Blahoslav Hečko

Blahoslav Hečko  (* 18. september 1915, Suchá nad Parnou – † 22. december 2002, Bratislava) bol slovenský spisovateľ, redaktor a prekladateľ. Patrí medzi najvýznamnejších slovenských prekladateľov z románskych literatúr. Preložil desiatky básnických, prozaických a dramatických diel (spolu vyše 300 titulov) najmä z talianskej a francúzskej umeleckej spisby.

 Životopis 
Blahoslav Hečko bol rodák z obce Suchá nad Parnou v okrese Trnava. Narodil sa v roku 1915 v rodine vinohradníka. Bol mladší brat spisovateľa Františka Hečka a Víťazoslava Hečka. Po ľudovej škole v rodisku, zmaturoval v roku 1937 na Gymnáziu Jána Hollého v Trnave, okrem toho navštevoval Pedagogickú akadémiu v Bratislave. Univerzitné štúdiá začal na Slovenskej univerzite v Bratislave, v rokoch 1941 – 1942 pokračoval na Regio Instituto Universitario Orientale v Neapole, kde bol súčasne prvým lektorom slovenskej reči a literatúry a univerzitné štúdiá dokončil na Filozofickej fakulte UK v Bratislave v rokoch 1943 – 1945 doktorátom z románskej literatúry.

 Tvorba 
V roku 1942 – 1946 uverejnil v Eláne viacero príspevkov o veľkých svetových, najmä talianskych spisovateľoch, neskôr sa sústredil na predstaviteľov súčasnej talianskej prózy. Autor početných doslovov v preložených dielach, venoval sa aj recenzentskej činnosti, napokon problematike teórie umeleckého prekladu, o čom písal do Slovenských pohľadov, Slovenska, Kultúrneho života, Revue svetovej literatúry, Literárneho týždenníka. Ťažisko jeho literárnych aktivít spočívalo v prekladateľstve. Preložil desiatky básnických, prozaických (klasických i súčasných – Boccacciove Príbehy z Decameronu, Moraviove Nové rímske poviedky, Balzacove Rozmarné poviedky, Chevallierovo Zvonodrozdovo a i. ) a dramatických diel (spolu okolo 300 titulov) najmä z talianskej a francúzskej literatúry, sporadicky prekladal aj z rumunčiny, češtiny a ruštiny.  Popredný svetový goldonista, Goldonimu venoval viacero štúdií a príspevkov, zostavovateľ bibliografie Carlo Goldoni na Slovensku – Carlo Goldoni in Slovacchia (1967), do slovenčiny preložil 27 jeho komédií (Klamár, Mirandolina, Prefíkaná  vdova, Sluha dvoch pánov, Škriepky v Chiozze, Štyria grobiani atď.);, roku 1961 a 1965 účastník Casa di Goldoni v Benátkach. Z ďalšich talianskych dramatikov preložil komédie De Benedettiho, Bettiho, Bertolazziho, De Filippa, Dario Fo, Gozziho a i., ako aj viacero hier Pirandella, z francúzštiny dramatické práce Feydeaua, Molièra, Maeterlincka, Merleho atď., ktoré vyplnili repertoár divadiel na Slovensku, uvádzali ich aj v rozhlase a v televízii. Popularizátor svetovej literatúry a otázok prekladateľstva v tlači, rozhlase i v televízii, autor  esejistickej práce Dobrodružstvo prekladu (1991) a knihy o porovnávacej európskej paremiológii Nehádžte perly sviniam (1994).

 Diela 
 1991 – Dobrodružstvo prekladu
 1994 – Nehádžte perly sviniam

 Ocenenia 
 1991 Cena vydavateľstva Slovenský spisovateľ za knihu Dobrodružstvo prekladu
 2002 Cena J. Cígera Hronského za literatúru
 2001 Comendatore Talianskej republiky

 Referencie 

 Ďalšia literatúra 


 Externé odkazy 
 Blahoslav Hečko na osobnosti.sk 


Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Osobnosti zo Suchej nad Parnou
Kategória:Laureáti Pribinovho kríža I. triedy