Operácia Tetrov

Operácia Tetrov (, )
bola najväčšia protipartizánska operácia na území Protektorátu Čechy a Morava za celé obdobie druhej svetovej vojny. Operácia bola iniciovaná štátnym ministrom pre Čechov a Moravu K. H. Frankom. Prebehla najmä v oblasti Moravskosliezskych Beskýd v dňoch 16.22. novembra 1944 a jej hlavným cieľom bola likvidácia partizánskych skupín na území východnej Moravy, ktoré sa na Valašsko presunuli zo Slovenska. Paralelne s operáciou Terov bežala aj podobná operácia Tetrievok.

Predohra
Po vypuknutí Slovenského národného povstania a priblížení sa frontu vzrástla v priestore Protektorátu Čechy a Morava partizánska činnosť. Beskydy situované na hraniciach so Slovenskom stali významným partizánskym centrom na území východnej Moravy. Do priestoru Beskýd prenikali ako partizáni zo Slovenska, tak tu boli vysádzané výsadky s cieľom vytvárať partizánske jednotky, ktoré mali narušovať infraštruktúru nemeckého tylu a odovzdávať Spojencom dôležité spravodajské informácie. Tieto skupiny sa museli opierať predovšetkým o podporu miestneho obyvateľstva, ktorá pretrvávala aj cez teror nemeckých bezpečnostných orgánov. K najväčším a z hľadiska Nemcov najnebezpečnejším patrila partizánska brigáda Jána Žižku, vytvorená na báze československosovietskeho desantu vyslaného Ukrajinským štábom partizánskeho hnutia. Od konca septembra táto brigáda pod velením Jána Ušiaka vykonávala prieskum pohraničia v oblasti Veľkých a Malých Karlovíc. Dňa 15. októbra 1944 vyhlásil K. H. Frank v moravsko-slovenskom pohraničí stanné právo. 2. novembra bol na Čertovom mlyne postrelený veliteľ partizánskej brigády Jána Žižku Ján Ušiak, ktorý si o deň neskôr obkľúčený na Čeladnej Nemcami vzal život. Partizánska brigáda sa rozdelila na menšie skupiny na území Hostýnsko-vsetínskej hornatiny, Vizovických vrchov, Bielych Karpát a Moravsko-sliezskych Beskýd.

 Plánovanie 
Naplánovaním celej operácie poveril K. H. Frank policajného plukovníka polície SS - Standarterführera Georga Attenbergera, pričom si Frank nad celou akciou podržal dohľad a na dni 7. až 24. novembra presunul svoj štáb do Brna. Na poradách 8., 9. a 11. novembra došlo k vytýčeniu stratégie a naplánovaniu jednotlivých organizačných záležitostí pripravovanej akcie, pričom už 12. novembra boli vydané záväzné rozkazy týkajúce sa mobilizácie a dopravy jednotiek na miesto určenia. Ako priestor operácie bol určený horský okruh v priestore Frenštát pod RadhoštěmČeladnáRožnov pod Radhoštěm. Celá akcia bola naplánovaná ako kotlová operácia, kde obkľučovacia línia mala dosiahnuť dĺžku 55 kilometrov a priestor bol rozdelený na deväť dielov, pričom jednotlivé diely mali byť postupne nepriestupne uzavreté a dôkladne peším vojskom prečesané. Samotnú uzáveru ciest a chodníkov mali vykonať policajné jednotky, prehľadávanie priestoru v teréne mala zaistiť pešia divízia.

 Nemecká zostava 
Na operácii sa podieľali najmä príslušníci záloh wehrmachtu - 540. divízie granátnikov gen. Windecka (asi 12 000 vojakov). Zo Slovenska boli povolené tri roty všeobecných jednotiek SS, ktoré K. H. Frank zapožičal H. Höflemu na čistiace operácie v dobe Slovenského národného povstania. Veliteľom týchto jednotiek bol SS-Hauptsturmführer Gerner. H. Höfle tiež vyhovel Frankovej žiadosti o výzbroj a dodal 500 pušiek (na každú 500 nábojov) a 20 000 ručných granátov.

Z policajných jednotiek sa operácie zúčastnili jednotky bezpečnostnej polície (SiPo) a ZbV (komandá). Nepriedušné uzávery prístupových ciest a chodníkov mali vykonať a zabezpečiť najmä operačné jednotky poriadkovej polície (Schutzpolizei) Ruhsam a Burger, ktoré mali asi 700 mužov a tiež príslušníci poriadkovej polície (Schutzpolizei). Okrem toho tiež pomáhalo niekoľko príslušníkov gestapa, vrátane strážnikov miestnych obvodných žandárskych staníc.

Jednotky ZbV (oddiely na zvláštne použitie, ):
 ZbV Kommando 1 (veliteľ SS-Obersturmbannführer Müller sídlil v Zlíne) oporný bod (pobočka) z Veľkých Karlovíc ( Obst.Heinecke) a zo Starých Hamrů (Unst. Meier)
 ZbV Kommando 9 (veliteľ SS-Obersturmführer Hoffmann) z Rožnova a Hornej Bečvy
 ZbV Kommando 24 (veliteľ SS-Obersturmbannführer Eube) z Rožnova (možno aj pobočka zo Šumperku)

Operačným jednotkám ZbV velil SS-Obersturmbannführer Müller, ktorý sídlil v Zlíne. Celkom sa jednalo o asi 320 špeciálne vycvičených a vyzbrojených príslušníkov jednotiek SS proti partizánom. Ďalej bolo využitých 39 psovodov príslušníkov pohraničnej a finančnej stráže (Jagdkommanda).

 Priebeh operácie 
Už pred začiatkom operácie sa partizánskym jednotkám z priestoru operácie podarilo uniknúť; najprv odišli príslušníci výsadku Wolfram (jednalo sa o náhodu, o operácii nič nevedeli), následne sa na Slovensko presunul Niščimenkov spravodajský oddiel (prípravu operácie sprevádzal veľký pohyb vojska, čo partizánom neušlo). Oddiel Jána Žižku sa po rozbití svojho štábu rozptýlil a čiastočne presunul do Hostýnskych vrchov.

Samotná operácia začala 16. novembra 1944, kedy vojenské jednotky zaujali pozície na línii obkľúčenia. Vďaka oneskoreniu transportných vlakov sa ale časť jednotiek na svoje pozície dostala s oneskorením. Navyše priebeh operácie sprevádzali ďalšie čiastkové problémy. Predovšetkým sa velitelia gen. Windeck a plk. Attenerger nezhodli na praktickej realizácii operácie a to vykonávať najskôr prehliadky husto obývaných sektorov, ako navrhoval Attenberger. Windeck vykonával operáciu od neobývaných vyšších horských pásiem, čo malo za následok problémy pre uzatváracie oddiely. Operáciu navyše sprevádzalo zlé počasie; snehová fujavice oslabovala často nechránených príslušníkov oddielov a oslabovala ich pozornosť. Samotná uzávera nebola vďaka veľkým vzdialenostiam hermetická a partizánom sa darilo prenikať.

Policajné oddiely každý deň prehľadávali dva sektory. V oblasti bolo vyhlásené stanné právo so zákazom vychádzania (medzi 16:00 až 6:30) a chôdzou mimo vyznačené trasy. Za porušenie týchto zákazov hrozilo  zastrelenie. 

K prvému stretu s partizánmi došlo 17. novembra na Hornej Bečve v osade Lhotská pod Kladnatou. V dome Františka Tkáča došlo k prestrelke medzi ukrytými partizánmi a príslušníkmi polície vykonávajúcimi domové prehliadky. Päť partizánov bolo zastrelených a jeden zajatý, ostatní utiekli do lesa. Medzi padlými partizánmi boli kapitán Zachar Sirotin, nadporučík Grigorij Pankevič, poručík Pavel Kudelja, František Vala a ruský partizán Fedor. Zajatcom bol zrejme partizán „Luboš“. Pri prestrelke prišiel o život dôstojník Wehrmachtu poručík Johannes Geyerhofer s piatimi mužmi a dvaja policajti utrpeli zranenia. V dome prítomná Kamila Tkáčová so svojimi dvoma deťmi bola zatknutá a druhého dňa spáchala vo väzbe samovraždu. Chalupu Tkáčových Nemci vypálili. 

K druhej zrážke došlo nad Prostrednou Bečvou, kde bol odhalený bunker, v ktorom sa ukrývali políciou už skôr hľadaní spolupracovníci partizánov František Haša, Bedřich Kubiš a manželia Čeněk a Alžběta Divínovi. Bunker bol obkľúčený, došlo k prestrelke a následnej kapitulácii ukrývajúcich sa osôb. Haša sa zastrelil a Alžběta Divínová sa behom prestrelky ukryla v záveji a zatknutiu unikla. Obaja zajatci boli odvedení k výsluchovému komandu vo Frýdlante a následne na služobňu gestapa do Moravskej Ostravy. Následne boli prevezení k zvláštnemu súdu v Brne, odsúdení na smrť a 13. marca 1945 o 16:00 v Prahe na Pankráci popravení. 

Ďalej potom policajná jednotka zastrelila neďaleko Prostřední Bečvy dvoch partizánov z oddielu kpt. V. G. ŠevcovaGrekovského, Václava Maška z Moravskej Ostravy a Ludvíka Wasserbauera z Prahy. 10. rota policejného pluku zadržala bližšie neidentifikovaného zraneného partizána. 

Operácia Tetrov sa v značnej miere dotkla civilného obyvateľstva, ktoré bolo perzekvované opakovanými domovými prehliadkami, kedy museli obyvatelia domov stáť vonku často aj za veľmi nepriaznivého počasia. Dochádzalo k častej streľbe, nemecké jednotky často fyzicky napadali osoby zadržané pri kontrolách. Pri akomkoľvek podozrení boli osoby transportované do budovy veliteľstva SD, kde boli väznené, vypočúvané a týrané. Najväčši počet zadržaných pochádzal z Hornej, Prostrednej a Dolnej Bečvy.

17. novembra došlo k zabitiu dvoch dievčat, ktoré nedodržali zákaz vychádzania. 22:00 boli Růžena Brožová a Alžběta Slováková zastrelené neďaleko hostinca Bača v Trojanoviciach. 19. novembra 9:30 vojaci zastrelili Jindřicha Frňka z Prostřední Bečvy, ktorý vybehol z domu za svojím synom a v tej istej obci sa stal terčom útoku aj dom rodiny Farkovej, pri ktorom bol zranený chlapec Josef Farka. 21. novembra bol vojakmi postrelený František Liďák z Trojanovíc. V Horní Bečvě došlo k postreleniu Ludvíka Malinu smerujúceho do práce, ktorý údajne o stannom práve nevedel, hluchonemého Cyrila Vašuta, ktorý ne(vy)slyšal výzvy polície a Veroniky Ondruchovej. V obci Dolní Bečva došlo k postreleniu Cyrila Růžičku a zapáleniu usadlosti Jindřicha Vojkůvky.

Straty
Na strane partizánov bolo 8 padlých a 4 zajatí, nemecké jednotky stratili 8 mužov, zranení boli 4 muži (3 v boji, 1 pri nehode). Z civilného obyvateľstva bol 1 človek zastrelený, 1 zranený. Zatknutých bolo medzi 13 až 40 civilistami, napospol sa jednalo o osoby podozrivé zo spolupráce s partizánmi či osoby na úteku z pracovného nasadenia v Ríši.

K stratám v operácii Tetrov pribudli aj popravení pomocníci a spolupracovníci Žižkovho oddielu zatknutí už 5.6. novembra na základe udania bývalého partizána Jana Dvořáka. Tých odsúdil najmä za zásobovanie partizánov k trestu smrti „Sondergericht“ v Brne. 23. novembra boli za pomoc veliteľovi partizánskeho oddielu Jana Žižky na lipe pri ceste v Čeladnej K. Vinkler a O. Machander. V Dolní Bečvě v blízkosti svojho domku bol popravený H. Tošenovský. O. Šimurda z Prostřední Bečvy bol obesený na telefónnom stĺpe neďaleko svojho obchodu, kam si partizáni chodili pre zásoby potravín. Posledná exemplárna poprava prebehla v dopoludňajších hodinách 23. novembra vo Velkých Karlovicích. Miestny obchodník Dobromil Kovář odsúdený za zásobovanie partizánov bol obesený na jaseni pri miestnom kostole. Telá popravených museli ostať visieť na mieste po dobu 48 hodín (boli strážené četníckymi hliadkami) a na hrudi mali pripnutú tabuľku „Pomáhal jsem partyzánům“. Následne boli telá spopolnené v ostravskom krematóriu.

Operácia Tetrievok
Paralelne s operáciou Tetrov prebiehala pátracia akcia Tetrievok () v neďalekých obciach Zubří a Zašová. Protipartizánskeho zásahu sa zúčastnilo gestapo, oddiely k zvláštnemu použitiu 1 a 9 a vojenské jednotky. Dňa 20. novembra boli vyslané hliadky bezpečnostnej polície, aby v Zubří vykonali kontrolu obce a prehliadku domov a stodôl, pričom došlo k zatknutiu Aloisa Křesalu, Josefa Hermanna a majora Vasilija Michajlova Čičerina.

Za druhú fázu operácie Tetrievok býva označovaná vlna zatýkania pomáhačov partizánov, ktorá začala potom, ako protektorátni četníci zhodou okolností 20. novembra 1944 zatkli sedemnásťročného partizána Žižkovej brigády v jeho rodisku v Moravských Loděnicích. Mladík sa po rozpade 2. partizánskej brigády M. R. Štefánika brigády a následne tiež štábu partizánskeho oddielu Jana Žižku rozhodol pre návrat domov a bol zajatý pri naivnom pokuse o legálne prihlásenie sa k pobytu. Zajatec bol ihneď odtransportovaný na Müllerovov Štáb pro potírání band a oddílů ke zvláštnímu použití 1, 9 a 24 do Rožnova pod Radhoštěm, kde po zostrenom výsluchu začal vypovedal. Na základe výpovede, ktorá odhalila silnú podporu partizánskeho hnutia v obciach Zubří a Zašová, mohol SS-Obersturmbannführer B. Müller rozvinúť v rámci operace Tetrievok ďalšiu obkľučovaciu akciu.

24. novembra 1944 ráno policajné a vojenské oddiely obkľúčili a uzavreli obec Zubří a začali prehliadku domov. Všetci muži od pätnásť do šesťdesiat boli zhromaždení v miestnej meštianskej škole, kde prebiehala kontrola legitimácií. Do Zubří dokonca prišiel osobne K. H. Frank a zúčastnil sa vyhodenia do vzduchu partizánskeho bunkra v Zašovej, ktorý bol však nájdený prázdny. Policajný oddiel v Zašovej následne na mladíkovo udanie za poskytnutie stravy partizánom zatkol Bernarda Macháčka a jeho syna Vojtecha. Vypovedajúci mladík zaviedol Nemcov aj k domu Josefa a Františky Holišových, ktorí mu predtým poskytli pomoc. Dom Holišových bol pre výstrahu vypálený. Josef Holiš bol popravený 12. januára 1945 v Prahe na Pankráci. Macháčkovci a Františka Holišová väzenie prežili. Deti Holišovcov prežili u príbuzných.

Hodnotenie operácie
Výsledok operácie bol aj z hľadiska Nemcov rozporuplný až negatívny. SS-Obersturmbannführer Müller síce konštatoval, že „... 8 dní, ktoré uplynuli po akcii, nie je zistená v priestore žiadna činnosť bánd. Potiaľ teda pôsobilo toto veľké nasadenie pozitívne...“ Zároveň ale konštatuje, že „...výsledok veľkoakcie nie je úmerný operácii... a ... nebol však dotknutý obvod činnosti banditov v susednom priestore... ...(kde) naopak, táto činnosť má stúpajúcu tendenciu...“ Je isté, že k zničeniu partizánskych jednotiek nedošlo a partizánsky oddiel sa rozrástol na 1. čs. partizánsku brigádu Jána Žižku rozdelenú do niekoľkých oddielov.

Kritike nemeckého velenia neušla ani spolupráca medzi nemeckou armádou a políciou. Gén. Windeck sa sťažoval, že zatiaľ čo armáda udržiavala uzáveru, policajné jednotky sa už nachádzali späť na ubikáciách, jeden deň dokonca už na poludnie. Policajnú kritiku priepustnosti uzávery odmietol s tým, že polícia ťažko môže posudzovať nedostatočnú hustotu uzávery v noci, keď policajti samotní v tom čase spali. Polícia sa naproti tomu sťažovala na nedisciplinovanosť príslušníkov vojska, ktorí strieľali po každej postave vrátane samotných policajtov.

Zo sovietskeho hľadiska už samotný fakt, že výsadok 21 členov organizátorskej skupiny do tyla nepriateľa spôsobil o 2 mesiace týždňové nasadenie 13 000 mužov bol jednoznačným úspechom partizánskej vojny.

 Poznámka 

 Referencie 

 Zdroj 

Kategória:1944 na Slovensku
Kategória:Bitky v 1944
Tetrov
Kategória:Česko-slovenský odboj počas druhej svetovej vojny
Tetrov