Charles-André van Loo

Carle alebo Charles-André van Loo (* 15. február 1705, Nice† 15. júl 1765, Paríž) bol francúzsky rokokový maliar, syn maliara Louisa-Abrahama van Loo. Jeho mladším bratom bol Jean-Baptiste van Loo a vnukom Jacob van Loo. Bol najznámejším členom úspešnej dynastie maliarov holandského pôvodu. Jeho tvorba zahŕňa všetky kategórie: náboženská, historická maľba, mytológia, portrét, alegória a žánrové maľby.Charles-André van Loo, Encyclopædia Britannica

 Život 
vľavo|náhľad|Charles-André van Loo, La Vierge et l'enfant bénissant, Musée des Beaux-Arts de Rouen, 1738
Narodil sa v Nice, ktoré bolo vtedy súčasťou Savojského vojvodstva. Van Loo nasledoval svojho brata Jeana-Baptistu do Turína a potom do Ríma v roku 1712, kde študoval u Benedetta Lutiho a sochára Pierra Le Grosa. Po odchode z Talianska v roku 1723 pracoval v Paríži, študoval na Académie Royale, kde v roku 1723 získal prvú cenu za kresbu a v roku 1727 dostal prvú cenu za historickú maľbu—rovnako ako jeho budúci rival François Boucher. V roku 1724 vyhral Prix de Rome.

Po opätovnej návšteve Turína v roku 1727 ho zamestnal kráľ Viktor Amadeus II., pre ktorého namaľoval sériu námetov ilustrujúcich Torquata Tassa. V roku 1734 sa usadil v Paríži a v roku 1735 sa stal členom Académie royale de peinture et de sculpture a rýchlo stúpal v hierarchii akadémie. Madame de Pompadour a francúzsky dvor vzali umelca pod svoj patronát. Bol vyznamenaný Rádom svätého Michala a v roku 1762 bol vymenovaný za Premier peintre du Roi francúzskeho kráľa Ľudovíta XV.. Bol najúspešnejším dvorným maliarom, ale jeho portréty, ako aj historické maľby zaznamenali obrovský úspech v celej Európe. Zomrel v Paríži 15. júla 1765.

Medzi jeho žiakov patrili Gabriel-François Doyen, Nicolas-Bernard Lépicié a Louis Jean François Lagrenée.

 Dielo 
Svojou jednoduchosťou štýlu a správnosťou dizajnu, výsledkom štúdia veľkých talianskych majstrov, urobil veľa pre očistu modernej francúzskej školy; ale chvála, ktorá bola neskôr vychvaľovaná na jeho produkciu, sa teraz javí ako neprimeraná a prehnaná. Medzi jeho patrónov patrili členovia dvora, továrne na gobelín, súkromné osoby a cirkev. V nasledujúcich storočiach sa Van Loov kritický majetok prepadol, hoci jeho schopnosti zostávajú obdivuhodné a kvalita a rozmanitosť jeho práce vzbudzujú rešpekt. Jeho Svadba Panny Márie je zachovaná v Louvri.

 Referencie 

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Francúzski maliari
Kategória:Francúzski portrétni maliari
Kategória:Rytieri Rádu svätého Michala
Kategória:Víťazi Prix de Rome
Kategória:Rokokoví maliari
Kategória:Dvorní maliari
Kategória:Osobnosti z Nice