Maliar z Dómu

Maliar z Dómu ( „Duomo Painter“) je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, činného približne medzi rokmi 450 až 430/420 pred Kr.Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, Duomo, Pittore di 

Maliara z Dómu, atického neskorého manieristu, britský historik umenia John Beazley pomenoval podľa katedrály v sicílskom Agrigente, a to po mieste, kde sa nachádzal jeho rukou zdobený červenofigúrový stĺpikový kratér so zobrazením odchádzajúceho bojovníka na prednej strane a štyrmi zahalenými mladíkmi na opačnej strane. Je to jediná starogrécka váza, ktorú spomenul Goethe. Básnik do svojho denníka zaznamenal, že on a jeho spolucestujúci boli „kontempláciou  prenesení späť do skorších období nádhernou vázou značnej veľkosti“. V osemnástom storočí, kedy ešte väčšina dôkazov o bohatej materiálnej kultúre starovekého Agrigenta stále ležala pod povrchom, sa občasné nálezy vystavovali v mestskej katedrále. V čase Goetheho návštevy tam bol okrem kratéra vystavený aj rímsky mramorový sarkofág s reliéfnym zobrazením Faidry a smrti Hippolyta.

Táto grécka váza sa však slávnou nestala len vďaka publicite, ktorú jej poskytli miestni sprievodcovia, ale aj vďaka ilustráciám, ktoré vytvoril G. M. Pancrazi vo svojom diele Antichità siciliane spiegate, vydanom v Neapole v roku 1752. Pancrazi uvádza, že neďaleko skalných ríms na západnej strane mesta, blízko ulice Via Dante, v jednom z mnohých bežných hrobov, ktoré sa tam nachádzajú v nekropole, našli nádhernú vázu vo veľmi dobrom stave. Johann Winckelmann, slávny historik umenia osemnásteho storočia, poznamenal: „táto váza je jednou z najveľkolepejších a... jednou z najkrajších starovekých váz. Vázy, ktoré som videl na Sicílii, sú vo všeobecnosti pekné a sú dobrým svedkom vkusu obyvateľov Sicílie a zručnosti tých, ktorí ich vyrobili.“ 

Pripisuje sa mu viac ako tridsať váz, medzi nimi iba jeden zvoncový kratér, jedna hydria a možno štyri pelikai, z ktorých tri majú zobrazené scény ohraničené ozdobným rámom (už Beazley mu pripísal 17 váz, všetky veľkých rozmerov, vrátane 14 stĺpikových kratérov). Prevažujú u neho mytologické scény, medzi ktorými sú zobrazené aj nezvyčajné mýtické príbehy, ako napríklad príbeh Oresta v Aténach. Medzi jeho známejšie diela patrí červenofigúrová hydria vystavená Britskom múzeu (British Museum E 191), datovaná do rokov 440 až 430 pred Kr., na ktorej je zobrazená žena hrajúca na aulos Erótovi, ženská spoločníčka, a muž, pravdepodobne jej manžel.

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Maliari starovekého Grécka