Josephine Amann-Weinlich

Josephine Amann-Weinlich (tiež Josephine Weinlich a Josephine Amann-Weinlichová, písaná aj Josefine ; 2. augusta 1848 Dechtice, dnes Slovensko – 9. januára 1887 Lisabon, Portugalsko) bola klaviristka, huslistka, dirigentka a skladateľka. Založila a dirigovala prvý ženský orchester v Európe.

 Život 
Jozefína Weinlichová sa narodila v roku 1848 v Dechticiach (dnes Slovensko). Bola dcérou Franza Weinlicha a jeho manželky Jozefy; Weinlich sa usadil vo Viedni ako výrobca stužiek. Hudobné hodiny dostávala od svojho otca, hrala na husliach a klavíri. Jej otec mal ľudový spevácky spolok a od roku 1865 sprevádzala spevákov na klavíri v reštauráciách vo Viedni.

 Nový viedenský dámsky orchester 
V roku 1868 vo Viedni založila kvarteto, v ktorom hrala na klavíri a jej sestra Elise na violončele. Najprv orchester vystupoval súkromne; s ďalšími dvoma hudobníkmi súbor vystúpil v auguste 1868 v Dreher'sche Bierhalle (pivárni) v Ungargasse vo Viedni ako  (Nový viedenský dámsky orchester). Viedla ho Weinlichová na klavíri. Hraná hudba zahŕňala koncertné predohry, hudbu rodiny Straussovcov a jej vlastné skladby. Súbor, tiež nazývaný  (Dámska kapela Josefine Weinlichovej) ďalej vystupoval vo Viedni. Orchester sa rozrástol a v roku 1869 koncertoval v ďalších európskych mestách. V roku 1871 absolvoval turné po Spojených štátoch; v roku 1872 hral v Petrohrade.

Weinlich sa v roku 1870 vydala za Eba Fortunatusa von Amann (1846 – 1899). Ten pracoval ako koncertný agent a po svadbe riadil orchester.

 Prvý európsky dámsky orchester 
náhľad|Prvý európsky dámsky orchester, Viedeň; drevoryt od Vinzenza Katzlera [ de ] (1874)
V máji 1873 mal Das Erste Europäische Damenorchester (Prvý európsky dámsky orchester) pod vedením Amann-Weinlich svoj prvý koncert v priestoroch Musikvereine vo Viedni, dnes priestore spravovanom Viedenským spolkom filharmonikov. Účinkovalo v ňom štyridsať hráčov: 33 žien a 7 chlapcov hrajúcich na dychové nástroje. V lete mali večerné koncerty na Svetovej výstave vo Viedni v roku 1873. V nasledujúcich mesiacoch orchester navštívil Drážďany, Lipsko, Berlín a Paríž a neskôr hral v Taliansku a Anglicku. Recenzent napísal v časopise The Musical Standard (1873, s. 376): „Pani Amann Weinlichová predstavuje dokonalý typ veľkej kňažky hudobného sveta. Jej pohľad je komplexný, jej rameno energické...“. V roku 1876 hrali v Škandinávii, Holandsku a Nemecku. Orchester sa neskôr rozpadol.

 Cäcilien Quartet a Lisabon 
V roku 1878 založila s ďalšími členmi orchestra vrátane svojej sestry Cäcilien Quartet, klavírne kvarteto, v ktorom hrala na klavíri; vystupovali vo Švédsku, Dánsku, Nemecku a Švajčiarsku; medzi hranou hudbou boli diela Roberta Schumanna a Felixa Mendelssohna a jej vlastné skladby.

Od roku 1879 žila Amann-Weinlichová v Lisabone so svojím manželom, deťmi a sestrou. Ebo Amann jej zabezpečil dirigovanie mestského orchestra na sérii koncertov v Teatro da Trindade a jednu sezónu bola dirigentkou v Teatro Nacional de São Carlos . Bola redaktorkou Gazeta Musical, financovaného jej manželom, ktorý publikoval niektoré z jej skladieb. Zostala v Lisabone so svojou rodinou ako učiteľka klavíra; zomrela tam na tuberkulózu 9. januára 1887.

 Skladby 
Jej dielo Sirenen Lieder, Polka mazur, op. 13 [Arr. W. Dörner] sa ako jednej z mála žien objavilo v programe Novoročného koncertu Viedenských filharmonikov 1. januára 2026.

Amann-Weinlichová bola opísaná v Musikalisches Wochenblatt [ de ] (1871, s. 718) ako „skladateľka príjemných, často dosť pikantných diel ľahkých žánrov, ako sú valčíky, polky atď.“

 Referencie 

Kategória:Úmrtia v 1887
Kategória:Narodenia v 1848
Kategória:Osobnosti z Dechtíc