Nemecké represálie v Ružomberku

Nemecké represálie v Ružomberku boli vojnové zločiny spáchané nemeckými Zvláštnymi oddielmi 7a a z.b.V. 27 po potlačení Slovenského národného povstania. Povstalci obsadili Ružomberok už 27. augusta 1944, no udržali ho len 11 dní. 6 septembra Ružomberok obsadila bez odporu skupina SS Schäfer. Začiatkom októbra 1944 prišiel do Ružomberka nemecký Zvláštny oddiel 7a, 27. januára 1945 vystriedaný Zvláštnym oddielom z.b.V. 27. V meste boli vykonané protižidovské opatrenia, Židia boli deportovaní do koncentračného tábora Sereď a v decembri 1944 až marci 1945 boli priamo v meste a okolí popravené desiatky osôb.

 Predohra 
Už 26. augusta boli z budovy Krajského súdu v Ružomberku boli oslobodení politickí väzni. Mesto obsadili partizáni v súčinnosti s ružomberskou posádkou už 27. augusta 1944. Povstalcom sa však Ružomberok podarilo udržať len 11 dní. 6 septembra Ružomberok obsadila bez odporu skupina SS Schäfer. Ešte v ten deň zastrelili civilistu Ľudovíta TOKARA (*20.09.1906). Ten našiel v lese ľahký guľomet odhodený povstaleckými vojakmi utekajúcimi pred Nemcami a pri vychádzaní z lesa nesúc guľomet na pleci bol zastrelený. 

Represálie
Začiatkom októbra 1944 si v meste zriadil štáb nemecký Zvláštny oddiel 7a pod velením SS-Sturmbannführera Gerharda Basta. Oporné body mal aj v Turčianskom Sv. Martine, Liptovskom Sv. Mikuláši, Trstenej a Námestove. V budove Krajského súdu v Ružomberku bolo zriadené väzenie. Represálie boli zamerané proti účastníkom SNP, Židom a obyvateľstvu podporujúcemu partizánov. 

Dňa 7. decembra 1944 eskorta Zvláštneho oddielu 7a v lokalite pod Čebraďom v katastri obce Hrboltová zavraždila väzňov, dvoch zajatých účastníkov SNP, rtm. Ľudovíta HRUBOŇA (*22. 3. 1919 Šuľany) a Vladimíra MATULU (* 13. 11. 1920, Ružomberok).

V polovici decembra Zvláštny oddiel 7a zatýkal Židov a transportoval ich do koncentračného tábora v Seredi, odkiaľ boli títo ďalej transportovaní do rôznych koncentračných táborov.

Medzi januárom a aprílom Zvláštny oddiel 7a zavraždil v priestoroch kaštieľa sv. Žofie 22 väzňov (z toho 14 žien). Išlo o mladých ľudí, pochovaní boli v hromadnom hrobe na malom dvore kaštieľa. Hrob bol objavený 22. mája 1945 pri kopaní odpadovej jamy. Obete neboli identifikované.

V januári bolo Zvláštnym oddielom 7a zavraždených v lokalite Kľačno ďalších 27 väzňov Krajského súdu (z toho 4 ženy). Najväčšia skupina 16 osôb bola popravená 12. januára 1945. Z 27 obetí sa podarilo po vojne identifikovať len 12 osôb:

Priezvisko a menoPoznámka ANTOL Ondrej  (* 5. 6.1903, Nemecká Ľupča† 30. 1. 1945) BAGOVÁ Mária   (* 1925, Nitrianska Streda† 13. 1. 1945) BACHLET Róbert  (* 9. 9.1925, Ružomberok† 12. 1. 1945) BLCHA Jozef  (* 24. 12. 1912, Kvačany† 12. 1. 1945) GLŪCKMANN Edmund, Dr.   (* 6. 8. 1905, Kežmarok† 28. 1. 1945) KABINA Štefan  (* 1915, Lutila† 6. 1. 1945) KUCHÁRIKOVÁ Ľudmila  (* 7. 10. 1927, Belá† 13. 1. 1945) PEČÍKOVÁ Mária  (* 25. 10. 1924, Turčiansky Sv. Martin† 12. 1. 1945)  ŠIKULAJ Ján   (* 24. 5. 1905, Liptovský Sv. Mikuláš† 12. 1. 1945) TACHTEN Ernest  (* 1900, Ružomberok† 29. 1. 1945)  TRÉGER Peter   (* 1893, Nižná Boca† 12. 1. 1945)  ZICHOVÁ Marta    (* 9. 10. 1926, Bánová† 12. 1. 945) 

26. januára 1945 jednotka Zvláštneho oddielu 7a vyviedla z väznice Krajského súdu v Ružomberku do katastra obce Likavka 11 väzňov a v lokalite Kramárisko ich zastrelila ranou do tyla.

27. januára bol Zvláštny oddiel 7a vystriedaný Zvláštnym oddielom z.b.V. 27. V ten istý deň bolo v Liskovej, v lokalite Medzihrádky popravených 23 väzňov, 2. februára bolo v Lúčkach, lokalite Šiare zastrelených 13 väzňov, 2. marca pri Hubovej zastrelených 8 väzňov z ružomberskej väznice.

Priamo vo väznici bola Nemcami umučená 16. februára 1945 partizánka Marta KLIMOVÁ (* 11. 8. 1926 Nemšová) a 15. marca sa po mučení obesil účastník SNP Milan PAVOL (* 28. 6. 1920, Ružomberok).

 Referencie 

Kategória:1944 na Slovensku
Kategória:1945 na Slovensku
Kategória:Ružomberok 
Kategória:Česko-slovenský odboj počas druhej svetovej vojny
Ružomberok
Ružomberok
Ružomberok