Mária Johana Savojská

Mária Johanna Savojská (ang. Marie Jeanne Baptiste of Savoy, * 11. apríl 1644, Paríž – † 15. marec 1724, Turín) bola savojskou princeznou a následne po manželskou sobáši taktiež vojvodkyňou. Prvé manželstvo uzavrela roku 1662 spolu s Karolom V. Lotrinským. Sám lotrinský vojvoda však vyhlásil manželstvo bez platnosti. Po kratšom čase, presnejšie roku 1665, sa stala manželkou svojho príbuzného a to Karola Emanuela II. ako savojského vojvodu. Bola matkou Viktora Amadea II.ako budúceho kráľa Sardínie. Od roku 1675 vystupovala na diplomatickom poli ako regentka na území Savojska za svojho maloletého syna. Jej vláda oficiálne skončila roku 1680. Napriek tomu si však naďalej si udržiavala panovnícky vplyv, kým jej to Viktor Amadeus roku 1684 nezakázal. V meste Turín nechala vybudovať početné stavby. Práve jej zásluhou bol prestavaný Palazzo Madama, ktorý bol jej súkromnou rezidenciou. Okrem toho, že bola matkou sardínskeho kráľa, bola taktiež prastarou matkou španielskeho kráľa Ľudovíta I. a Ľudovíta XV. ako panovníka Francúzskeho kráľovstva.

 Rodina a detstvo 
Narodila sa v Hôteli de Nemours v meste Paríž. Bola najstarším z piatich detí vojvodu Karola Amadea, vojvodu z Nemours a jeho manželky Alžbety Bourbonskej. Z matkinej strany bol jej prastarým otcom francúzsky kráľ Henrich IV. ako otec Cézara Bourbonského, ktorého mal so svojou milenkou Gabriellou d'Estrées. Vďaka tomu bola sesternicou francúzskeho kráľa Ľudovíta XIV. Zároveň bola spriaznená takmer so všetkými vládnucimi rodmi tých čias. Bola členkou rodu Nemours, čo bola jedna z vetiev savojského rodu, ktorá sa usadila v čase 16. storočia na území Francúzskeho kráľovstva. V mladosti vyrastala so svojou sestrou Máriou Františkou, ktorá prišla na svet roku 1646. Ako mladé dievča navštevovala salón slávnej francúzskej spisovateľky Madame de la Fayette.

Jej otec bol roku 1652 zabitý v súboji vlastným švagrom Františkom, vojvodom z Beaufortu. Po otcovi zdedila peniaze a tak niekoľko ďalších rokov sa o ňu a jej rodinu staral strýko z otcovej strany menom Henrich II., nový vojvoda z Nemours. Napriek tomu, že po Henrichovej smrti vojvodstvo prepadlo korune, Mária však stále dostávala finančné príjmy. So sestrou a matkou Alžbetou sa obrátili na pomoc k matkinej rodine.

 Manželské rokovania 
Rodinní príbuzní žiadali od Márie Johany, aby uzavrela manželský sobáš s Karolom Emanuelom Savojským, synom Kristíny Márie Francúzskej. Kristína Mária ju pozvala spolu s jej sestrou a matkou do Turína, aby si mohla dievča vybrať. Karlovi Emanuelovi sa Mária Johana zapáčila čím sa rozhodol vziať si ju za manželku. Lenže Kristína Mária dostala správu od kardinála Mazarina, v ktorej ju upozorňoval na to, že je Mária Johana ambiciózna a odporúčal jej, aby manželstvo odmietla. Kristína Mária sa teda rozhodla radšej pre Františku Magdalénu Orleánsku, ktorá bola jej neterou. Svadba sa teda uskutočnila roku 1663.

Po návrate na územie Francúzskeho kráľovstva zaujala lotrinského princa Karola, dediča Lotrinska. O ruku jej mladšej sestry medzitým požiadal portugalský kráľ pre svojho syna. Mária Johana sa dňa 4. februára roku 1662 zasnúbila s Karolom Lotrinským. Čoskoro po svadbe v zastúpení však bolo manželstvo zrušené.

Dňa 27. decembra roku 1663 v Turíne zomrela Kristína Mária. Po relatívne kratšom čase, presnejšie dňa 14. januára roku 1664 ju nasledovala jej mladá nevesta. Karol Emanuel II. zostal teda slobodný a bez dediča. Bol mu ponúknutý sobáš so sestrou jeho zosnulej manželky, ktorý však odmietol. Bolo jasné, že Karol Emanuel II. sa chce oženiť s Máriou Johanou, členkou svojho vlastného rodu. V tom ho podporil Ľudovít XIV. ako panovník Francúzskeho kráľovstva. Rokovania trvali dlhšie než rok, kým sa Mária Johana spoločne so svojou starou matkou Františkou Lotrinskou vydala do mesta Annecy, kde sa mala stretnúť so svojím budúcim manželom. Svadba sa uskutočnila dňa 20. mája roku 1665 v Castello del Valentino, uprostred veľkolepých osláv. Mária Johana do manželstva priniesla veľké veno, ktoré zahŕňalo provincie Genevois, Faucigny, Beaufort.

 Manželka a savojská vojvodkyňa 
Na území Savojska prijala taliansku podobu svojho mena ako Maria Giovanna Batista di Savoia a titul Madama Reale, čo je talianska obdoba francúzskej Madame Royale. Bola považovaná za inteligentnú ale aj atraktívnu ženu. Takmer rok uzavretí manželstva sa jej ako dvadsaťdvaročnej vojvodkyni podarilo priviesť na svet syna, ktorý bol pomenovaný ako Viktor Amadeus, teda dostal menom po starom otcovi z otcovej strany. Dieťa prišlo na svet dňa 14. mája roku 1666. V tom istom roku sa vydala jej sestra a to Mária Františka za Alfonza VI. Portugalského.

Jej manžel mal milenky a nelegitímnych potomkov, čo musela ignorovať. Roku 1672 hľadala u Hortensa Mancini, utekajúci pred manželom, ochranu. Tá jej bola poskytnutá práve od Karola Emanuela. K Máriinej nevôli sa táto žena stala stálou milenkou Karola Emanuela a dostala od neho zámok Chambéry. Mária ju nemohla do manželovi smrti vyhostiť, čím to musela strpieť. Pred manželovou smrťou mala Mária Johana iba malý vplyv na politiku. V časoch jeho panovania boli opravené a vystavané mnohé kráľovské sídla. Pár tiež nechal postaviť kostoly v Turíne. Dňa 12. júna roku 1675 Karol Emanuel náhle zomrel vo veku štyridsiatich rokov po sérii kŕčovitých horúčiek. Na smrteľnej posteli vyhlásil svoju manželku za vládkyňu Savojska počas neplnoletosti ich syna.

 Regentka Savojska 
Svoju novú úlohu regentky za svojho jedenásťročného syna brala veľmi vážne. Pokračovala v poste svojho manžela, podporovala stavebné projekty, umelecké organizácie a vzdelávacie inštitúcie. Bola podporou práce Alessandra Stradelly a ochraňovala ho, keď utekal z Benátok do Turína. Takisto financovala a podporovala Guarina Guariniho, ktorý dokončoval kaplnku pre Turínske plátno a jezuitské internáty. Okrem toho pracovala na stavebno-územnom rozšírení mesta Turín až dole k rieke Pád. Pokúsila sa založiť univerzitu v Chambéry, ale sklamala.

Udržovala vzťahy s Francúzskym kráľovstvom, ktoré bolo ako diplomatický spojenec, tak i s rodinou. Bola však kritizovaná za to, že si chcela udržať príliš dlho francúzsku diplomaciu, a že bola len bábkou kráľa Ľudovíta XIV. Zároveň udržiavala vzťahy so Španielskom, Anglickom a diplomaciou Svätej ríše rímskej.

Jej vzťahy s jediným synom boli vždy napäté. Mohli za to jej ambície a túžba po vladárskej moci. Starala sa viac o vládu ako o svoje vlastné dieťa. Držala ho pod prísnym dohľadom, aby sa uistila, že sa nebude snažiť prevziať jej moc. Navyše si na dvore vydržovala svojich milencov, vo svojich tridsiatich troch rokoch, udržiavala vzťah so desať rokov mladším grófom Saint Maurice. Ich vzťah trval štyri roky.

Roku 1677 sa rozhodla nájsť synovi nevestu. Kandidátkami boli Mária Antónia Habsburská, Mária Žofia Falcko-Neuburská a Anna Mária Orleánska. Ako o vhodnej manželke pre syna uvažovala dokonca nad Izabelou Lujzou, dcérou svojej sestry. Ako dedička Portugalského kráľovstva však musela zostať vo svojej krajine a vydať sa za príbuzného. Napriek tomu začali rokovania s Portugalskom. Keby sa rokovania podarili, musel by Viktor Amadeus odísť smerom do Portugalska a ona by mohla naďalej vládnuť Savojsku. Ako sa blížila Viktorova plnoletosť, snažil sa manželstvo čo najdlhšie odkladať a tak sa Mária Johana zamerala na vládu v Toskánsku, ktoré ponúkalo ako nevestu pre savojského princa Annu Máriu Luisu Medicejskú. Rokovania boli pred francúzskou kráľovskou delegáciou prísne utajované. Toto manželstvo by bolo pre Savojsko výhodné, keďže by prinieslo mocného talianskeho spojenca.

Napriek tomu jej regentstvo oficiálne skončilo roku 1680, pričom vladársku moc odovzdala synovi až roku 1684, keď ju k tomu prinútil. Francúzsky kráľ Ľudovít XIV. bol rozhodnutý, že si udrží vplyv na území Savojska, čím Viktorovi Amadeovi ponúkol za manželku svoju neter Annu Máriu. Anna Mária bola dcéra Filipa I., orleánskeho vojvodu a jeho prvej manželky Henriety Anny Stuartovej a práve pre ňu sa Viktor Amadeus nakoniec rozhodol. Svadba prebehla dňa 6. mája roku 1684.

 Staroba a posledné roky života 
Viktor Amadeus II. prevzal moc nad územím vojvodstva začiatkom roka 1684. Rozhodol sa matke odňať všetok vplyv na panovníckom dvore. Následne sa Mária Johana usadila v Palazzo Madama, oproti vojvodskému palácu v Turíne, kde dvor po väčšinu roka prebýval. Táto budova bola kedysi domovom vdovy Kristíny Márie, pričom Mária Johana ho nechala zveľadiť. O to sa postaral Filippo Juvarra, obľúbenec jej syna.

Roku 1686 predala vojvodstvo Aumale Ľudovítovi Augustovi Bourbonskému, nemanželskému synovi Ľudovíta XIV. a Madame de Montespan. Aumale bol jej osobným majetkom od skonu jej otca roku 1659. Titulárne bola tiež poslednou grófkou Genevy. Po jej skone bolo územie Geneva zjednotené so Savojskom.

Bola krstnou mamou svojej najstaršej vnučky, princeznej Márie Adely Savojskej. Jej syn mal osem manželských potomkov. Tiež udržiavala priateľské vzťahy so svojou nevestou Annou Máriou. Vnučka Márie Adely a to Mária Lujza mali so svojou starou matkou veľmi blízky vzťah a obidve ich často navštevovali v Palazzo Madama. Dobré vzťahy Máriou Adelou sú zrejmé z ich vzájomnej korešpondencie potom, čo sa Mária Adela vydala za Ľudovíta, vojvodu Burgundského. Mária Lujza sa stala manželkou Ľudovítovho brata a to Filipa V. Španielskeho v zastúpení dňa 11. septembra roku roku 1701. Mária Adela bohužiaľ zomrela už roku 1712 na osýpky. Tieto dve prestížne manželstvá boli navrhnuté francúzskym kráľom Ľudovítom XIV., aby získal diplomatickú podporu Savojska vo vojne o španielske dedičstvo. Počas tejto vojny bola nútená predať svoje šperky, aby si mohla udržať domácnosť. Počas bitky pri Turíne roku 1706 sa musela spolu so svojimi vnukmi uchýliť do Janova.

Práve vďaka podmienkam Utrechtskej zmluvy podpísanej roku 1713 získal jej syn ostrov Sicília. Kráľom Sicílie bol korunovaný v decembri roku 1713 v katedrále v Palerme. Viktor Amadeus II. požiadal svoju matku, aby v čase jeho neprítomnosti vládla Savojsku, ona však odmietla a tak sa stal regentom jej vnuk Viktor Amadeus, princ Piemontu.

Mesiac potom, čo sa rodina v Savojsku dozvedela o smrti Márie Lujzy Savojskej. Vo februári roku 1714 ju nasledoval pätnásťročný Viktor Amadeus, princ Piemontu, ktorý zomrel na kiahne. Tri úmrtia v rodine počas štyroch rokov, spôsobili zblíženie matky so synom. Smrťou Viktora Amadea, princa Piemontu, sa stal následníkom najmladší vnuk, Karol Emanuel, vojvoda z Aosty.

Mária Johana skonala v marci roku 1724 v Palazzo Madama. Udialo sa tak mesiac pred jej osemdesiatymi narodeninami.

 Potomkovia 
 Viktor Amadeus II. (* 14. máj 1666 – † 31. október 1732); budúci kráľ Sicílie a neskôr Sardínia;

 ⚭ 1684 Anna Mária Orleánska (* 1669 – † 1728); orleánska vojvodkyňa
 ⚭ 1730 Anna Canalis di Cumiana (* 1680 – † 1769); dvorná dáma; morganatický sobáš

 Tituly a oslovenia 
 11. apríl 1644 až 20. máj 1665: Jej Výsosť Mademoiselle de Nemours
 20. máj 1665 až 12. jún 1675: Jej Výsosť savojská vojvodkyňa
 12. jún 1675 až 15. marec 1724: Jej Výsosť savojská vojvodkyňa vdova

 Predkovia 

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Osobnosti z Paríža
Kategória:Savojskí