Carlo Caffarra

Mons. Carlo kardinál Caffarra (* 1. jún 1938, Busseto, Taliansko† 6. september 2017, Bologna, Taliansko) bol taliansky rímskokatolícky duchovný kňaz, biskup, ktorý v rokoch 2003 až 2015 pôsobil ako bolonský arcibiskup. Medzi jeho predchádzajúce funkcie patrili od roku 1995 do roku 2003 prezident Pápežského inštitútu Jána Pavla II. pre štúdium manželstva a rodiny a v rokoch 1995 do 2003 ako arcibiskup Ferrara-Comacchio. Za kardinála ho vymenoval pápež Benedikt XVI. 24. marca 2006.

 Životopis 
Narodil sa 1. júna 1938 v Busseto (provincia Parma) v regióne Emilia Romagna. Vzdelávanie získal v biskupskom seminári vo Fidenze a na Pápežskej gregoriánskej univerzite v Ríme, kde získal doktorát z kánonického práva. Za kňaza bol vysvätený 2. júla 1961 v Ríme.

Pápež Pavol VI. ho vymenoval za člena Medzinárodnej teologickej komisie, kde pôsobil v rokoch 1974 až 1984. V roku 1980 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za odborného poradcu Biskupskej synody o manželstve a rodine. Bol prvým prezidentom Pápežského inštitútu Jána Pavla II. pre štúdium manželstva a rodiny od jeho založenia v roku 1980 až do roku 1995 a založil sekcie toho istého inštitútu v Spojených štátoch, Španielsku a Mexiku. Ján Pavol II. ho v roku 1983 vymenoval za poradcu Kongregácie pre náuku viery. Bol poradcom Jána Pavla II. v sexuálnych otázkach.

V 80. rokoch 20. storočia mu sestra Lucia adresovala list, v ktorom predpovedala, že „príde čas, keď sa rozhodujúca konfrontácia medzi Božím kráľovstvom a Satanom odohrá o manželstvo a rodinu.

 Biskup 
8. septembra 1995 bol menovaný za arcibiskupa Ferrara-Comacchio a vysvätený bol 21. októbra 1995 v katedrále vo Fidenze. Vysvätil ho bolonský arcibiskup Giacomo Biffi. Do úradu bol ustanovený 4. novembra.

16. decembra 2003 bol menovaný za bolonského arcibiskupa a do úradu bol uvedený 15. februára 2004. Bol známym odporcom antikoncepcie. V roku 1988 zvážil hriech používania kondómov oproti nákaze vírusom AIDS: „Aj tá najmenšia morálna chyba je oveľa väčšia ako akákoľvek fyzická chyba. Viem, že pre niektorých je ťažké to akceptovať, keď sú nebezpečenstvá veľké, ale Cirkev je tu, aby bojovala proti morálnym chybám.“ Nasledujúci rok argumentoval, že kampane za kondómy ešte viac vystavujú spoločnosť riziku AIDS, pretože „prostriedky ochrany nie sú ani zďaleka spoľahlivé.“

 Kardinál 
Na konzistóriu pápež Benedikt XVI. ho 24. marca 2006 vymenoval za kardinála – kňaza s titulárnym kostolom San Giovanni dei Fiorentini. Dňa 6. mája 2006 sa stal členom Kongregácie pre evanjelizáciu národov a výkonného výboru Pápežskej rady pre rodinu. V tom čase bol označený za „silného konzervatívneho“ hlasa opozície Katolíckej cirkvi voči modernému svetu a za jedného z menej centristických členov kardinálskeho kolégia, ktoré vymenoval pápež Benedikt XVI..

Zúčastnil sa ako kardinál volič na pápežskom konkláve v roku 2013, na ktorom bol zvolený pápež František.

Pápež František ho v októbri 2014 vymenoval za člena Synody o rodinu, pred ktorou napísal esej, v ktorej tvrdil, že katolíkom, ktorí sa rozvedú a znovu zosobášia, musí byť odopretý prístup k Eucharistii, pretože ich situácia „je v objektívnom rozpore s putom lásky, ktoré spája Krista a Cirkev, ktoré je Eucharistiou označené a aktualizované“. Umožnenie im prístupu by znamenalo,  že Cirkev uznáva ich mimomanželské sexuálne vzťahy ako legitímne a protirečí cirkevnej doktríne o nerozlučiteľnosti manželstva. Keď bol obvinený z toho, že sa touto esejou postavil proti pápežovi Františkovi, označil toto vyhlásenie za „ohováranie“ a povedal, že by radšej bol obvinený z toho, že si vzal milenca, ako z toho, že by zastával názory, ktoré pápež nezdieľa.

Dňa 26. septembra 2015 ho pápež František vymenoval na päťročné funkčné obdobie za člena Kongregácie pre kauzy svätých. Jeho rezignácia na funkciu arcibiskupa bola prijatá 27. októbra 2015.

V septembri 2016 on a traja ďalší kardináli verejne požiadali pápeža Františka o objasnenie piatich bodov doktríny v jeho apoštolskej exhortácii Amoris laetitia. Tento verejný list vydali po tom, čo pápež neodpovedal na tú istú súkromnú otázku. V júni 2017 napísal v mene štyroch kardinálov list a požiadal pápeža Františka o audienciu, aby prediskutoval ich otázky. Povedal, že rôzne interpretácie vedú k nekonzistentnosti: „Čo je hriech v Poľsku, je v Nemecku dobré, čo je zakázané v arcidiecéze Philadelphia, je povolené na Malte.“

Zomrel 6. septembra 2017.

 Referencie 

 Pozri aj 
 Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom XVI.

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Talianski rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Talianski rímskokatolícki biskupi
Kategória:Talianski kardináli
Kategória:Absolventi Pápežskej univerzity Gregoriany
Kategória:Arcibiskupi Bolonskej arcidiecézy