Nikosthenov maliar

Nikosthenov maliar bol grécky maliar červenofigúrových váz, činný približne v rokoch 520 až 500 pred Kr.Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, Nikosthenes, Pittore di 

Nikosthenov maliar bol aténsky maliar váz, ktorého skutočné meno nie je známe. Britský znalec umenia John Beazley ho hlavne na základe štylistickej analýzy nazval Nikosthenovým maliarom po hrnčiarovi Nikosthenovi, autorovi troch signovaných váz (ΝΙΚΟΣΘΕΝΕΣ ΕΠΟΙΕΣΕΝ = vyrobil to Nikosthenes), ktoré tento maliar vyzdobil (menom vyhradeným pre tohto umelca, ktorý maľoval výlučne červenofigúrovou technikou, kým ten maliar, ktorý Nikosthenove vázy zdobil čiernofigúrovou technikou, je známy ako Maliar N – N = skratka Nikosthenes ). Nikosthenov maliar spolupracoval aj s hrnčiarom Pamfaiom (vyzdobil mu najmenej sedem signovaných váz), o ktorom Beazley uvádza, že mohol byť mladším partnerom hrnčiara Nikosthena. Nikosthenov maliar bol spomedzi maliarov spolupracujúcimi s hrnčiarmi Nikosthenom a Pamfaiom najužšie spojený, pretože väčšina jeho zachovaných váz má ich podpis a pretože sa zdá, že žiadna jeho váza nemá podpis iného hrnčiara. Zatiaľ čo sú niektoré z mnohých váz zdobených napr. Oltom alebo Epiktétom signované aj inými hrnčiarmi.

Jeho ruke je na základe štýlu maľby pripísaných veľké množstvo červenofigúrových váz rôznych tvarov, medzi ktoré patrí kantharos, skyfos alebo pyxis, ale jeho špecializáciou bola výzdoba kylikes (na začiatku maľoval kylikes s očami, typu A). Vo výbere tém zobrazení prevažujú u neho mytologické scény, a to najmä dionýzovské (napr. scény so satyrmi a orgiami, často sprevádzanými hudobnými nástrojmi). V čase, keď bol Nikosthenov maliar aktívny, boli dionýzovské námety až tak populárne, že neboli o nič viac charakteristické pre jedného maliara ako pre iného. Jeho maliarske diela majú často nižšiu úroveň (postavy tu pôsobia strnulo a sú proporčne nevyvážené), ale niektoré sú umelecky prepracovanejšie. Príkladom sú červenofigúrové maľby na čaši (kylix) z Britského múzea (British Museum 1841,0301.22) v Londýne, kým maľby zobrazujúce tancujúceho Siléna (maľba v tonde na dne nádoby) a Amazoniek pripravujúcich sa na boj na jednej strane nádoby možno označiť za umelecky priemerné (akoby „odfláknuté“), maľba na opačnej strane nádoby zobrazujúca scénu s mŕtvym Sarpedonom (boh spánku Hypnos a boh smrti Thanatos dvíhajú telo Sarpedona v réžii Iris, v prítomnosti i ženy zobrazenej s rukou na prsiach v geste zúfalstva, ktorá je zrejme matkou hrdinu) je dojemná a krásna kompozícia.

Pokiaľ ide o toto dielo, znalci si v všimli podobnosť niektorých postáv, kompozície a dokonca aj maliarskych techník (napr. použitie zriedenej glazúry na tieňovanie brušných svalov) so zobrazením scény s mŕtvym Sarpedonom na červenofigúrovom kratéri zdobenom maliarom Eufroniom (možno to bola „kópia“ inej aténskej dielne).


 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Maliari starovekého Grécka