Vonkajšia bariéra organizmu

Vonkajšia bariéra organizmu oddeľuje vonkajší priestor od vnútorného prostredia organizmu. Je tvorená epitelmi kože a slizníc. Za vonkajší priestor sa považuje aj lumen gastrointestinálneho traktu (vnútro tráviacej trubice). Vonkajšia bariéra organizmu má význam pri ochrane pred parazitmi, ako sú baktérie, huby, prvoky a vírusy, ako aj pri ochrane pred cudzorodými látkami. Vonkajšia bariéra organizmu udržuje homeostázu organizmu.

Vonkajšiu bariéru organizmu tvoria epitelové membrány. Epitel je tvorené jednou alebo viacerými vrstvami vzájomne pevne spojených buniek. Epitelové bunky sú polarizované (majú dva póly: bazolaterálnu stranu a apikálnu stranu). Týmto pólom príslušia zodpovedajúce bazolaterálne cytoplazmatické membrány a apikálne cytoplazmatické membrány, ktoré sa líšia funkciou a prítomnosťou rôznych prenášačov. Liečivá prechádzajú cez bazolaterálnu aj apikálnu membránu, v smere z vonkajšieho prostredia do vnútorného prostredia, to znamená, že transport smeruje od bazolaterálnej strany, ktorá je v kontakte s vonkajším prostredím, ku apikálnej strane, ktorá je v kontakte s vnútorným prostredím. Liečivá podstupujú transcelulárny transport, ktorý prevažuje nad paracelulárnym transportom, pri ktorom látka neprechádza vnútrom bunky. Paracelulárne môžu prechádzať vonkajšou bariérou len malé hydrofilné molekuly s molekulovou hmotnosťou do 200 g/mol. Hydrofóbne molekuly využívajú transcelulárny transport, pretože dobre prechádzajú z vonkajšieho prostredia do bazolaterálnej cytoplazmatickej membrány.Hydrofóbne molekuly prechádzajú do cytoplazmy a z nej do apikálnej cytoplazmatickej membrány a z nej do vnútorného prostredia. Na zvýšenie povrchu bazolaterálnej strany, je tráviaca trubica tvorená priečnymi črevnými riasami, obsahuje výbežky sliznice nazývané klky a výbežky cytoplazmatickej membrány enterocytov nazývané mikroklky, ktoré tvoria kefkový lem. Väčšie polárne molekuly a nabité molekuly musia na transport využiť membránové transportné proteíny, ktorými sú bohato vybavené epitely s absorpčnou (črevná mukóza) a exkrečnou funkciou (epitel renálnym tubulov). 

 Vonkajšia bariéra kože 
Zrohovatený (keratinizovaný) mnohovrstvový dlaždicový epitel kože (stratum corneum) je pre liečivá relatívne nepriepustný s výnimkou veľmi lipofilných molekúl ako napríklad fentanyl a steroidné hormóny, nitroglycerín, skopolamín, pretože obsahuje súvislú fosfolipidovú vrstvu v extracelulárnom priestore.

 Enterálna resorpcia 
Keďže najvýhodnejšia z hľadiska pohodlia, bolestivosti a zvyku a placeba je pre pacienta enterálna aplikácia liečiv v podobe tabliet a podobných liekových foriem, je enterálna resorpcia, čiže resorpcia z čreva, najdôležitejšia. Črevný epitel je bariérou, ktorú musí prekonať liečivo pri enterálnej resorpcii. Epitel čriev je jednovrstvový, nezrohovatený (nekeratinizovaný). Epitel čriev tvoria enterocyty a pohárikovité bunky. Epiteolové bunky čriev sú navzákom poprepájané tesnými spojmi (tight junctions, zona occludens), ktoré sú tvorené integrálnymi membránovými proteínmi susedných buniek. Okolo buniek vznikajú prstence, ktoré cytoplazmatickú membránu epitelovej bunky čriev delia na dve fyziologicky odlišné časti: luminálnu membránu (pretože je v kontakte s lumenom GIT), ktorá sa tiež nazýva bazolaterálna membrána. Druhá časť membrány sa nazýva apikálna membrána a tá je v styku s intersticiálnym priestrom, ktorý je súčasťou vnútorného prostredia organizmu.

 Vonkajšia bariéra pľúc 
Vonkajšia bariéra pľúc je tvorená epitelom, ktorý má riasy, ktoré umožňujú svojím pohybom vynášanie cudzorodých častíc, nečistôt a hlienu z pľúc do tráviacej trubice. Ide o riasinkový epitel pľúc, ktorého bunky sú tiež tesne poprepájané tesnými spojmi tak, ako je to v prípade čriev a tým je oddelené vonkajšie prostredie od interstícia pľúc.

 Vonkajšia bariéra úst 
Ústna sliznica je vystlaná dláždicovým epitelom, ktorý je mnohovrstvový a nezrohovatený. Bunky nie sú poprepájané tesnými spojmi tak, ako je to v prípade epitolov v pľúcach a čreve, obsahujú len desmozómy, čo sú len bodové kontakty susedných epitelových buniek, čoho dôsledkom je, že medzibunkové štrbiny nie sú utesnené. Epitelové bunky bez tesných spojov v ústach a koži vylučujú do extracelulárneho prostredia lipofilné polárne fosfolipidy, ktoré tvoria medzi vrstvami epitolových buniek hydrofóbne prostredie, čo umožňuje prienik z vonkajšieho prostredia do vnútorného iba nepolárnym liečivám.

 Referencie 

 Pozri aj 
 epitel
 riasinkový epitel
 dlaždicový epitel
 epitel s kefkovým lemom
 zrohovatený epitel
 nezrohovatený epitel
 keratinizovaný epitel
 keratín
 nekeratinizovaný epitel

Kategória:Anatómia človeka