Edwin Frederick O'Brien

Mons. Edwin Frederick kardinál O'Brien OESSH (* 8. apríl 1939, Bronx, USA) je americký rímskokatolícky duchovný kňaz, biskup, od roku 2012 kardinál, ktorý stál na čele Rádu Božieho hrobu v rokoch 2011 až 2019. Predtým pôsobil ako arcibiskup Baltimoru v rokoch 2007 až 2011 a ako arcibiskup vojenských služieb USA v rokoch 1997 až 2007. V rokoch 1996 až 1997 bol pomocným biskupom arcidiecézy New York.

 Raný život a vzdelanie 
Narodil sa 8. apríla 1939 v Bronxe v štáte New York rodičom Edwinovi Frederickovi staršiemu a Mary Winifred O'Brienovej. Bol jedným z troch detí a mal dvoch bratov, Kena a Toma O'Brienovcov, ktorí sú dnes už zosnulí. Absolvoval školu Our Lady of Solace Parish School v Bronxe v roku 1953 a v rokoch 1953 až 1957 navštevoval strednú školu St. Mary's High School v Katonah v štáte New York.

Vstúpil v roku 1959 do seminára sv. Jozefa v Yonkers v štáte New York, kde získal bakalársky titul (1961), magisterský titul (1964) a magisterský titul (1965).

 Kňazstvo 
Kardinál Francis Spellman ho 29. mája 1965 vysvätil za kňaza v katedrále svätého Patrika na Manhattane pre arcidiecézu New York.

Slúžil ako civilný kaplán na Vojenskej akadémii Spojených štátov vo West Pointe až do roku 1970, kedy narukoval do Zboru kaplánov armády USA v hodnosti kapitána. Absolvoval armádny letecký výcvik so zoskokom padákom. V roku 1970 začal slúžiť ako kaplán vo Fort Bragg v Severnej Karolíne v rámci 82. výsadkovej divízie armády USA.

Počas vojny vo Vietname v roku 1971 bol vyslaný do Južného Vietnamu so 173. výsadkovou brigádou americkej armády a 3. brigádou 1. jazdeckej divízie. Počas pobytu v Južnom Vietname bol umiestnený na vidieku a lietal vrtuľníkom s protestantským farárom, aby slúžil vojakom. V roku 1972 bol prevelený do Georgie, kde slúžil ako kaplán vo Fort Gordon až do svojho prepustenia zo služby v roku 1973.

V roku 1973 poslal kardinál Terence Cooke ho poslal študovať do Ríma na Pápežskej severoamerickej vysokej škole v Ríme. V roku 1976 absolvoval Pápežskú univerzitu sv. Tomáša Akvinského Angelicum v Ríme s doktorátom z posvätnej teológie. Jeho dizertačná práca mala názov Pôvod a vývoj morálnych princípov v teológii Paula Ramseyho.

Po návrate do New Yorku pôsobil v rokoch 1976 až 1981 ako vicekancelár Newyorskej arcidiecézy a zároveň ako zástupca pastora v katedrále sv. Patrika na Manhattane. Koordinoval návštevu pápeža Jána Pavla II. v New Yorku v roku 1979 a v rokoch 1981 až 1983 bol riaditeľom komunikácie arcidiecézy.

V roku 1986 bol Vatikánom povýšený na čestného preláta Jeho Svätosti. V rokoch 1985 až 1989 pôsobil ako rektor Seminára sv. Jozefa a v rokoch 1990 až 1994 ako rektor Pápežského severoamerického kolégia. Po návrate do New Yorku pôsobil ďalšie funkčné obdobie ako rektor St. Joseph's, a to v rokoch 1994 až 1997.

 Pomocný biskup New Yorku 
6. februára 1996 ho Ján Pavol II. vymenoval za pomocného biskupa New Yorku a titulárneho biskupa diecézy Thizica I. Biskupskú konsekráciu prijal 25. marca 1996 v katedrále sv. Patrika z rúk kardinál O'Connora, pričom biskupi Patrick Sheridan a John Nolan boli spolusvätiteľmi. Za svoje biskupské motto si zvolil: „Pastores Dabo Vobis“, čo znamená „Dám vám pastierov“.

 Arcibiskup pre vojenské služby, USA 
7. apríla 1997 ho Ján Pavol II. vymenoval za arcibiskupa koadjutora pre arcidiecézu vojenských služieb USA. Nahradil arcibiskupa Josepha Dimina, keď 12. augusta 1997 odišiel do dôchodku.

 Arcibiskup Baltimoru 
12. júla 2007 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za 15. arcibiskupa Baltimoru. Spomínajúc na výzvu, ktorú dostal z apoštolskej nunciatúry vymenovanie okamžite prijal a neskôr poznamenal: „Myslím, že to je jedna z vecí, ktoré som si odniesol z armády. Keď dostanete rozkaz, prijmete ho.“ Nahradil kardinála Williama Keelera. Do úradu bol uvedený 1. októbra 2007 v katedrále Panny Márie Kráľovnej v Baltimore.

29. júna 2008 mu Benedikt XVI. v Bazilike svätého Petra v Ríme pálium, rúcho ktoré nosia metropolitní biskupi. V októbri 2008 venoval Modlitebnú záhradu pápeža Jána Pavla II. v Baltimore, ktorú nazval „svätyňou v trpiacom meste“. Tri roky a 11 mesiacov ako arcibiskupa boli jedným z najkratších funkčných období v histórii Baltimore. Počas pôsobenia ako arcibiskup bol v rokoch 2007 až 2011 veľkopriorom Rádu Svätého hrobu v Stredoatlantickom USA.

 Veľmajster Jazdeckého rádu Svätého hrobu v Jeruzaleme 
17. augusta 2011, po tom, čo kardinál John Foley dosiahol povinný vek odchodu do dôchodku, sa kardinál Tarcisio Bertone počas návštevy Ríma ho opýtal, či by prevzal pozíciu pro - veľmajstra. Pozíciu prijal nasledujúci deň a 29. augusta 2011 ho Benedikt XVI. vymenoval.

 Kardinál 
18. februára 2012 ho Benedikt XVI. povýšil na kardinála. Bol vymenovaný za kardinála-diakona s titulárnym chrámom San Sebastiano al Palatino, rovnakým titulárnym chrámom, ktorý predtým mal kardinál John Foley. 15. marca 2012 bol menovaný za veľmajstra Jazdeckého rádu Svätého hrobu v Jeruzaleme.

21. apríla 2012 bol menovaný za člena Kongregácie pre východné cirkvi a Pápežskej rady Cor Unum. Zúčastnil sa pápežského konkláve v roku 2013, na ktorom bol zvolený pápež František.

Pápež František 8. decembra 2019 prijal jeho rezignáciu na funkciu veľmajstra. 4. marca 2022 bol povýšený do hodnosti kardinála-kňaza.

 Referencie 

 Pozri aj 
 Zoznam žijúcich kardinálov
 Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom XVI.

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Kardináli USA
Kategória:Rímskokatolícki biskupi USA
Kategória:Rímskokatolícki arcibiskupi USA
Kategória:Vyučujúci na United States Military Academy
Kategória:Príslušníci United States Army
Kategória:Arcibiskupi Baltimorskej diecézy