2. ukrajinský front

2. ukrajinský front (), predtým Stepný front, bol hlavnou formáciou Červenej armády počas druhej svetovej vojny, ekvivalentom západnej armádnej skupiny. V roku 1945 oslobodil Budapešť, Bratislavu, Brno a Viedeň.

História
2. ukrajinský front vznikol 20. októbra 1943 premenovaním Stepného frontu. V októbri až decembri rozšíril predmostie na Dnepre až ku Kirovohradu a Kryvému Rihu. Následne v spolupráci s 1. ukrajinským frontom v Kirovohradskej, Korsuň-ševčenkovskej a Umansko-Botošanskej operácii oslobodil pravobrežnú Ukrajinu až k rumunskej hranici.

Od apríla do začiatku júna 1944 sa spoločne s 3. ukrajinským frontom neúspešne pokúšal preraziť do Moldavska. Úspech prišiel až v auguste (Jassko-kišinevská operácia), sovietske vojská rýchlo prešli Rumunskom a v októbri 1944 v Debrecínskej operácii vtrhli do Maďarska. V Budapeštianskej operácii spoločne s 3. ukrajinským frontom obsadil Budapešť a prekročil Dunaj. Od decembra do marca 1945 viedol front na území Slovenska ťažké boje na Hrone.

25. marca 1945 bola zahájená Bratislavsko-brnianska operácia. 4. apríla vojská frontu oslobodili Bratislavu a do 5. mája prenikli hlbšie na Moravu. 2. až 13. apríla vo Viedenskej operácii dobyli sovietske vojská východ Rakúska s priľahlými oblasťami Moravy. V máji v Pražskej operácii spoločne s 1. a 4. ukrajinským frontom oslobodila väčšinu Čiech.

Po skončení vojny bol front zrušený, veliteľstvo bolo premenované na veliteľstvo Odesského vojenského okruhu, ale najvyšší dôstojníci boli na čele s maršalom Malinovským a časťou vojsk (predovšetkým 6. gardovou tankovou armádou) prevelení k Zabajkalskému frontu.

Podriadené jednotky
Medzi jednotky, ktoré boli súčasťou 2. ukrajinského frontu, patrili:
 4. gardová armáda (20. októbra 19431944)
 5. gardová armáda (20. októbra 194313. júla 1944)
 7. gardová armáda (20. októbra 194310. júna 1945)
 37. armáda (20. októbra 1943január 1944)
 46. armáda (20. októbra 1943?, 20. septembra11. decembra 1944 a 21. februára10. mája 1945)
 52. armáda (20. októbra 1943september 1944)
 53. armáda (20. októbra 194310. mája 1945)
 57. armáda (20. októbra 194322. februára 1944)
 5. letecká armáda (20. októbra 194310. júna 1945)
5. gardová tanková armáda (20. októbra 19431945)
 6. (od septembra 1944 gardová) tanková armáda (22. februára 1944marec 1945 a apríl10. mája 1945)
 40. armáda (marec 194410. júna 1945)
 27. armáda (19441945)
 2. tanková armáda (1944jún 1944)
 9. gardová armáda (apríl10. mája 1945)
 1.gardová jazdecko-mechanizovaná skupina [1945]
 rumunská 1. armáda
 rumunská 4. armáda
 Dunajská vojnová flotila

Velenie
 Veliteľ:
 20. október 194322. mája 1944 armádny generál (od 20. februára 1944 maršal Sovietskeho zväzu) Ivan Stepanovič Konev
 22. mája 194410. jún 1945 armádny generál (od 10. septembra 1944 maršal Sovietskeho zväzu) Rodion Jakovlevič Malinovskij
 Člen vojenskej rady:
 20. október 1943marec 1945 generálporučík (od 13. septembra 1944 generálplukovník) Ivan Zacharovič Susajkov
 marec10. júl 1945 generálporučík Alexander Nikolajevič Těvčenkov
 Náčelník štábu:
 20. október 194310. júl 1945 generálplukovník (od 29. mája 1945 armádny generál) Matvej Vasiljevič Zacharov

Národnostné zloženie
Po vytlačení nemeckých vojsk z územia Ukrajiny a Bieloruska v rokoch 1943 a 1944 prebehla mobilizácia miestnych mužov a stúpol tak podiel Ukrajincov a Bielorusov v Červenej armáde. Podľa oficiálnych údajov k 1. januáru 1945 slúžilo v armádach 2. ukrajinského frontu celkom 302 360 Rusov, 169 454 Ukrajincov, a 11 712 Bielorusov.

 Referencie 

 Literatúra 


Externé odkazy
 2. ukrajinský front na stránke Ministerstva obrany RF
 2. ukrajinský front na samsv.narod.ru

 Zdroje 

Kategória:Sovietske vojenské jednotky druhej svetovej vojny
Kategória:Ukrajinské vojenské jednotky