Tintinnabuli

Tintinnabuli (jednotné číslo. tintinnabulum ; z latinského tintinnabulum, „zvon“) je kompozičný štýl vytvorený estónskym skladateľom Arvom Pärtom. Tento štýl predstavil vo svojom diele Für Alina (Pre Alinu, 1976) a znovu ho použil v skladbe s názvom Spiegel im Spiegel (doslovne: Zrkadlo v zrkadle, 1978). Tento jednoduchý štýl bol ovplyvnený mystickými skúsenosťami skladateľa pri počúvaní chorálu. Hudobne sa Pärtova tintinnabulárna hudba vyznačuje dvoma typmi hlasu, z ktorých prvý (nazývaný „tintinnabulárny hlas“) arpeggiuje tónickú triádu a druhý sa pohybuje diatonicky väčšinou v krokových pohyboch. Diela majú často pomalé a meditatívne tempo a minimalistický prístup k notovému zápisu aj prednesu. Pärtov kompozičný prístup sa behom času po roku 1970 trochu rozšíril, ale celkový efekt zostáva do značnej miery rovnaký. Prvý príklad možno počuť v Cantus in Memoriam Benjamin Britten.

 Pärtov vlastný komentár k jeho štýlu 
 „Tintinnabulácia je oblasť, do ktorej občas zablúdim, keď hľadám odpovede – vo svojom živote, v hudbe, v práci. Vo svojich temných hodinách mám istý pocit, že všetko mimo tejto jednej veci nemá zmysel. Zložité a mnohotvárne ma len mätie a musím hľadať jednotu. Čo to je, táto jediná vec, a ako k nej môžem nájsť cestu? Stopy tejto dokonalej veci sa objavujú v mnohých podobách – a všetko nepodstatné odpadá. Tintinnabulácia je takáto... tri tóny triády sú ako zvony. To je dôvod, pre ktorý to volám tintinnabulácia“.
 „Mohol by som svoju hudbu prirovnať k bielemu svetlu, ktoré obsahuje všetky farby. Iba hranol môže rozdeliť farby a spôsobiť aby sa objavili; tento hranol by azda mohol byť duchom poslucháča.“ – z eseje Biele svetlo od Hermanna Conena, ako ju do angličtiny preložila Eileen Walliser-Schwarzbart (nájdená v poznámkach k ECM vydaniu Aliny ).
 „Tintinnabuli je matematicky presné prepojenie jednej línie s druhou.....tintinnabuli je pravidlo, podľa ktorého sú melódia a sprievod (sprievodný hlas)...jedným. Jedna a jedna, je jedna – nie sú to dve. Toto je tajomstvo tejto techniky.“ – z rozhovoru medzi Arvo Pärtom a Antonym Pittsom zaznamenaným pre BBC Radio 3 na Royal Academy of Music v Londýne 29. marca 2000, ako je vytlačené v poznámkach k nahrávke Passio na Naxos Records.

 Referencie 

 Literatúra 
Paul Hillier. Arvo Pärt (Oxford Studies of Composers). Oxford: Oxford University Press, 1997. 
Engelhardt, Jeffers: "Review: 'Solfeggio per coro'; 'Cantate Domino canticum novum'; 'Missa syllabica'; 'Sarah Was Ninety Years Old'; and Others." Notes 57/4 (2001): 987–993.

 Externé odkazy 
 (in German) Windows PC nástroj, ktorý možno použiť na generovanie tintinnabuli v reálnom čase: Arv-o-mat 1.10

 Zdroj 

Kategória:Latinské výroky
Kategória:Hudobné techniky