Jednotné európske značenie elektrónok

Jednotné európske značenie elektrónok (v západnej Európe známe aj ako „značenie/systém/kód Mullard“ [alebo Mullard-Philips prípadne Philips-Mullard], ) je identifikačný systém označovania typov elektrónok, používaný od roku 1934 holandským koncernom Philips (v tom čase už zahŕňal aj britského výrobcu Mullard), ktorý postupne prevzala väčšina európskych výrobcov elektrónok, vrátane československého štátneho podniku Tesla. V 50.60. rokoch následne systém poslúžil ako základ aj pre označovanie polovodičových diód, tranzistorov, integrovaných obvodov a ďalších súčiastok, formalizované normou Pro Electron z roku 1966.

Označenie typu pozostáva z dvoch alebo viacerých veľkých latinských písmen, za ktorými nasleduje jedno- až troj-ciferné číslo (napr. AZ1, EABC80, EF86, KC1, PCF201, UCH21).

Tu popísaný systém platí pre bežné prijímacie, zosilňovacie a usmerňovacie elektrónky. Európske elektrónky pre priemyselné účely, plynom plnené výbojky so studenou katódou (vrátane digitrónov) a ďalšie špeciálne typy využívali v prípade niektorých výrobcov značenie s obdobnou filozofiou, avšak s odlišným významom písmen aj číselných skupín.

náhľad|upright|ABC1 z roku 1935, kombinácia dvojitej diódy a triódy v pätici P s nepriamym žeravením napätím 4 V.
náhľad|upright|UCH21 z roku 1941, kombinácia triódy a heptódy v pätici loktal so sériovým žeravením prúdom 100 mA.

náhľad|upright|UM80 z roku 1954, indikátor („magické oko“) v pätici noval so sériovým žeravením prúdom 100 mA.

 Význam 

 Prvé písmeno 
Prvé písmeno udáva žeraviace napätie alebo prúd a spôsob napájania žeraviaceho vlákna podľa kľúča:
 A – žeraviace napätie 4 V, paralelné, AC/DC
 B – žeraviaci prúd 180 mA, sériové, DC
 C – žeraviaci prúd 200 mA, sériové/paralelné, AC/DC
 D – žeraviace napätie ≤ 1,4 V, napájanie zo suchých článkov, paralelné alebo sériové, DC
 E – žeraviace napätie 6,3 V, paralelné (výnimočne sériové pri typoch s rovnakým If), AC/DC
 F – žeraviace napätie 12,6 V (palubná sieť automobilu, olovená autobatéria), paralelné, DC
 G – žeraviace napätie 5 V, paralelné, AC/DC
 H – pôvodne žeraviace napätie 4 V (2 články oloveného akumulátora), paralelné, DC; neskôr prúd 150 mA, sériové, AC/DC
 K – žeraviace napätie 2 V (1 článok oloveného akumulátora), paralelné, DC
 P – žeraviaci prúd 300 mA, sériové, AC/DC
 U – žeraviaci prúd 100 mA, sériové, AC/DC
 V – žeraviaci prúd 50 mA, sériové, AC/DC
 X – žeraviaci prúd 600 mA, sériové, AC/DC
 Y – žeraviaci prúd 450 mA, sériové, AC/DC

 Druhé a ďalšie písmená 
Druhé a ďalšie písmená udávajú typy jednotlivých elektródových systémov. Združené elektrónky s viacerými systémami sa označujú skupinou veľkých písmen v abecednom poradí, pričom každý systém má v označení svoje písmeno. Katóda s žeraviacim vláknom sa považuje za jednu elektródu. Význam písmen:
 A – dióda (okrem výkonových usmerňovačov)
 B – dvojitá dióda (okrem výkonových usmerňovačov)
 C – trióda (okrem koncových)
 D – koncová trióda
 E – tetróda (okrem koncových)
 F – pentóda (okrem koncových)
 H – hexóda alebo heptóda (okrem pentagridu)
 K – októda alebo pentagrid
 L – koncová pentóda alebo tetróda
 M – elektrónový svetelný indikátor („magické oko“)
 N – tyratrón (trióda/tetróda plnená plynom)
 Q – nonóda/enióda (zriedkavý typ elektrónky s deviatimi elektródami, tzn. siedmimi mriežkami, napr. EQ40, EQ80, EQ171)
 W – jednocestný usmerňovač plnený plynom
 X – dvojcestný usmerňovač plnený plynom
 Y – jednocestný usmerňovač vákuový
 Z – dvojcestný usmerňovač vákuový

 Číslo 
Druhá časť označenia, pozostávajúca zo skupiny číslic, udáva použitú päticu a postupný vývojový typ podľa kľúča:
 1 až 10 – rôzne pätice: P (P8A), oktal (K8A), nožičkové; napr. AZ1, ACH1, EBF2, KC1, KDD1, UY1N
 11 až 15 – pätica T (Y8A); napr. AZ11, EM11, VCH11
 16 až 19 – pätica P (P8A), oktal (K8A), špeciálne typy
 20 až 29 – pätica loktal (B8G) s výnimkou batériového radu Dx21/22 s päticou oktal (K8A); napr. DLL21, ECH21, EF22, UBL21
 30 až 39 – pätica oktal (K8A, K8/18, ČSN 35 8907); napr. EL34, PL36, GZ34
 40 až 49 – pätica rimlock (A8A, B8A); napr. AZ41, ECC40, EF40, EL41, UAF42
 50 až 59 – pätice T9A, B9G, C2R a rôzne špeciálne účelové; napr. EA52, EL51, EY51
 60 až 69 – pätica subminiatur, drôtové vývody (B5A); napr. DCF60, DL64
 70 až 79 – pätica subminiatur-8, drôtové vývody (B8D); napr. DAF70, DC70, DF72, DL73
 80 až 89 – pätica noval (B9A, S9/12, ČSN 35 8904); napr. DY86, EABC80, ECC83, EF86, EL84, EZ81, PCL86, PL81, PY82
 90 až 99 – pätica heptal (B7G, S7/10, ČSN 35 8902); napr. DAF91, EAA91, EF95
 180 až 189 – pätica noval (B9A, S9/12, ČSN 35 8904); napr. EF183, PCC189
 190 až 199 – pätica heptal (B7G, S7/10, ČSN 35 8902); napr. DAF191
 200 až 299 – pätica dekal (B10B); napr. PCL200, PCF201, PCH200
 500 až 599 – pätica magnoval (B9D); napr. EL500, PL504
 800 až 899 – pätica noval (B9A, S9/12, ČSN 35 8904); napr. EF800, EL803
 900 až 999 – pätica heptal (B7G, S7/10, ČSN 35 8902); napr. DAF961, DL907

 Špeciálne varianty 
Elektrónky špeciálnej kvality, napr. s katódou s predĺženou životnosťou, s užšími toleranciami, so zvýšenou odolnosťou voči otrasom a vibráciám a pod., môžu byť označené s číslom presunutým medzi prvé a druhé písmeno (E180F, E88CC), obsahujúcim prípadne rozšírenú číselnú skupinu a v niektorých prípadoch prídavné písmeno S (ECC803S).

 Príklady 
náhľad|Detail troch samostatných systémov v banke združenej elektrónky EABC80 resp. PABC80.
 ACH1 – kombinácia triódy (C) a heptódy (H) v pätici P s paralelným žeravením napätím 4 V
 ECC83 – dvojitá trióda v pätici noval s paralelným žeravením napätím 6,3 V
 EL34 – koncová pentóda v pätici oktal s paralelným žeravením napätím 6,3 V
 PABC80 – kombinácia detekčnej diódy (A), dvojitej detekčnej diódy so spoločnou katódou (B) a zosilňovacej triódy (C) v pätici noval so sériovým žeravením prúdom 300 mA

 Referencie 

Kategória:Elektrónky
Kategória:Štandardy
Kategória:Vzniklo v 1934