Thomas Christopher Collins

Mons. Thomas Christopher kardinál Collins (* 16. január 1947, Guelph, Ontário, Kanada) je kanadský rímskokatolícky kňaz, biskup a kardinál. V rokoch 2007 až 2023 bol mmetropolitným arcibiskupom Toronta. Predtým v rokoch 1997 až 1999 biskupom svätého Pavla v Alberte a v rokoch 1999 až 2006 arcibiskupom Edmontonu.

18. februára 2012 ho pápež Benedikt XVI. povýšil do hodnosti kardinála.

 Raný život a vzdelanie 
Narodil sa v meste Guelphe v Ontáriu ako syn Georgea Collinsa, manažéra výdaja novín The Guelph Mercury, a jeho manželky Juliany (rodenej Keenovej), právnej sekretárky. Má dve staršie sestry. Ako dieťa pracoval ako miništrant v kostole Nepoškvrnenej Panny Márie. Navštevoval základnú školu sv. Stanislava a strednú školu Bishop Macdonell, kde ho jeden z jeho učiteľov angličtiny inšpiroval k tomu, aby sa stal kňazom.

Po získaní bakalárskeho titulu v odbore angličtina na St. Jerome College vo Waterloo v roku 1969 bol 14. mája vysvätený za diakona. V roku 1973 získal magisterský titul v odbore angličtina na University od Western Ontario a bakalársky titul v odbore teológia na St. Peter’s Seminary v Londýne.

 Kňazstvo 
5. mája 1973 bol vysvätený za kňaza pre diecézu Hamilton v Ontáriu biskupom Paulom Redingom. Následne pôsobil ako zástupca pastora vo farnosti Svätého ruženca v Burlingtone a v katedrále Krista Kráľa, ako aj učiteľ angličtiny a kaplán na chlapčenskej strednej škole Cathedral Boys’s High School. Pokračoval v štúdiu v Ríme, kde sa špecializoval na Sväté písmo na Pápežskom biblickom inštitúte, kde v roku 1978 získal licenciát zo Svätého písma.

Po návrate do Ontária v roku 1978 pôsobil ako lektor angličtiny na King’s College a Písma na St. Peter’s Seminary, kde sa neskôr stal duchovným riaditeľom (1981) a docentom Písma (1985). Po návrate do Ríma v roku 1986 získal doktorát z posvätnej teológie na Pápežskej Gregoriánskej univerzite. Jeho dizertačná práca mala názov: „Apokalypsa 22:6 – 21 ako ústredný bod morálneho učenia a nabádania v Apokalypse.“

Po tom, čo sa v roku 1989 stal zástupcom redaktora časopisu Discover the Bible, sa v roku 1992 vrátil do seminára sv. Petra ako dekan teológie a prorektor. Neskôr pôsobil v rokoch 1995 až 1997 ako rektor školy sv. Petra.

 Biskup 
 Diecéza svätého Pavla v Alberte 
Dňa 25. marca 1997 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval za biskupa koadjútora svätého Pavla v Alberte. Biskupskú vysviacku prijal 14. mája toho istého roku vysvätil hamiltonský biskup Anthony Frederick Tonnos. Spolusvätiteľmi boli biskup svätého Pavla v Alberte Raymond Roy a londýnsky biskup John Michael Sherlock. Ako svoje biskupské motto si zvolil: „Deum Adora“, čo znamená „Uctievaj Boha“ (Zj 22:9).

Nahradil biskupa Raymonda Roya ako piaty biskup kostola svätého Pavla v Alberte po jeho odchode do dôchodku 30. júna 1997. V tom istom roku sa stal členom Národnej teologickej komisie Kanadskej konferencie katolíckych biskupov (CCCB).

 Arcidiecéza Edmonton 
Pápež Ján Pavol II. ho 18. februára 1999 vymenoval za koadjútora arcibiskupa arcidiecézy Edmonton. Nahradil Josepha Neila MacNeila na poste arcibiskupa Edmontonu po jeho rezignácii 7. júna toho istého roku. Pôsobil ako prezident Konferencie biskupov Alberty. Do úradu nastúpil 13. septembra 1999. 16. marca 2001 ho pápež Ján Pavol II. vymenoval aj za apoštolského administrátora diecézy svätého Pavla v Alberte. Z tejto funkcie odstúpil 8. septembra toho istého roku.

V Edmontone inicioval mesačné stretnutia lectio divina v katedrálnej bazilike sv. Jozefa. Zriadil tiež kaplnku sv. Benedikta v prázdnom obchode v nákupnom centre City Centre v Edmontone pre službu nakupujúcim v centre mesta a kancelárskym pracovníkom.

V rámci Kanadskej biskupskej konferencie katolíckych biskupov pôsobil ako predseda Národnej teologickej komisie (19992001) a predseda Národnej komisie pre jednotu kresťanov (20012003). Bol tiež členom organizačného výboru Svetového dňa mládeže 2002, ktorý sa konal v Toronte. V rokoch 1999 až 2007 bol prezidentom Albertskej konferencie katolíckych biskupov. Okrem svojich povinností ordinára Edmontonskej arcidiecézy bol od 16. marca do 8. septembra 2001 apoštolským administrátorom kostola sv. Pavla v Alberte.

 Arcibiskup z Toronta 
Dňa 16. decembra 2006 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za desiateho arcibiskupa Toronta. 30. januára 2007 bol uvedený do úradu v Katedrále sv. Michala. Pôsobil ako kancelár Univerzity sv. Michala a Pápežského inštitútu stredovekých štúdií v Toronte. Je silne zapojený do hnutia pro – life. V roku 2008 sa stal prezidentom Regionálnej biskupskej konferencie Ontária.

Je členom Pápežskej rady pre sociálnu komunikáciu. Pôsobil aj ako delegát Kongregácie pre náuku viery pre Anglicanorum Coetivus (ktorá zabezpečuje osobné ordinariáty pre anglikánov vstupujúcich do plného spoločenstva s Katolíckou cirkvou).

 Kardinál 
Na slávnostnom konzistóriu 18. februára 2012 ho pápež Benedikt XVI. vymenoval za kardinála – kňaza s titulárnym chrámom San Patrizio a Villa Ludovisi. Okrem svojich ďalších povinností v Rímskej kúrii bol menovaný za člena Kongregácie pre katolícku výchovu.

Bol jedným z kardinálov voličov, ktorí sa zúčastnili pápežského konkláve v roku 2013, na ktorom bol zvolený pápež František. 11. februára 2023 pápež František prijal jeho rezignáciu z dôvodu veku.

Zostáva kardinálom a je oprávnený voliť v pápežskom konkláve do veku 80 rokov. Jeho nástupca, Frank Leo, bol pápežom Františkom vymenovaný za kardinála 7. decembra 2024. To znamená, že na jednom biskupskom stolci sú súčasne dvaja kardináli s volebným vekom. Takáto situácia sa pravdepodobne už predtým vyskytla (pretože pápež si v tomto smere môže slobodne vybrať), ale vo všeobecnosti sa jej vyhýba, aby sa predišlo tomu, že dvaja kardináli s volebným vekom budú z tej istej arcidiecézy.

Zúčastnil sa pápežského konkláve v roku 2025 po smrti pápeža Františka 21. apríla ktoré zvolilo pápeža Leva XIV. vlastným menom Robert Francis Prevost.

 Členstvo 
Je členom nasledujúcich dikastérií Rímskej kúrie:
 Kongregácia pre východné cirkvi (od r. 2015)
 Kongregácia pre katolícku výchovu (od r. 2012, potvrdené v r. 2013)
 Pápežská rada pre spoločenské komunikačné prostriedky (20102016, potvrdené 2012)

Je veľkopriorom Torontskej provincie Jazdeckého rádu Svätého hrobu v Jeruzaleme.

 Referencie 

 Pozri aj 
 Zoznam žijúcich kardinálov
 Zoznam kardinálov vymenovaných Benediktom XVI.

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Kanadskí rímskokatolícki biskupi
Kategória:Rímskokatolícki arcibiskupi
Kategória:Kanadskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Arcibiskupi Edmontonskej arcidiecézy
Kategória:Arcibiskupi Torontskej arcidiecézy
Kategória:Narodenia v 1947
Kategória:Kanadskí biblisti
Kategória:Žijúci ľudia
Kategória:Osobnosti z Guelphu
Kategória:Absolventi Pápežskej univerzity Gregoriany
Kategória:Kanadskí kardináli