Heinrich von Angeli

Heinrich von Angeli (* 8. júl 1840, Šopron† 21. októbra 1925, Viedeň) bol rakúsky maliar.

 Život 
Po štúdiu na viedenskej akadémii odišiel v roku 1856 do Düsseldorfu, kde študoval na Akadémii umenia u Emanuela Leutzeho. Krátko sa vzdelával u Karla von Pilotyho na Akadémii v Mníchove a v roku 1858 si otvoril vlastné štúdio.

Po návrate do Viedne v roku 1862 zaznamenal úspech ako historizujúci a portrétny maliar. Stal sa významným portrétistom európskej šľachty. Podiel na jeho vzostupe mala jeho mecenáška a žiačka cisárovná Viktória Sasko-cobursko-gothajská, ktorú rovnako ako jej matku kráľovnú Viktóriu niekoľkokrát portrétoval. V roku 1880 maľoval aj neskoršiu cisárovnú Augustu Viktóriu. Angeliho diela zahŕňali portréty kráľovnej Viktórie, jej najstaršej dcéry Viktórie, princeznej Royal, cisára Wilhelma I., Benjamina Disraeliho, lorda Kitchenera a dva portréty princeznej Beatrice.

Úspech Angeliho pri maľovaní spoločenských portrétov bol čiastočne spôsobený jeho schopnosťou zobrazovať uniformy, perly a iné šperky.Waal, Edmund de (24 September 2013). "Vienna 1900: A brush with the past". The Independent. London. Archivované z originálu2022-05-09.Prístup 30 January 2014. Na rozdiel od maliarov, akým bol Franz Xaver Winterhalter, Angeli pracoval v naturalistickom štýle a uprednostňoval zobrazovanie svojich modelov takých, akí boli. Jeho portrét kráľovnej Viktórie z roku 1875 si od panovníčky vyslúžil pochvalu za svoju čestnosť. Okrem kráľovských osobností a politikov maľoval aj ďalšie významné osobnosti, napríklad nemeckého chemika Augusta Wilhelma von Hofmanna. V roku 1877 Buckinghamský palác pozval Ulyssesa S. Granta, aby jeho portrét namaľoval Angeli.

Niekoľko Angeliho diel je v britskej kráľovskej zbierke, vrátane portrétov členov britskej, nemeckej a ruskej kráľovskej a cisárskej rodiny. Jeho práca je tiež vo Wallace Collection a Victoria and Albert Museum.

V roku 1915 bol Angeli vymenovaný do nemeckého rádu Pour le Mérite pre vedu a umenie.

V roku 1894 bola po ňom pomenovaná viedenská ulica Angeligasse.

Je pochovaný na viedenskom ústrednom cintoríne (skupina 32 C, číslo 6).

 Galéria 

 Referencie 

 Literatúra 
 Elisabeth Newzella, Nicht so ernst, Majestät – Anekdoten aus dem Leben des Wiener Fürstenmalers Heinrich von Angeli, Verlag für Sammler, Graz 1990.
 Lexikón der Kunst v meste Bänden, Karl Müller Verlag, Erlangen 1994.

 Constantin von Wurzbach: „Angeli, Heinrich von“ v Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich . Vol 11, Verlag LC Zamarski, Viedeň 1864, s. 354 (online)
 Margarete Braun-Ronsdorf: "Angeli, Heinrich von" v Neue Deutsche Biographie . Vol 1, Duncker & Humblot, Berlín 1953,, s. 288 (online)
 "Angeli Heinrich von" v Österreichisches Biographisches Lexikon 1815-1950 . 1. diel Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Viedeň 1957, s. 22. (online)
 "Angeli, Heinrich von". In: Ulrich Thieme, Felix Becker (Eds.): Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart, Vol.1: Aa–Antonio de Miraguel. Wilhelm Engelmann, Lipsko 1907, str.496 (Online)

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Biografia na kronberger-maler.de
 Diela Heinricha von Angeliho na Faded Page (Kanada)
   Portrét na 1975 rakúskej známke

 Zdroj 

Kategória:Pochovaní na Viedenskom ústrednom cintoríne
Kategória:Rakúski portrétni maliari
Kategória:Rakúski maliari
Kategória:Osobnosti na rakúskych poštových známkach
Kategória:Držitelia Radu Pour le Mérite
Kategória:Absolventi Akadémie výtvarných umení vo Viedni
Kategória:Osobnosti zo Šopronu