Maliar Pronoma

Maliar Pronoma je konvenčné meno atického maliara červenofigúrových váz, pôsobiaceho na konci 5. a na začiatku 4. storočia pred Kr.

Maliar Pronoma vo svojej tvorbe prevzal mnoho štýlových charakteristík od svojho majstra, Maliara dinosu, a ozdobil ho množstvom ornamentov, polychrómie a zlatenia. Jeho meno je odvodené od mena auléta (aulétés, hráč na aulose) zobrazeného na volútovom kratéri v Neapole (Museo Nazionale Archeologico H3240), ktorý (na strane A) zobrazuje divadelníkov satyrskej hry.Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, PRONOMOS, Pittore di 

Britský historik umenia John Beazley mu na základe maliarskeho štýlu okrem neapolského volútového kratéra pripísal iba jeden baňatý lékythos (squat lekythos, Staatlichen Museen 4906, Berlin) a dva zvoncové kratéry, z ktorých je jeden na strane „B“ namaľovaný iným maliarom a z druhého sa zachoval len fragment. Lékythos zobrazuje scénu so ženami, mladíkom a erótmi. Celý kratér (pôv. Staatlichen Museen F 2642, Berlin), dnes už stratený, zobrazoval na svojej hlavnej strane Dionýza so satyrmi a menádami, na druhej strane (od iného maliara) troch mladíkov. Fragment kratéra zachoval časť menády.

Maliarom, ktorých starostlivo rozlíšil ako „blízkych“, „podobných“ alebo „zdá sa, že súvisia“ s Maliarom Pronoma, Beazley pripísal ďalších asi tucet váz: sedem kalichových kratérov, väčšinou so scénami satyrov a menád, ale aj tromi scénami s Heraklom, jednu s Bellerofontom a jednu odvážne zhotovenú gigantomachiu; jeden zvoncový kratér (s Atalantou); dve pelikai (jednu s gigantomachiou, druhú s Dionýzom a menádami); jednu hydriu (so zobrazením Herma so ženami, Erótom a mladíkom); jeden fragment taniera (pinaxu) so zobrazením Ariadny alebo menády jazdiacej na levovi); a fragmenty iného volútového kratéra, zrejme zobrazujúceho Dionýza. Z času na čas sú niektoré z týchto „súvisiacich“ váz predbežne pripisované samotnému maliarovi a za posledné roky rôzni vedci k nim pridali niekoľko ďalších, prevažne fragmentárnych váz. Medzi neskoršie prírastky patria fragmenty kratérov z Olynthosu, Naukratidy, Korintu, Perachóry a Milétu, fragment chousu, ktorý sa teraz nachádza v Kavale, a hydria v Pelle. Medzi najpozoruhodnejšie patrí fragmentárny kratér „Baksy“ z Kerču. Väčšina námetov týchto neskorších prírastkov je dionýzskych, zobrazujúcich boha s jeho sprievodom satyrov a menád, ale existuje aj množstvo neobvyklých námetov, od narodenia Erichthonia až po Herakla obetujúceho na ostrove Chrysé alebo vstupujúceho na Olymp pred zhromaždených bohov. Z hľadiska samotnej Pronomovej vázy sú azda najrelevantnejšie scény s divadelnými odkazmi: patria sem kompletné alebo čiastočne kompletné vázy vo Würzburgu, Barcelone a Ferrare a fragmentárny kratér zo Samothráky.

Jeho najznámejším dielom je červenofigúrový volútový kratér z Ruve (tzv. Pronomova váza), ktorý (na strane A) v strede horného registra zobrazuje Dionýza s Ariadnou sediacich na ležadle. Dionýzos je tu vyobrazený ako krásny mladík s dlhými vlasmi ovenčenými brečtanom. V pravej ruke drží thyrsos, ľavou rukou objíma Ariadnu. Vedľa nich čupí okrídlený Erós. Okolo nich sú herci a zbor satyrskej hry, odetí do kostýmov, väčšina z nich drží v rukách herecké masky. Herci a vedúci zboru sú v hornom rade s dvoma zboristami, pričom herec, ktorý hral hlavnú ženskú rolu, sedí na ležadle. V dolnom registri sú okrem ďalších zboristov, z ktorých jeden je v maske a tancuje, stojaci mladík s lýrou a dve sediace postavy. Jeden, menom Demetrios, je pravdepodobne autorom hry; druhý, okázalo oblečený aulétés, sa volá Pronomos. Pronomos z Téb bol známy ako skladateľ a interpret hry na aulos. Spomína ho Aristofanes v hre Ženský snem (v origináli "Ekklesiazousai") z roku 392 pred Kr., ale ak je príbeh, že naučil Alkibiada hrať na aulos, pravdivý, musel byť aktívny už dávno predtým. Na opačnej strane vázy je v strede horného registra opäť zobrazený božský pár, Dionýzos s lýrou a Ariadna s planúcou pochodňou, obklopený satyrmi s thyrsami, jeden z nich hrá na aulos, menádami s pochodňami a Erótom s činelmi (zvanými kymbala). Zdá sa pravdepodobné, že si zhotovenie tejto vázy objednali po víťazstve v súťaži dramatickej tvorby.

Vzorované látky javiskových kostýmov sú na váze vykreslené veľmi detailne a prepracovaný efekt je umocnený použitím bielej farby na vence a masky hercov (masky satyrov sú červené) a na pokožku Ariadny a malého Eróta. Je zaujímavé, že na zobrazenej scéne na zadnej strane, ktorá je nakreslená starostlivo, ba až prepracovane, je biela použitá oveľa diskrétnejšie.

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Maliari starovekého Grécka