Vysokoškolský strážny oddiel

Vysokoškolský strážny oddiel bola ozbrojená jednotka sformovaná po začiatku Slovenského národného povstania z poslucháčov vysokých škôl a stredoškolákov, ktorí sa zapojili do povstania. Najdôležitejšou misiou oddielu sa stala ochrana oboch veliteľov 1. Česko-slovenskej armády na Slovensku, generálov Rudolfa Viesta a Jána Goliana po ústupe do hôr. Oddiel zanikol 2. novembra 1944 neďaleko Pohronského Bukovca, keď bol prepadnutý nemeckými okupačnými jednotkami.

 Odboj študentov 
Po rozbití Česko-slovenska v marci 1939 a následnom vypuknutí 2. svetovej vojny sa do odboja proti okupácii, či ľudáckemu režimu zapojili aj študenti - vysokoškoláci aj stredoškoláci. 

Od pasívnych prejavov, ako nosenie sviatočného oblečenia na výročie vzniku Česko-slovenska sa prechádzalo k väčším aktivitám, až manifestáciám. Študenti premaľovávali hákové kríže, písali nápisy proti Hitlerovi, Tisovi, či Alexandrovi Machovi a deportáciám.  

Niektorí sa stali súčasťou odbojovej organizácie Obrana národa, ďalší pôsobili v odbojovej organizácii Všeslovanská revolučná jednota. Študenti pomáhali osobám prenasledovaným v Protektoráte Čechy a Morava unikať Balkánskou cestou do exilu, kde sa zapájali do odboja. Uniknúť pomohli aj doktorovi Famfulemu, ktorý bol v Protektoráte odsúdený na smrť a chvíľu sa skrýval u budúcej manželky Martina Juneca.

Asi najvýznamnejšou akciou tohto obdobia, do ktorej boli zapojení aj slovenskí študenti, bolo vynášanie dokumentácie zo závodov Škoda Plzeň, ktoré boli v tom čase pripojené do koncernu Hermann Göring Werke. 

 Vysokoškolský oddiel 

 Vznik 
Po vypuknutí Slovenského národného povstania sa do povstania chceli zapojiť aj študenti, najmä tí demokraticky zmýšľajúci. Z iniciatívy veliteľa povstaleckej armády pplk. Jána Goliana bola nakoniec z zriadená špeciálna jednotka - Vysokoškolský strážny oddiel.

Veliteľom oddielu sa stal Miloš Cambel. Veliteľmi čiat boli:

 čata: pplk. Mikuláš Štubňa
 čata: Vincent Kútik
 čata: Štefan Ragan
 čata: Slávo Rozbořil 

Počet Náročný výcvik príslušníkov oddielu sa konal v kasárňach v Harmanci. Oddiel mal základňu  na Donovaloch v hoteli Šport, kde pôsobili prvé tri čaty. Štvrtá čata zostala v Harmanci. Príslušníci oddielu nosili na rukách trojuholníkový emblém VSO, ktorého základ tvorila československá trikolóra.

 Operačné pôsobenie 
Príslušníci vysokoškolského oddielu chodili do stráže na podhorie Nízkych Tatier medzi Korytnicou a Donovalmi, kde sa nachádza dolina, cez ktorú sa dá prejsť z Donovál na Pohronie. Neskôr sa vysokoškolský strážny oddiel aj prečisťovanie terénu v oblasti horského sedla Malý Šturec a pri Čremošnom. 

Proti vysokoškolákom nasadil ľudácky režim desiatku študentov-špiónov, ktorí sa mali medzi nich infiltrovať. Boli však odhalení a internovaní na zámku v Slovenskej Ľupči. 

Najvýznamnejšou misiou Vysokoškolského strážneho oddielu sa stala ochrana velenia povstaleckej armády po ústupe do hôr. Veliteľ armády brig. gen. Rudolf Viest postupne odmietol ochranu paradesantnej brigády a o niečo neskôr aj partizánov z Hlavného štábu partizánskych oddielov. Spoľahli sa len na vysokoškolákov. Vysokoškolský strážny oddiel bol premenovaný na Štábnu rotu veliteľstva 1. Československej armády na Slovensku . Mladí vysokoškoláci najskôr na príkaz velenia zničili dve lietadlá a začal sa náročný postup hrebeňmi a dolinami Nízkych Tatier, počas ktorého museli odrážať nemecké útoky. K boju došlo aj v Moštenickej doline okolo Kyslej vody. Počas náročného presunu im vo chvíľach oddychu rozprával generál Viest svoje historky z odboja, aj ako utiekol do emigrácie. Golian im rozdával americkú čokoládu.   

Cesta sa skončil v blízkosti Pohronského Bukovca, kde bola skupina 2. novembra 1944 prepadnutá a rozdelená na menšie. Časť príslušníkov strážneho oddielu zahynula a časť padla do zajatia. Jednotlivci spoločne s náčelníkom štábu 1. česko-slovenskej armády mjr. Noskom a pplk. Ferjenčíkom pokračovala v presune na Poľanu a unikla zajatiu.

Zajatých príslušníkov oddielu Nemci odviedli do leteckých kasární v Banskej Bystrici. Väčšina z nich oddielu skončila na nútených prácach v Nemecku a nie všetci sa dožili konca vojny. Niektorým sa podarilo ujsť ešte pred  a zapojili sa ďalej do odboja. Napríklad Martin Janec a Branislav Tvarožek

 Členovia oddielu 
Vo Vysokoškolskom strážnom oddiely pôsobili Miloš Cambel, Martin Janec, Branislav Tvarožek  a Živodar Tvarožek (obidvaja synovci architekta Juraja Tvarožeka), Ľudovít Zelienka (neskorší spisovateľ), Július Chovan (organizátor oddielu a jeho kronikár), Miroslav Babjak, Ernest Šmálik (budúci divadelný herec, strýko Milana Lasicu), Vincent Kútik,  Štefan Ragan,  Slávo Rozboři a ďalší. 

 Po vojne 

Po nástupe komunistov k moci vo februári 1948 sa niektorí z bývalých členov Vysokoškolského strážneho oddielu nezmierili s vývojom a zapojili sa do odboja proti komunistickému režimu. Živodar Tvarožek sa stal dokonca agentom, avšak bol odhalený a odsedel si 16 rokov v Leopoldove. 

 Referencie 

 Literatúra 

Kategória:1944 na Slovensku
Kategória:Slovenské národné povstanie
Kategória:Česko-slovenské vojenské jednotky druhej svetovej vojny
Kategória:Česko-slovenský odboj počas druhej svetovej vojny
Kategória:Prvá česko-slovenská armáda na Slovensku