Vojaci slobody

Vojaci slobody je štvordielny výpravný vojnový veľkofilm z roku 1977, natočený spoločne niekoľkými štátmi socialistickej východnej Európy, ktorý režíroval Jurij Ozerov. Ide o historickú drámu z druhej svetovej vojny, ktorá nadväzuje na film Oslobodenie z rokov 197071 a ktorá nekriticky adoruje účasť komunistických partizánov a komunistických vodcov (viacerí z nich, ako Leonid Brežnev, Gustáv Husák, Todor Živkov, Nicolae Ceaușescu boli v čase uvedenia filmu na čele príslušných štátov) na oslobodení východnej Európy a celkovo sú udalosti vykresľované zo sovietskeho uhla pohľadu. 3. a 4. epocha sa venujú (aj) príprave a priebehu Slovenského národného povstania a Karpatsko-duklianskej operácii. Vo filme účinkovali mnohí slovenskí herci. Filmovalo sa aj v nasledovných lokalitách: Strečno, Banská Bystrica, Martin, Vrátna dolina, Liptovská Osada, Mošovce, Bratislava. Nakrúcania sa zúčastnili jednotky južnej a ústrednej skupiny vojsk sovietskej armády prikarpatského vojenského okruhu, československej, bulharskej a rumunskej armády, ako aj šiesta výsadková divízia poľskej armády

 Dej 

1. epocha 
Pohľad na zničený Stalingrad. Hitlerove vojská pri Stalingrade kapitulovali. Zajatý poľný maršal Paulus sa pri stretnutí s tajomníkom Ústredného výboru Komunistickej strany Nemecka Wilhelmom Pieckom v Rokossovského veliteľstve vyhýba rozhovorom o budúcnosti Nemecka. Na zasneženom námestí Stalingradu však vmietne jeden z nemeckých zajatcov Paulusovi   do tváre kliatbu na Hitlera.

Večer v Moskve. V rodine generálneho tajomníka Kominterny Georgiho Dimitrova pribudla adoptívna dcéra. U Dimitrova sa zišli vodcovia komunistických strán: Wilhelm Pieck, Maurice Thorez, Palmiro Togliatti. Klement Gottwald prichádza s krutou správou: ďalší ilegálny ústredný výbor Komunistickej strany Slovenska bol rozbitý. Stalingrad bol rozhodujúcim zlomom vo vojne. Vo svete sa vyvíjala nová situácia. To si vyžadovalo nový kurz v taktike komunistických strán. Hlavným cieľom je zjednotiť všetky vlastenecké sily, vytvoriť v bojujúcich krajinách národný antifašistický front... 

V rannom šere na jednom z letísk pri Moskve Klement Gottwald odprevádza na nebezpečnú cestu člena ÚV Komunistickej strany Československa Karla Šmidkeho. Má na dohodnutom mieste vyskočiť padákom a nadviazať kontakt s komunistickým podzemím na Slovensku. V Bratislave sa Karol Šmidke stretáva s členmi Gustávom Husákom a Lacom Novomeským. Na Slovensku sa spájajú antifašistické sily, pripravuje sa ľudové povstanie. 

Vo Varšave boli neúspešné rokovania medzi komunistami a delegátmi exilovej poľskej vlády generála Sikorského, ktorý bol v exile v Londýne. Generálny tajomník Ústredného výboru Poľskej robotníckej strany Pawel Finder a členovia Władysław Gomułka a Malgorzata Fornalska argumentovali za potrebu zjednotenia všetkých síl pre spoločný boj proti okupantom. V Londýne sa to však stretlo s rozhodným odporom podpredsedu vlády Mikolajczyka; Sikorski váhal s konečným rozhodnutím. A čoskoro lietadlo, na ktorom Sikorski letel, explodovalo pri Gibraltári vo vzduchu.

V Bulharsku vznikol Národný výbor Vlasteneckého frontu. Obeťou policajného teroru sa stali Anton Ivanov, básnik Nikola Vaptsarov, generál Zaimov. V horách operovali partizánske oddiely a komunisti vrátane Todora Živkova pripravovali ozbrojené povstanie hlboko v podzemí. Rýchly postup sovietskych vojsk na Ukrajine vyvolal paniku u bulharského cára Borisa, ktorý sa rozhodol hľadať zmierenie s Anglickom. Cárov tajný agent sa vydáva do Turecka, aby odtiaľ poslal list anglickému kráľovi, listu sa však zmocnili nemeckí agenti. Na stretnutí HitlerBoris III. vo führerovom hlavnom veliteľstve prebieha búrlivé vysvetľovanie. Po tomto stretnutí Boris III. umiera, údajne na ťažký infarkt.

Úspešná ofenzíva Sovietskej armády na všetkých frontoch znemožnila ďalšie odďaľovanie otvorenia druhého frontu. Na Quebeckej konferencii Winston Churchill navrhuje Rooseveltovi udrieť na Nemecko cez Balkán, do „mäkkého podbruška Európy“. Plán britského vodcu mal smerovať k povojnovej izolácii Sovietskeho zväzu. 

V Poľsku rastie odpor. Generálny guvernér Frank nariaďuje rázne opatrenia proti poľským partizánom - zastreliť každého, kto sa zdá byť podozrivý! Gestapo zatkne vodcu Poľskej robotníckej strany Pawła Findera a Małgorzatu Fornalskú. Tí vo väzení odolávajú. Na Silvestra 1944 sa pod rúškom novoročného stretnutia zhromaždili zástupcovia poľských progresívnych strán, aby vypracovali jednotnú platformu. V mene komunistov Bolesław Bierut navrhol vytvoriť v ilegalite Ľudový parlament a zjednotiť ozbrojené sily do celoštátnej Ľudovej armády. Na tento Silvester v nacistami okupovanej Varšave pripili na to, aby sa nový rok stal rokom oslobodenia, rokom obrodenia Ľudového Poľska. 

2. epocha
V roku 1944 Sovietsky zväz preniesol vojnu zo svojho územia na územie nemeckých satelitov. Partizánske hnutie v Bulharsku rastie s čoraz väčšou silou. Jednotlivé oddiely sa rozrastajú do celých brigád. Trestné operácie proti partizánom sa menia na veľké bitky. Komunistické podzemie trpí ťažkými stratami. Veliteľ Ľudovej oslobodzovacej armády, člen politbyra Bulharskej robotníckej strany Hristo Mihailov, padá zranený do rúk bulharskej tajnej polície. Náčelník žandárov nariaďuje, aby krvácajúceho Mihailova poslali do nemocnice, žandári ho cestou v sanitke zastrelia.

Vo führerovom hlavnom veliteľstve Keitel hlási situáciu na fronte. Nemecké armády ustupujú pod údermi sovietskych vojsk. Generál Enecke žiada o povolenie evakuovať jednotky z Krymu, ktorým hrozí obkľúčenie. Hitler zúri a zakazuje ústup pod hrozbou popravy. Himmler hlási spravodajské údaje o očakávanom vylodení angloamerických vojsk vo Francúzsku. Hitler tomu neverí, predpokladá, že Churchill sa pokúsi otvoriť druhý front na Balkáne, aby Rusov udržal vonku. Hitler požaduje, aby sa s Titovou partizánskou armádou v Juhoslávii vysporiadali čo najrýchlejšie. 

Zobrazenie operácie Rösselsprungprekvapivý útok nemeckých parašutistov zosadených z klzákov v oblasti Titovho veliteľstva. Partizánke sa podarí varovať stráže veliteľstva. Nemeckí parašutisti narážajú na zúfalý odpor. Titov štáb unikne, no hrozí obkľúčenie. Veliteľ sovietskej vojenskej misie, generál Kornejev, navrhuje leteckú evakuáciu. V noci sovietsky pilot odvážne pristane v horách. Veliteľstvo Ľudovej oslobodzovacej armády Juhoslávie je evakuované a pokračuje vo vedení vojenských operácií. 

Sovietska armáda začala jednu z najväčších operácií Veľkej vlasteneckej vojny s krycím názvom „Bagration“. Pod sovietskym náporom sa nemecká skupina armád „Stred“ stiahla a sovietske vojská prekročili poľské hranice. Vojaci 1. poľskej armády vstúpili do svojej rodnej zeme spolu so sovietskymi vojskami. Vojenská prehliadka v Lubline. Sú vítaní s radosťou a slzami. Tisíce ľudí padajú na kolená a vyjadrujú veľkú vďačnosť osloboditeľom. Začaté oslobodenie Poľska a vytvorenie ľudovej vlády v Lubline vyvolávajú hnevlivú reakciu exilovej vlády v Londýne. Mikolajczyk sa obracia o pomoc na Churchilla. „Kto drží radnicu, drží moc,“ odpovedá Churchill poľským príslovím. Londýnska vláda sa rozhodne podstúpiť extrémne riziko – začať ozbrojené povstanie vo Varšave. Táto úloha je pridelená podzemným silám exilovej vlády na čele s generálom Bór-Komorowskim. 

Fašistickí okupanti sa ponáhľajú vysporiadať so zatknutými vlastencami. Finder je predvolaný na záverečný výsluch. Osem mesiacov sa gestapu nepodarilo získať nič ani od Findera, ani od Fornalskej. Dôstojník gestapa ponúkne Finderovi dohodu: prepustiť ho pod podmienkou, že mu Finder sľúbi, že ho bude v budúcnosti chrániť. Finder túto ponuku bez váhania odmietne. Nasleduje poprava.

Po prijatí pokynov z Londýna vydáva Bór-Komorowskim rozkaz na začatie povstania, ktoré je odsúdené na neúspech. Je nedostatok zbraní a munície. So Sovietskou armádou, ktorá sa dostávala na východný breh Visly, sa nenadviazalo žiadne spojenie. Toto jasne chápe aj veliteľ podzemných síl Ľudovej armády Boleslav Kowalski. Povstanie však začalo a komunisti sa ho zúčastňujú. Komunisti sa nemôžu vyhnúť osudu svojho ľudu. Veliteľstvo 1. bieloruského frontu sa dozvie o povstaní vo Varšave. Veliteľ frontu, maršal Rokossovskij, zvolal Vojenskú radu, aby prediskutovala situáciu. Po nepretržitých ťažkých bojoch utrpeli vojská veľké straty na ľudskej sile a technike. Na prístupoch k Visle pokračujú intenzívne tankové bitky s protiútokom nepriateľa. Napriek všetkým týmto ťažkostiam sa Vojenská rada vyslovuje za pomoc hrdinsky bojujúcim Varšavčanom. Rokossovskij posiela sovietskych dôstojníkov, aby nadviazali kontakt s Bór-Komorowskim. Kapitán Startsev pristáva v oblasti, kde sa nachádzajú povstalecké jednotky. Zobrazenie tragickej situácie v meste. Nacistické útočné jednotky vyhadzujú do vzduchu dom za domom, strieľajú na zranených zajatých na barikádach, neprejavujú žiadne zľutovanie ženám ani deťom. Medzi ruinami sú roztrúsené tábory a nemocnice pre bezdomovcov. Nekonečné rady na vodu. V polorozpadnutom kostole sa veľmi mladý vojak zasnúbi so svojou priateľkou. Bór-Komorowskim napriek zúfalej situácii odmieta kontaktovať maršala Rokossovského. Vojská Sovietskej armády a 1. poľskej armády sú nútené samostatne pokračovať v útočných operáciách. Napriek prudkému odporu nepriateľa prelomia nemeckú obranu a dostanú sa na okraj Varšavy. Začína sa prechod cez Vislu. Stovky člnov sa rútia k západnému brehu uprostred explodujúcich granátov. Vo Varšave sa nacisti uchyľujú k drakonickým prostriedkom, aby zlomili odpor povstalcovpred postupujúcimi tankami ženú starých ľudí, ženy a deti. Kapitán Startsev sa opäť pokúša presvedčiť Bóra-Komorowského aby koordinoval akcie výsadkových síl a povstalcov, ale opäť naráža na odmietnutie. Bór-Komorowski už prijal myšlienku kapitulácie. Posledné barikády naďalej odolávajú, ale sily obrancov sú už vyčerpané. Hitlerovské velenie slávnostne prijalo Bóra-Komorowského. Dostáva vojenské pocty. Odchádza na nemeckom vojenskom vozidle a výstrely vlastencov, ktorí uprednostnili smrť pred hanbou zajatia, znejú ako „pozdrav“. Poľskí komunisti nezložili zbrane a prebíjajú sa cez Vislu k spojeniu s jednotkami 1. poľskej armády. Kapitán Startsev v tomto poslednom boji zomiera.

Poľskí vojaci vstupujú v januári 1945 do mesta a kráčajú medzi ruinami. Z ruín im vyšla v ústrety stará žena oblečená v handrách. „Čo tu robíte?“ spýtal sa jej prekvapene Boleslav Bierut. „Žijem!“ odpovedala stará žena tvrdohlavo. „A budem žiť!“

3. epocha 
Kremeľ 31. júla 1944, porada Stavky. Padlo rozhodnutie nepostupovať na Varšavu, aby nebolo ohrozené ľavé krídlo. Treba rozdrviť nemeckú skupinu armád Južná Ukrajina a oslobodiť Balkán. Stalin schválil plán maršala Tolbuchina neočakávaného útoku 37. a 57. armády z iskanského predmostia. Z dôvodu utajenia náčelník štábu Birjuzov navrhuje klamné zoskupenie vojsk vrátane drevených makiet tankov.

Bukurešť, nemecký generál Friesner, veliteľ skupiny armád Južná Ukrajina prízvukuje nemeckej generalite, že Rumuni musia udržať front. Útok začal 20. augusta o 6:00 a úspešne sa rozvíja. 23. august, Bukurešť. Antoneskova vláda je zatknutá. Komunisti organizujú v továrňach oddiely. Člen ÚV KSR Emil Bodneras vysvetľuje vojakom, že pripravili plán obrany Bukurešti.

Berlín 23. augusta, Hitler nadáva, že sa dozvedel o rumunskom povstaní až od kráľa Michala. Debata o rumunských komunistoch. Hitler nariaďuje gen. Friesnerovi zatknúť rumunského kráľa. Ceaušescu bojuje pri obrane mosta.
komunisti riadi obranu mosta a rozkazuje vojakom 

Kremeľ 24. augusta 1944. Vojská 2. a 3. ukrajinského frontu obkľúčili 6. nemeckú a 3. rumunskú armádu. V Bukurešti vypukne povstanie vojenskej posádky, robotnícke oddiely odrážajú útoky nemeckých vojsk. Sovietske velenie vydáva prehlásenie, že ZSSR nemieni obmedzovať samostatnosť Rumunska a ak Rumuni zastavia boj proti Červenej armáde, nebudú odzbrojení. Sovietske vojská tiahnu na Bukurešť. Ceašescu má prejav.

Sofia 4. septembra 1944. Protifašistická demonštrácia, pálenie nemeckých vlajok. Prestrelka komunistov s políciou. Partizánska brigáda Čavdar a 1. partizánska divízia tiahnu na Sofiu. 8. a 9. septembra preberajú partizáni moc v Sofii, Todor Živkov stojí v čele operačného byra. Bulharská Muravjevova vláda vyzvala Churchilla, aby anglické vojská vstúpili do Bulharska a predbehli komunistov. 
To sa však nedá logisticky zariadiť. Churchill navrhuje (v tom čase ešte neutrálnych) Turkov. Stalin zavrhuje bulharskú neutralitu ako dvojtvárnu a vyhlasuje Bulharom vojnu.
Dimitrov tvrdí, že vojna nebude. 3. ukrajinsky front 8. septembra 6:00 vstupuje do Bulharska. Rusi sú vítaní ako osloboditelia. 36 hodín bolo Bulharsko vo vojne so ZSSR, žiaden výstrel, žiaden padlý. Partizáni obsadili Sofiu, Živkov organizuje obsadenie vládnych budov. Následne reční na námestí na mítingu. Nech žije slobodné socialistické Bulharsko.

Slovensko, porada prípravy Slovenského národného povstania na Čremošnom. V Kyjeve Klement Gottwald prosí Komunistickú stranu Sovietskeho zväzu o pomoc ohľadom organizácie partizánskeho boja. Zoskakuje Veličkova partizánska organizátorská skupina a je vítaná obyvateľstvom. Gustáv Husák kritizuje vo vzájomnom rozhovore plukovníka Goliana, že je na Slovensku 40 partizánskych oddielov, ktoré povstalecké Vojenské ústredie pri prípravách povstania ignoruje. Golian žiada podriadiť partizánske oddiely armáde, Gustáv Husák obhajuje nezávislosť partizánov, odmieta požiadavku podriadiť ich armáde, no zároveň chce koordinovať činnosť.

Ružomberok 27. septembra 1944, Veličkovi partizáni obsadzujú mesto a majú míting s obyvateľmi. Počas mítingu sa 3. rota martinskej posádky prišla pod velením Cyrila Kuchtu prihlásiť do povstania. Od Velička dostáva úlohu zajať nemeckú misiu, ktorá má prechádzať vlakom cez Martin. 

Cyril Kuchta vstúpi do vlaku a vyzve nemeckého generála a skupinu Nemcov na prenocovanie v kasárňach z dôvodu poškodenia trate partizánmi. Pri kasárňach pred slovenskými vojakmi oznámi Nemcov, že sú zatknutí. Jeden z Nemcov vytiahne zbraň a postrelí slovenského vojaka. Slovenskí vojaci začnú strieľať.

29. augusta Banská Bystrica. Na námestí panuje revolučná atmosféra. Na štábe Východoslovenskej armády plukovník Talský dostáva rozkaz zapojiť sa do povstania, ale nevyhlasuje ani bojovú pohotovosť a s majorom Trnkom odlietavajú cez front ku Konevovi.

31. augusta porada v Kremli v zložení Gottwald, Stalin, maršal Vasilevskij. Konštatujú, že z vojenského hľadiska nie je úder cez Karpaty potrebný. Stalin ale rozhodol, že na pomoc povstalcom má Konev odkloniť 38. armádu a 1. gardový jazdecký zbor.

1. septembra vykonávajú neozbrojení polonahí vojaci Východoslovenskej armády na dvore kasární rannú rozcvičku. Cez múry kasární sa prevalia nemecké tanky a nemeckí vojaci. Východoslovenská armáda je odzbrojená. Golian na porade v Banskej Bystrici 1. septembra informuje o odzbrojení Východoslovenskej armády a o nástupe nemeckých vojsk.

Letecké zábery za zvukov Internacionály na partizánske brigády, ktoré nastúpili do povstania: česká brigáda Jána Žižku (snímaná v Malej Fatre), maďarská partizánska brigáda Petöfi snímaná pri Strečne, oddiel nemeckých antifašistov Thälmann, francúzsky prápor Georga Lannuriena, partizánska brigáda Veličku. Slovenské partizánske oddiely ani povstalecká armáda sa nespomínajú.

4. epocha
Francúzski partizáni vzdorujú nemeckej presile pri Strečne, po ich boku Veličkovi partizáni. Sovietsky partizán za cenu straty života odpáli zátaras a zabráni prieniku nemeckých tankov.

8. septembra 1944 je zahájená karpatsko-duklianskej operácie. Očakáva sa, že priesmyky pomôže obsadiť Východoslovenská armáda, namiesto toho je sovietsky útok privítaný urputnou obranou a nemeckými protiútokmi. Zábery na šabľový útok 1. gardového jazdeckého zboru. 1. čs. armádny zbor pri útoku zakolíše, sovietske velenie zo zlyhania obviní gen. Jana Kratochvíla a maršal Konev vymenuje za veliteľa zboru gen. Ludvíka Svobodu.

Sovieti zahájili letecký prevoz zbraní povstalcom na Tri duby. V jednom z prvých lietadiel prilieta zo Sovietskeho zväzu Karol Šmidke, priváža 140 protitankových pušiek a 500 samopalov.

Útok divízie SS Horst Wessel údolím Hrona na Zvolen, povstalci ustupujú krytí pancierovým vlakom. Počas boja telefonicky Karol Šmidke, Gustáv Husák, a gen. Golian vydávajú rozkaz ustúpiť do hôr.
Partizáni ustupujú do hôr.

Náčelník politického oddelenia sovietskej 18. armády Leonid Brežnev pred bojom zvoláva stranícku schôdzu. Útok 4. ukrajinského frontu cez Karpaty napreduje cez rozoklané skalné masívy. Tanky sú vyťahované oceľovými lanami po kolmých skalných stenách.

20. septembra dosiahli Grečkove vojská hranice Československa. 6. októbra 1944 38. armáda Moskalenka a 1. čs. armádny zbor prekonávajú karpatský hrebeň a dobývajú Dukliansky priesmyk. 26. októbra 18. armáda Žuravľova dobýja Užocký priesmyk.
Oslobodzovanie Zakarpatska, Mukačeva, Užhorodu. Brežnev má prejav na námestí.

Maďarsko ostáva ako jediný nemecký satelit. Mladý Miklós Horthy, syn vládnuceho regenta Miklósa Horthyho viedol tajné rokovania s Angličanmi. Angličania odkázali Maďarov na Stalina. Stretnutie otca a syna. Maďarská Národná Fronta podpísala protifašistické memorandum a poslala ho vládnucemu regentovi prostredníctvom jeho syna.

Miklós Horthy sa rozhodol vyslať generála Faraghóa k Stalinovi cez povstalecké Slovensko.

Berlín 6. októbra. Nemecká situácia na fronte sa zhoršila. Rusi po obsadení Duklianskeho priesmyku začali útočiť rýchlymi skupinami na Budapešť. Nemci vedia, že Horthyho vláda zahájila rokovania s Rusmi a vysielajú komando Waffen SS pod velením Otta Skorzenyho. Ten vyláka Miklósa Horthyho mladšieho na schôdzku a unesie ho, aby vyvíjal nátlak na otca.
Admirál Miklós Horthy medzitým žiada Sovietsky zväz o prímerie. Nemecké vojská podniknú preto 16. októbra útok na budínsku citadelu. Admirál Horthy je prinútený vzdať sa vlády v prospech Szálasiho Šípových krížov.

Záver filmu tvorí zobrazenie udalostí v Prahe. Pražskí povstalci volajú Červenú armádu o pomoc. Sovietska tanková jednotka zmení smer jazdy a vyrazí Prahe na pomoc. Na pražských mostoch prebiehajú ťažké tankové boje, no posledný odpor Nemcov je zlomený. Červenoarmejci sa kúpu vo Vltave. Leonid Brežnev na pražskom námestí vysvetľuje českému starcovi, čo je to komunizmus.

Film končí predstavením komunistických vodcov partizánskeho hnutia, z ktorých sa stali vedúci činitelia socialistických štátov.

 Obsadenie 
Vo filme figurujú desiatky historických postáv, vojaci a politici (najmä komunistickí) Sovietskeho zväzu, nacistického Nemecka, Maďarska, Rumunska, Bulharska, Poľska, Juhoslávie, Slovenskej republiky :
 Herec Postava Povolanie Poznámky Michail Uľjanov maršal Žukov    Vasilij Lanovoj Andrej Grečko    Stefan Getsov Georgi Dimitrov generálny tajomník Kominterny  Viktor Avdjuško maršal Konev   Bohuš Pastorek Klement Gottwald generálny tajomník Komunistickej strany Československa  Horst Preusker Wilhelm Pieck sekretár Kominterny, člen Národného výboru pre slobodné Nemecko  Jakov Tripolskij Josif Vissarionovi4 Stalin predseda Rady ľudových komisárov ZSSR  Lubomir Kabakijev Palmiro Togliatti predseda Talianskej komunistickej strany  Boris Belov Maurice Thorez vodca francúzskej komunistickej strany  Pjotr Stefanov Todor Živkov bulharský komunista v čase uvedenia filmu zastával post predseda Veľkého národného zhromaždenia, najvyššej štátnej funkcie BĽR Vladlen Davydov maršal Rokossovskij   Károly Ujlaky János Kádár maďarský komunista v čase uvedenia filmu  ako generálny tajomník Maďarskej socialistickej robotníckej strany faktický vládca MĽR Valentin Kazanckij Winston Churchill britský premiér  Stanisław Jaśkiewicz Franklin D. Roosevelt prezident USA  Naum Šopov cár Boris III. bulharský cár  Fritz Diez Adolf Hitler vodca Nacistického Nemecka  Gerd Michael Henneberg maršal Keitel   Herbert Körbs Heinz Guderian nemecký generál  Ignacy Gogolewski Bolesław Bierut vodca Poľskej robotníckej strany  Paweł Nowisz Władysław Gomułka do roku 1970 vodca Poľskej ľudovej republiky, v čase filmu na politickom dôchodku  Jan Burek Tadeusz Bór-Komorowski veliteľ Varšavského povstania  Ivan Mistrík Gustáv Husák člen V. ilegálneho ústredného výboru KSS  v čase vzniku seriálu prezident ČSSR Vladimír Ráž Karol Šmidke člen V. ilegálneho ústredného výboru KSS, predseda Slovenskej národnej rady  Július Pántik Laco Novomeský člen V. ilegálneho ústredného výboru KSS  Zdeněk Řehoř Ján Golian (generál) Veliteľ povstaleckej 1. čs. armády na Slovensku  Vladislav Müller Viliam Talský designovaný povstalecký veliteľ Východoslovenskej armády Jiří Kodet Július Trnka veliteľ letectva Východoslovenskej armády  Jaroslav Rozsíval plk. Mikuláš Markus veliteľ 1. pešej divízie Východoslovenskej armády  Eugen Balogh pplk. František Urban náčelník štábu Východoslovenskej armády  Igor Hrabinský npor. Cyril Kuchta veliteľ tretej roty martinskej posádky  Dušan Jamrich Georges Barazer de Lannurien veliteľ francúzskeho partizánskeho oddielu  Juraj Kukura Maurice Blanche člen francúzskeho partizánskeho oddielu  Petr Haničinec Ilja Deretič juhoslovanský podplukovník  Vladimír Petruška Jan Kratochvíl Do 9. októbra 1944 veliteľ 1. čs. armádneho zboru  Ladislav Chudík Ludvík Svoboda 9. októbra 1944 na rozkaz veliteľa 1. ukrajinského frontu maršala Koneva prevzal velenie na 1. čs. armádnym zborom  Mikuláš Huba Jaroslav Vedral-Sázavský   Jiří Krampol poručík v pražskom rozhlase  

 Poznámky 

 Referencie 

 Externé odkazy 


 Vojaci slobody na Kino-teatr.ru (po rusky)

Kategória:Filmy s tematikou druhej svetovej vojny
Kategória:Filmy z 1977
Kategória:Sovietske filmy
Kategória:Filmy o Slovenskom národnom povstaní