Glukagónu podobný peptid 1

Glukagónu podobný peptid 1 (GLP-1, glucagon-like peptide 1) je inkretín, hormón vylučovaný črevnými bunkami po požití potravy. Inkretínový účinok sa pozoroval ako rozdiel v sekrécii inzulínu po podaní rovnakého látkového množstva glukózy perorálne versus intravenózne. Vysvetľuje sa to účinkom endogénnych inkretínových hormónov a peptidov (ako je ak glukagónu podobný peptid 1) uvoľňovaných po požití potravy, ktoré zaisťujú 60 až 70 % sekrécie inzulínu.

Vylučovanie GLP-1 je ovládané neuroendokrinne (neurón, ktorý inervuje sekrečnú bunku dá pokyn na vylučovanie GLP-1), ale aj priamym stimulačným účinkom potravy na bunky črevnej sliznice. 
náhľad|Sekvencia GLP-1 a jeho derivátov zo skupiny agonistov GLP-1 receptora
Glukagónu podobný peptid 1 sa viaže na špecifický receptor (GLP-1 receptor), ktorý je exprimovaný na bunkách pankreatických ostrovčekov, v žalúdku, pľúcach a nervovom tkanive. Dôsledkom aktivácie GLP-1 receptora je aktivácia adenylátcyklázy, zvýšenie intracelulárneho cAMP, čo aktivuje proteinkinázu, zvýši sa cytoplazmatická koncentrácia vápenatých iónov a v pankreatických bunkách to vyvolá degranuláciu buniek za uvoľnenia inzulínu. GLP-1 spomaľuje vyprázdňovanie žalúdka, zvyšuje citlivosť beta buniek pankreasu na sekrečné stimuly, znižuje programovanú bunkovú smrť beta buniek pankreasu, obnovuje prvú fázu sekrécie inzulínu, znižuje uvoľňovanie glukagónu, znižuje výdaj glukózy z pečene, podporuje rast buniek duktulov a ich diferenciáciu, urýchľuje pocit sýtosti, znižuje frekvenciu a hĺbku hladu, znižuje príjem potravy. V srdci účinkuje GLP-1 tak, že ochraňuje myokard pred ischémiou a zlepšuje jeho funkciu po infarte myokardu.

Degradácia a ukončenie signalizáciu glukagónou podobným peptidom 1 je sprostredkovaná všadeprímnou aminopeptidázou, ktorá odštiepuje dipeptidy z N-konca proteínov, ktorá bola nazvaná dipeptidylpeptidáza 4 (DPP-4). GLP-1 má krátky plazmatický polčas (90 sekúnd), je rýchlo degradovaný DPP-4 a preto sa nehodí na terapiu. 

Liečivá proteínového charakteru, ktoré majú v porovnaní s GLP-1 zvýšenú odolnosť voči pôsobeniu DPP-4 sa nazývajú glutidy (semaglutid, liraglutid, dulaglutid, albiglutid). GLP-1 a ani glutidy nevyvolávajú po podaní nebezpečnú hypoglykémiu ako iné antidiabetiká. Tento jav sa nazýva glukózovodependentný inzulinotropný účinok. Glutidy vedú ku zníženiu hmotnosti pacientov, zníženiu plazmatických koncentrácii triacylglycerolov, zníženiu arteriálneho krvného tlaku.
náhľad|Inhibítory DPP-4 (gliptíny) a ich účinok
Liečivá neproteínového charakteru, ktoré inhibujú dipeptidylpeptidázu 4 (inhibítory DPP-4) sa nazývajú gliptíny a zvyšujú plazmatickú koncentráciu GLP-1 až trojnásobne. Účinok gliptínov trvá 12 až 24 hodín, znižujú glykémiu nalačno aj po jedle, čím odstraňujú toxické účinky glukózy pri hyperglykémii. Gliptíny tiež nevyvolávajú nebezpečné hypoglykémie, vedú ku zníženiu hmotnosti pacientov. Medzi výhody gliptínov patrí perorálne podnaie a dobrá znášanlivosť liečiva pacientami. Ku gliptínom patrí sitagliptín, linagliptín, alogliptín, vildagliptín, saxagliptín.

 Referencie 

 Pozri aj 
 Dipeptidylpeptidáza 4

Kategória:Antidiabetiká
Kategória:Peptidické hormóny