Bijelo dugme

Bijelo dugme alebo Bijelo Dugme (štylizované ako bijelo dugme, v srbskej cyrilike Бијело дугме, ) je juhoslovanská rocková hudobná skupina založená v roku 1974 v Sarajeve. Bijelo Dugme sa všeobecne považuje za najpopulárnejšiu a najpredávanejšiu skupinu, aká kedy existovala v bývalej Juhoslávii a za jednu z najvýznamnejších interpretov juhoslovanskej rockovej scény a juhoslovanskej populárnej hudby vo všeobecnosti.

Bijelo Dugme bola oficiálne založená v roku 1974, hoci členovia jej štandardnej zostavy – gitarista Goran Bregović, spevák Željko Bebek, bubeník Ipe Ivandić, klávesák Vlado Pravdić a basgitarista Zoran Redžić – predtým hrali spolu pod názvom Jutro. Debutový album Kad bi' bio bijelo dugme z roku 1974 skupine priniesol celonárodnú popularitu vďaka zvuku ovplyvnenému balkánskym folkom. Následné štúdiové vydania kapely s podobným zvukom si udržali obrovskú popularitu, ktorú juhoslovanská tlač označila ako „Dugmemánia“. Zároveň bol materiál kapely, najmä ich symfonické balady s poetickými textami – niektoré napísal básnik a textár Duško Trifunović – tiež rozsiahlo chválený hudobnými kritikmi.  Začiatkom 80. rokov, s nástupom juhoslovanskej new wave scény, sa skupina presunula k new wave zvuku a podarilo sa jej zostať jednou z najpopulárnejších hudobných skupín v krajine. Po odchode Bebeka v roku 1983 sa ku skupine pridal nový spevák Mladen Vojičić „Tifa“, s ktorým kapela nahrala iba jeden, ale veľmi úspešný album. Ďalší (a posledný) spevák skupiny, Alen Islamović, sa ku skupine pridal v roku 1986 a s ním Bijelo Dugme nahrali dva albumy, čím iniciovali krátkodobé hnutie Novi partizani založené na Sarajeve s ich zmesou folkom ovplyvneného pop rocku a textov inšpirovaných juhoslovanstvom. Skupina sa rozpadla v roku 1989 a jej líder Goran Bregović pokračoval vo svojej kariére úspešného skladateľa filmovej hudby a sólového umelca. V roku 2005 sa skupina znovuzjednotila pre tri koncerty v Sarajeve, Záhrebe a Belehrade v zostave, ktorá zahŕňala väčšinu hudobníkov, ktorí boli jej členmi vrátane všetkých troch spevákov, pričom koncert v Belehrade bol jedným z najnavštevovanejších koncertov so vstupenkami všetkých čias. V roku 2024 sa skupina znovuzjednotila s Vojičićom a Islamovićom na speváckych postoch, aby usporiadala turné k svojmu 50. výročiu.

Bijelo Dugme je považovaná za jednu z najvplyvnejších interpretácií juhoslovanskej populárnej hudby a ako vplyv ich uvádza množstvo významných osobností juhoslovanskej a postjuhoslovanskej hudobnej scény. Ich diela boli kritikou uznávané v čase ich vydania aj spätne, pričom viaceré ich albumy sa objavili na rôznych zoznamoch najlepších juhoslovanských rockových albumov, pričom boli chválené za kompozíciu, muzikálnosť, produkciu a poetickú kvalitu textov. Na druhej strane, skupina je často kritizovaná časťou regionálnych hudobníkov, hudobných kritikov a publika, ktorí sa domnievajú, že zmes rockovej hudby a balkánskeho folku vydláždila koncom 80. a 90. rokov cestu pre vznik turbo-folku. Tvorba Bijelo Dugme zostáva populárna vo všetkých bývalých juhoslovanských republikách, pričom kapela je často považovaná za jeden zo symbolov juhoslovanskej kultúry a jej tvorba je častým motívom v rôznych formách juhonostalgie.

 Členovia 
Goran Bregović – gitara (1974 – 1989, 2005, 2024 – súčasnosť)
Mladen Vojičić „Tifa“ – spev (1984 – 1985, 2005, 2024 – súčasnosť)
Alen Islamović – spev (1986 – 1989, 2005, 2024 – súčasnosť)
Zoran Redžić – basgitara (1974 – 1975, 1977 – 1989, 2005, 2024 – súčasnosť)
Dragan „Điđi“ Jankelić – bicie (1978 – 1982, 2005, 2024 – súčasnosť)

 Bývalí členovia 
Željko Bebek – spev (1974 – 1984, 2005), basgitara (1976 – 1977 (len v štúdiu))
Jadranko Stanković – basgitara (1974)
Vlado Pravdić – klávesy (1974 – 1976, 1978 – 1989, 2005)
Laza Ristovski – klávesy (1976 – 1978, 1984 – 1989, 2005)
Goran „Ipe“ Ivandić – bicie (1974 – 1976, 1977 – 1978, 1982 – 1989) 
Milić Vukašinović – bicie (1976 – 1977, 2005)

 Hudobníci na turné 
Mustafa „Mute“ Kurtalić – basgitara (1975)
Ljubiša Racić – basgitara (1976)
Sanin Karić – basgitara (1977)
Garabet Tavitjan – bicie (1982)
Ognjen „Ogi“ Radivojević – klávesy (2024 – súčasnosť)

 Diskografia 
 Štúdiové albumy 
Kad bi' bio bijelo dugme (1974)
Šta bi dao da si na mom mjestu (1975)
Eto! Baš hoću! (1976)
Bitanga i princeza (1979)
Doživjeti stotu (1980)
Uspavanka za Radmilu M. (1983)
Bijelo Dugme (1984)
Pljuni i zapjevaj moja Jugoslavijo (1986)
Ćiribiribela (1988)

 Koncertné albumy 
Koncert kod Hajdučke česme (1977)
5. april '81 (1981)
Mramor, kamen i željezo (1987)
Turneja 2005: Sarajevo, Zagreb, Beograd (2005)

 Zdroj 

Kategória:Bosnianske hudobné skupiny
Kategória:Hudobné skupiny z 1974