Viera Pawliková-Vilhanová

Doc. Viera Pawliková-Vilhanová, PhDr, DrSc. (* 9. október 1944, Turček† 26. september 2019) bola prvá slovenská afrikanistka, ako aj prekladateľka zo swahilčiny a angličtiny. Dlhé roky pôsobila ako riaditeľka medzinárodnej organizácie Fontes Historiae Africanae.

Zaujímala sa o predkoloniálne africké dejiny, rané obdobie kolonializmu v Afrike, antikoloniálne hnutie a africkú literatúru.

Je po nej pomenovaný štipendijný program Viera Pawliková-Vilhanová Fellowship udeľovaný Medzinárodnou úniou akadémií (Union académique internationale) so sídlom v Bruseli. Bola držiteľkou Čestnej plakety Ľudovíta Štúra.

 Život 
Narodila sa v roku 1944 v dedine Turček. Po štúdiách afrikanistiky, angličtiny a swahilčiny na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity pôsobila od roku 1966 na Ústave orientalistiky Slovenskej akadémie vied. V rokoch 1967 až 1968 absolvovala postgraduálny študijný pobyt na univerzite v Kampale, kde uskutočnila rozsiahly výskum v ugandských archívoch. Následne vykonávala v rokoch 1968 až 1971 archívny výskum v Londýne. V čase normalizácie jej nebolo umožnené nadviazať na predchádzajúci výskum v zahraničí. V roku 1971 získala titul PhDr. a v roku 1985 titul kandidáta vied s prácou Anti-Colonial Resistance and Protest in the Kingdoms of Buganda and Bunyoro (slov. Protikoloniálny odpor a protesty v kráľovstvách Buganda a Bunyoro). Po roku 1989 absolvovala viacero pobytov v zahraničí. Od roku 1994 bola predsedníčkou Slovenskej orientalistickej spoločnosti pri Slovenskej akadémii vied. Od roku 1995 bola členkou Institute of Commonwealth Studies na University of London a od roku 1997 pôsobila aj ako riaditeľka medzinárodnej organizácie Fontes Historiae Africanae. Z tejto pozície vyvíjala množstvo medzinárodných vedeckých aktivít. Okrem vedeckej činnosti prednášala na viacerých univerzitách. V rokoch 2000 až 2012 vyučovala ako mimoriadna profesorka na Univerzite svätých Cyrila a Metoda v Trnave. V roku 2000 získala hodnosť DrSc. v oblasti historických vied. V roku 2004 sa habilitovala na Karlovej univerzite s prácou Christianity, Islam and the African World (slov. Kresťanstvo, islam a africký svet). Zomrela v roku 2019.

 Dielo 
Zaujímala sa o predkoloniálne africké dejiny, rané obdobie kolonializmu a antikoloniálne hnutie v Afrike, ako aj o vznik moderných afrických literatúr, biblické preklady kresťanských misionárov a prínos kresťanských misionárov k rozvoju afrických jazykov, literatúr a jazykovej politiky koloniálnych mocností.

Výber
 History of Anti-Colonial Resistance and Protest in the Kingdoms of Buganda and Bunyoro 18621899 (1988) 
 Christianity, Islam and the African World (2004, habilitačná práca)
 Umenie slova: Jazyk, písmo, ľudová slovesnosť a zrod literatúr v krajinách subsaharskej Afriky (2008)
 Production of History and Culture in Africa Revisited: Problems, Methods, Sources (2013)

Preklady
 Po noci svitanie: Antológia moderných afrických poviedok (1978)
 Tri pravdy: Swahilské rozprávky (1979)
 Matka naša, Afrika: Výber zo swahilskej poézie (1978)
 Swahilské rozprávania o láske (1984)
 Ngugi wa Thiong’o: Zrnko pšenice (1982)
 Es’kia Mphahlele: Minister (1984)

 Poznámky 

 Referencie 

 Ďalšia literatúra 

Kategória:Osobnosti z Turčeka
Kategória:Slovenskí vedci
Kategória:Slovenskí vedeckí spisovatelia
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Slovenskí afrikanisti
Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Pracovníci Slovenskej akadémie vied
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Vyučujúci na Filozofickej fakulte Univerzity sv. Cyrila a Metoda v Trnave