Ozbrojené sily Európskej únie

Ozbrojené sily Európskej únie predstavujú jednotlivé armády 27 členských štátov Európskej únie, pretože oblasť obrany zostáva aj naďalej doménou národných štátov. Európska integrácia bola však v posledných rokoch prehĺbená aj v tejto oblasti v rámci Spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky (Common Security and Defence Policy, CSDP), ktorá spadá pod Spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku (Common Foreign and Security Policy, CFSP). Ďalším prvkom bolo vytvorenie samostatných medzinárodných síl zameraných na obranu EÚ. V poslednej dobe bol tiež spustený rad vojenských operácií CSDP. Hlavnou vojenskou alianciou v Európe zostáva NATO, ktorého členmi je 21 štátov EÚ a ďalšie európske krajiny mimo EÚ.

Niekoľko vplyvných činiteľov, napríklad bývalý francúzsky prezident Nicolas Sarkozy, nemecká kancelárka Angela Merkelová, taliansky minister zahraničných vecí Franco Frattini či bývalý belgický premiér Guy Verhofstadt, vyjadrilo podporu spoločnej obrane Únie.Italy's Foreign Minister says post-Lisbon EU needs a European Army , The Times. 2009-11-15Merkel's European Army: More Than a Paper Tiger?  by Peter C. Glover, World Politics Review, 2007-04-25.EU military at Bastille Day celebration . Irishtimes.com (7 July 2007). Retrieved on 2011-12-17. Tento zámer vyžadujúci jednomyseľnú podporu naprieč členskými štátmi bol formálne zakotvený v Článku 42 Zmluvy o Európskej únii po nadobudnutí platnosti Lisabonskej zmluvy 1. decembra 2009. Lisabonská zmluva ďalej rozšírila princíp „posilnenej spolupráce“ za účelom aplikácie na oblasť obrany. Tento mechanizmus umožňuje menšiemu počtu členských štátov, aby prehĺbili európsku integráciu v inštitucionálnom rámci EÚ, a to bez nutnosti zapojenia ostatných členských štátov.

 Referencie 

 Pozri aj 
 Spoločná zahraničná a bezpečnostná politika

 Zdroj 

Kategória:Medzinárodné vzťahy Európskej únie
Kategória:Politika Európskej únie
Kategória:Vojsko Európskej únie