Institutiones Iustiniani

Institutiones Iustiniani (iné názvy: Justiniánske Inštitúcie alebo Justiniánove Inštitúcie, skr. I., Inst., Iust. Inst. alebo Inst. Iust.) sú učebnicou rímskeho práva, ktorá zároveň plnila funkciu prameňa práva. Boli publikované 21. novembra 533 (Contitutio Imperatoriam) z moci byzantského cisára Justiniána I. Adresované boli mládeži túžiacej po poznaní práva (cupidae legum iuventuti).

Za ich vznikom stáli profesori práva Theofilos a Dorotheos. Učebnica v mnohom čerpala zo staršieho diela od rímskeho právnika Gaia (Institutiones Gai). V menšej miere boli pri jej zostavovaní použité aj Inštitúcie iných právnikov (Florentina, Ulpiána, Marciána), či Ulpiánove libri VII regularum, a zrejme aj niektoré z diel právnika Pomponia.

Dielo bolo napísané v latinčine, no profesorovi Theofilovi býva zároveň pripisované vytvorenie gréckej Parafrázy Inštitúcií.

Z formálneho hľadiska sa skladajú zo štyroch kníh (libri), ktoré sa ďalej členia na tituly a paragrafy. Z obsahového hľadiska v nich možno rozpoznať päť sekcií: úvod, úpravu osobných práv, majetkových práv, procesného práva a krátku časť k trestnému právu. V Inštitúciách sa tak prejavuje aj Gaiovo trojčlenenie práva na osoby, veci a žaloby.

Institutiones boli základnou učebnou pomôckou v Európe až do obdobia novoveku. Boli preto často komentované predstaviteľmi recepcie rímskeho práva. Patria tiež k často prekladaným prameňom rímskeho práva. Do „moderných jazykov“ boli prvýkrát preložené už v 13. storočí (francúzština). Dielo bolo preložené aj do slovenčiny. Slovenský preklad Petra Blaha poslúžil zároveň ako predloha českému prekladu profesora Michala Skřejpka.

 Edície 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Pramene rímskeho práva
Kategória:Právne predpisy v Byzantskej ríši
Kategória:Vzniklo v 533