Magdalena Erikssonová

Magdalena „Magda“ Lilly Erikssonová (neprechýlene Magdalena „Magda“ Lilly Eriksson; * 8. september 1993, Štokholm, Švédsko) je švédska profesionálka futbalistka. Hrá na pozícii stredného obrancu alebo ľavého obrancu v nemeckej najvyššej lige za FC Bayern Mníchov a za švédsku futbalovú reprezentáciu.

Na začiatku svojej kariéry hrala za Štokholmské kluby Hammarby IF a Djurgårdens IF. V roku 2013 prestúpila do Linköpings FC, s ktorým vyhrala dvakrát Švédsky pohár a raz ligový titul vo švédskej najvyššej lige.

V roku 2017 sa presťahovala do Anglicka a podpísala zmluvu s Chelsea. S Chelsea vyhrala Women's Super League (najvyššiu anglickú ženskú ligu) a zahrali vo finále Ligy majstrov žien v ročníku 2020/21. V roku 2020 bola vyhlásená za najlepšiu futbalistku Švédska.

Spolu so svojou snúbenicou Pernille Harder sú známe obhajobou práv LGBTQ+ komunity a LGBTQ+ práv v športe.

 Klubová kariéra 
Klubovú kariéru začala v miestnom klube Enskede IK, ale otec jej poradil prestúpiť do Hammarby IF, aby sa zlepšila v hre. Keď mala 17 rokov odohrala som prvý zápas za A tím Hammarby IF proti Umeå IK v sezóne 2011 v švédskej prvej lige.

V novembri 2011 prestúpila do štokholmského tímu Djurgårdens IF. Za nich odohrala 19 zápasov a dala 1 gól, tím zostúpil do nižšej ligy a ďalšiu sezónu hrala za Linköpings FC.

Po 5 rokoch v Linköpings FC podpísala dvojročnú zmluvu s Chelsea, ktorý hrá najvyššiu ženskú anglickú ligu (Women's Super League). V auguste 2018 predĺžila zmluvu do konca 2021. V roku 2019 sa stala kapitánkou tímu. V novembri 2020 zmluvu s Chelsea opäť predĺžila až do konca 2023. Svoj stý zápas za Chelsea odohrala 9. decembra 2020 proti portugalskej Benfice v prvom zápase vyraďovacej fázy Ligy majsteriek, ktorý vyhrali 5:0.

Vďaka svojím výkonom, najmä po sezóne 2020/2021, v ktorej tím Chelsea vyhral Women's Super League, sa stala jednou z najlepších obrankýň v Európe. Počas 6 rokov pôsobenia v Chelsea odohrala viac ako 185 zápasov, vyhrala 10 trofejí. Na konci sezóny 2022/2023 spolu so svojou partnerkou Pernille Harder odišli z Chelsea.

 Bayern Mníchov 
1. júna 2023 boli Eriksson a Harder predstavené ako nové hráčky Bayernu Mníchov v ženskej Bundeslige, s ktorým uzavreli trojročnú zmluvu. V decembrovom zápase Ligy majsteriek proti Ajaxu utrpela zlomeninu metatarzálnej kosti ľavej nohy, ktorá si vyžiadala operáciu. Do tímu sa vrátila marci 2024 po 3 mesiacoch ako náhradníčka v druhom polčase v zápase proti RB Leipzig, ktorý vyhrali 5:0. S Bayernom Mníchov vyhrala nemeckú ligu v sezóne 2023/2024. V sezóne 2023/2024 sa im podarilo vyhrať double, nemeckú Bundesligu a pohár (DFB Cup), a tiež vyhrali novovzniknutú súťaž World Sevens Football. V decembri 2025 zmluvu s Bayernom predĺžili do júna 2028.

 Reprezentácia 
V reprezentačnom tíme do 19 rokov vyhrala Majstrovstvá Európy žien do 19 rokov 2022. V novembri 2013 ju trénerka Pia Sundhage zavolala do tréningového kempu Bosön švédskeho národného družstva. Jej debut bol 8. februára 2014 v priateľskom zápase proti Francúzsku, ktorý vyhrali 3:0. V roku 2016 vyhrala striebornú medailu na Letných olympijských hrách. Odvtedy bola súčasťou národného tímu na každej medzinárodnej súťaži ako Majstrovstvá Európy 2017, 2022, 2025, Majstrovstvá sveta 2019, 2023 a na Letných olympijských hrách 2020, na ktorých vyhrali striebornú medailu, po prehre proti Kanade vo finálovom zápase po penaltách. V novembri 2025 oznámila ukončenie reprezentačnej kariéry za Švédsko. V stanovisku uviedla, že to nebolo ľahké rozhodnutie, ale musela uprednostniť svoje zdravie po predchádzajúcich zraneniach.

 Osobný život 
Jej matka je fínskeho pôvodu. Je otvorene lesba a od roku 2014 je vo vzťahu s dánskou reprezentantkou Pernille Harder. V júli 2024 po viac ako desiatich rokoch spoločného života oznámili zasnúbenie.

Eriksson a Harder pracujú s charitatívnou organizáciou Common Goal a zaviazali sa venovať 1 % zo svojich platov na riešenie sociálnych problémov vo futbale. Obe sa tiež zasadzujú za rovnosť a práva LGBTQ+ komunity v športe.

V detstve predpokladala, že jej priezvisko sa píše s C, pretože tak ho písal jej otec. Keď mala 17 rokov a pozrela sa do pasu, zistila, že sa v skutočnosti píše s K. Preto sa jej priezvisko často píše nesprávne ako „Ericsson“ namiesto správneho „Eriksson“.

Eriksson má bakalársky titul z politológie a absolvovala kurz feministickej teórie a intersekcionálnej analýzy moci.

 Referencie 

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Švédske futbalistky
Kategória:Osobnosti zo Štokholmu
Kategória:LGBT športovci