Elektrochemický ekvivalent

Elektrochemický ekvivalent (označovaný zF) je súčin nábojového čísla z a Faradayovej konštanty F, ktorý vyjadruje elektrický náboj potrebný na tvorbu na jedného molu kovu  vyplývajúci zo stechiometrie elektródovej reakcie:

Iná definícia elektrochemického ekvivalentu (označovaného ako ) vychádza z druhého Faradayovho zákona, ktorý popisuje konštantu úmernosti medzi hmotnosťou kovu  vylúčeného na katóde a prejdeného náboja :

Druhý Faradayov zákon hovorí o konštante úmernosti  (elektrochemickom ekivalente) a má význam hmotnosti látky premenenej nábojom jedného Coulombu. Pre elektrochemický ekvivalent je možné odvodiť:

kde  je molová hmotnosť elektrochemicky premenej látky, z je nábojové číslo a F Faradayova konštanta,  je elektrický náboj elektrónu a  je Avogadrova konštanta.

 Referencie 

Kategória:Elektrochémia