  Roma  1 : 0 f  5 : 1  6 : 1  Paralluelo, Rolfö (2), Mapi León, Oshoala, Guijarro Semifinále  Chelsea  1 : 0 f  1 : 1  2 : 1  Graham Hansen (2) Finále ( Eindhoven)  Wolfsburg3 : 2  Guijarro (2), Rolfö 2023–24  Skupinová fáza  Benfica  4 : 4  5 : 0 f  9 : 4  Putellas (2), Bonmatí (2), Oshoala, Graham Hansen, Guijarro, Bronze  Eintracht Frankfurt  3 : 1 f  2 : 0  5 : 1  Paralluelo (2), Caldentey, Guijarro, Graham Hansen  Rosengård  6 : 0 f  7 : 0  13 : 0  Wik (og)(2), Paralluelo (3), Guijarro, Bonmatí, Caldentey, Martina, Walsh, Graham Hansen, Pina, Torrejón Štvrťfinále  Brann  2 : 1 f  3 : 1  5 : 2  Graham Hansen, Paralluelo, Bonmatí, Rolfö, Guijarro Semifinále  Chelsea  2 : 0  0 : 1 f  2 : 1  Bonmatí, Rolfö Finále ( Bilbao)  Olympique Lyon2 : 0  Bonmatí, Putellas 2024–25  Skupinová fáza  Manchester City  0 : 2 f 3 : 0 3 : 2 Pina, Bonmatí, Putellas  Hammarby  3 : 0 9 : 0 f 12 : 0 Graham Hansen (2), Pina (2), Putellas, Mapi León, Pajor (3), Brugts, Rolfö, Bonmatí  St. Pölten 4 : 1 7 : 0 f 11 : 1 Pajor, Nazareth (3), Bonmatí, Walsh, Pina (2), Graham Hansen, López, Putellas Štvrťfinále  Wolfsburg 4 : 1 f 6 : 1 10 : 2  Dijkstra (og), Paredes, Paralluelo (3), Schertenleib, Brugts, Pina (2), Mapi León Semifinále  Chelsea  4 : 1  4 : 1 f  8 : 2  Pajor (2), Pina (3), Paredes, Bonmatí, Paralluelo Finále ( Lisbon)  Arsenal0 : 1   2025–26  Ligová fáza  Bayern Munich  7 : 11 Putellas, Pajor (2), Brugts, Paralluelo, Pina (2)  Roma  4 : 0 Brugts, Nazareth, Putellas, Graham Hansen  OH Leuven 3 : 0 Putellas, Everaerts (og), Paredes  Chelsea 1 : 1 Pajor  Benfica  3 : 1 Pajor, Ucheibe (og), Aleixandri  Paris FC 2 : 0 López, Graham Hansen Štvrťfinále  Paris FC /  Real Madrid – f – –  

 Ocenenia 
 Oficiálne 
+Ocenenia FC Barcelona TypSúťažTitulyVíťazné sezónyDruhé miestoKontinentálnyLiga majstrov žien UEFA32020–21, 2022–23, 2023–242018–19, 2021–22, 2024–25DomáceLiga F102011–12, 2012–13, 2013–14, 2014–15, 2019–20, 2020–21, 2021–22, 2022–23, 2023–24, 2024–251991–92, 2015–16, 2016–17, 2017–18, 2018–19Copas de la Reina11 1994, 2011, 2013, 2014, 2017, 2018, 2019–20, 2020–21, 2021–22, 2023–24, 2024–251991, 2016Španielsky ženský Supercopas62019–20, 2021–22, 2022–23, 2023–24, 2024–25, 2025–26Druhá divízia (Group III)42001–02, 2002–03, 2003–04, 2007–08RegionálneCopa Catalunya Femenina112009, 2010, 2011, 2012, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018,2019–2020, 2024–252005, 2006, 2007, 2008, 2013Generalitat Cup119851984, 1986

  Zdieľaný záznam

Ďalšie ocenenia
OcenenieRokyReferencie Galavečer ženského futbalu – Mimoriadne ocenenie: Rekordná účasť 2022 Ceny Golsmedia FutbolFest – Cena SuperCampeonas 2022: Najlepší ženský futbalový klub2021–22 Najlepší ženský klub sveta IFFHS 2021, 2022, 2023, 2024, 2025  Najlepší ženský klub IFFHS podľa UEFA 2021, 2022, 2023, 2024, 2025 Panenka Cena Antonína roka – Kultúrne hodnoty v španielskom futbale 2022 Cena Culer pre ženy 2023Čestná medaila katalánskeho parlamentu2023Zlatá lopta – Ženský klub roka2023, 2024Ocenenia za futbalový obsah – Najlepší futbalový klub, Zlatá cena za ženský futbal2023 Globe Soccer Awards – Najlepší ženský klub roka2021, 2023, 2024 (Eu), 2024, 2025Časopis Svetový futbal – Ženský svetový tím roka2021, 2024

Najviac zápasov
Zápasy k 8. februáru 2026.
Hráčky vyznačené tučným písmom sú stále aktívne v klube.
Zdroj: FCBarcelona.com

200px|thumb|Melanie Serrano

# HráčKariéraZápasy1 Melanie Serrano2007–20225172 Alexia Putellas2012–4913 Marta Torrejón2013–4804 Vicky Losada2006-2007, 2008-2015, 2016-20213765 Marta Unzúe2006–20203605 Patri Guijarro2015–3607 Aitana Bonmatí2016–3328 Mapi León2017–3049 Mariona Caldentey2014–202430310 Sandra Paños2015–2024279

Najviac gólov
Góly k 8. februáru 2026.
Hráčky vyznačené tučným písmom sú stále aktívne v klube.
Zdroj: FCBarcelona.com

200px|thumb|Alexia Putellas, najlepší strelec klubu všetkých čias.
# HráčKariéraGólyZápasyPomer1 Alexia Putellas2012–2244912 Jenni Hermoso2013–2017, 2019–20221812223 Sonia Bermúdez2011–2014, 2014–20151231394 Aitana Bonmatí2016–1173324 Asisat Oshoala2019–20241171626 Mariona Caldentey2014–20241153037 Caroline Graham Hansen2019–1012188 Olga García2010–2013, 2015–2018952058 Claudia Pina2017–9520510 Patri Guijarro2015–74360

 Hráčky 
Aktuálny tímSúčasná zostava:'''

Zdroj: 



 Z rezervného tímu 
Zdroj: 



 Na hosťovaní 

 (na hosťovaní v tíme Villarreal  do 30.jún 2026.) 
 (na hosťovaní v tíme VfL Wolfsburg do 30.jún 2026.) 
 (na hosťovaní v tíme AS Roma do 30.jún 2026.) 
 (na hosťovaní v tíme Liverpool do 30.jún 2026.) 

 Slávne hráčky 
  Sonia Bermúdez
  Mariona Caldentey
  Laia Codina
  Marta Corredera
  Ana Escribano
  Andrea Falcón
  Carolina Férez
  Olga García
  Ruth García
  Gemma Gili
  Jennifer Hermoso
  Bárbara Latorre
  Vicky Losada
  Adriana Martín
  Melisa Nicolau
  Leila Ouahabi
  Sandra Paños  María Pérez
  Nuria Rábano
  Emma Ramírez
  Andrea Pereira
  Laura Ràfols
  Ana Romero
  Elixabete Sarasola
  Melanie Serrano
  Virginia Torrecilla
  Mari Paz Vilas
  Marta Unzué
  Lucy Bronze 
  Toni Duggan
  Florencia Quiñones
  Andressa Alves
  Fabiana
  Geyse Ferreira  Giovana Queiroz
  Line Røddik
  Élise Bussaglia
  Perle Morroni
  Stefanie van der Gragt
  Lieke Martens
  Nataša Andonova
  Maribel Domínguez
  Pamela Tajonar
  Kenti Robles
  Asisat Oshoala
  Ana-Maria Crnogorčević
  Andreia Norton
  Simona Vintilă
  Jelena Čanković

Súčasný technický personál 
 Hlavný tréner   Pere Romeu  Asistent trénera  Rafel Navarro  Fitness trénera  Berta CarlesJacob González  Tréner brankárov  Oriol Casares  Tréner FC Barcelona Women B  Òscar Belis 

 Manažéri 
 Ramon Carrión (1988–89)
 Luis de la Pena (1989–1998)
 Salvador Casals (1998–2001)
 Natalia Astrain (2002–2006)
 Xavi Llorens (2006–2017)
 Fran Sánchez (2017–2019)
 Lluís Cortés (2019–2021)
 Jonatan Giráldez (2021–2024)
 Pere Romeu (2024–present)
 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Oficiálna webová stránka 
 UEFA.com, Ženský futbal 

 Zdroj 


Kategória:Futbal v Španielsku
Kategória:FC Barcelona