Dohoda o pomere mezi československou správou a sovietskym vrchným veliteľom po vstupe sovietských vojsk na československé územie

Dohoda o poměru mezi československou správou a sovětským vrchním velitelem po vstupu sovětských vojsk na československé území bola bilaterálna dohoda podpísaná 8. mája 1944 v Londýne medzi Dočasným štátnym zriadením a ZSSR. Zo strany Sovietskeho zväzu dochádzalo k závažným porušovaniam dohody.

Signatármi zmluvy boli minister zahraničných vecí, štátny minister Hubert Ripka a splnomocnený veľvyslanec ZSSR pri vláde republiky Československej Viktor Zacharievič Lebedev.

Dohoda nadväzovala na Zmluvu o priateľstve, vzájomnej pomoci a povojnovej spolupráci medzi Československou republikou a Zväzom sovietskych socialistických republík zo dňa 12. decembra 1943 a stanovovala proces odovzdávania moci a kompetencií československým vládnym orgánom Červenou armádou počas oslobodzovania Československa.

 Štruktúra a obsah 
Zmluva bola vyhotovená v dvoch exemplároch – v československom a ruskom jazyku. Obsahovala deväť článkov:
 Stanovenie najvyššej moci a zodpovednosti pre veci vzťahujúce sa na vedenie vojny po vstupe sovietskych (spojeneckých) vojsk na územie Československa.
 Menovanie československého vládneho delegáta pre oslobodené územia.
 Využitie československých vojsk v zväzku sovietskych vojsk na československom území.
 Stanovenie československej vojenskej misie pri sovietskom (spojeneckom) vrchnom veliteľovi.
 Komunikácia prostredníctvom vládneho delegáta.
 Na územiach, ktoré prestali byť pásmom vlastných vojnových operácií, preberá moc československá vláda.
 Otázka jurisdikcie: všetky osoby patriace sovietskym (spojeneckým) vojskám na československom území podliehajú jurisdikcii sovietskeho (spojeneckého) veliteľa. Všetky osoby patriace k československej brannej moci budú podliehať československej jurisdikcii. Tejto jurisdikcii podlieha tiež civilné obyvateľstvo na československom území, a to aj vtedy, ak ide o trestné činy spáchané proti sovietskym (spojeneckým) vojskám, ledaže boli spáchané v pásme vojnových operácií. 
 Finančné záležitosti budú riešené dodatočnou dohodou.
 Záverečný článok o dvoch vyhotoveniach, v československom a ruskom jazyku.

Reakcia vlády Slovenskej republiky
Vláda Slovenskej republiky vydala k tejto dohode vyhlásenie, v ktorom ju odmietla s tým, že o Slovensku a slovenskom území má právo rozhodovať a uzatvárať dohody len slovenská vláda a Slovenský snem.

Porušovanie dohody Sovietskym zväzom, deportácie československých občanov

Zmluva bola od počiatku sovietskou stranou ignorovaná a hrubo porušovaná. Najzávažnejšie porušenia sa týkali článkov 6 a 7. 

Československej vláde nebolo umožnené prevziať moc v zmysle článku 6 dohody na oslobodenom území Podkarpatskej Rusi a neskôr si Sovietsky zväz vynútil pripojenie tohto územia.

Červená armáda resp. NKVD odvliekli v rozpore s článkom 7 dohody počas prechodu a po prechode frontu Slovenskom tisíce československých občanov na nútené práce do Sovietskeho zväzu, pričom najväčšiu časť z nich tvorili Slováci. Publikácia Milady Polišenskej „Čechoslováci v Gulagu a československá diplomacie 1945 – 1953“ uvádza 7 419 mien osôb odvlečených do ZSSR, z toho 2 359 žien. Publikácia „Zločiny komunizmu“ uvádza menný zoznam 6 793 odvlečených, z toho 210 žien, pričom eviduje 528 občanov, ktorí v Sovietskom zväze umreli. Porovnaním zoznamov Múzeum obetí komunizmu vypracovalo menný zoznam 12 870 zavlečených. Skutočný počet odvlečených civilistov a vojnových zajatcov bol výrazne vyšší.

 Poznámky 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Medzinárodné zmluvy
Kategória:Dejiny Česko-Slovenska