Novembrová revolúcia (1918)

Novembrová revolúcia roku 1918 v Nemecku bola ozbrojenou revoltou, ktorá mala za následok zánik monarchie a postupnú cestu k nastoleniu parlamentnej demokracie.

 Predohra nepokojov 
Radikálna ľavica mala na rozdiel od sociálnych demokratov, ktorí mali v pláne zaviesť parlamentný systém, iné predstavy. Od apríla roku 1917, keď vznikla Nezávislá sociálno-demokratická strana Nemecka, sa začali vyhrocovať názory radikálnej ľavice. Z tejto ľavice sa napokon oddelilo jej ultraľavicové krídlo, ktorým bol Zväz Spartakovcov pod vedením Karola Liebknechta a Rosy Luxemburgovej. Práve títo politickí predstavitelia si zvolili za cieľ vytvoriť a presadiť vládu rád podľa sovietskeho typu. V októbri roku 1918 sa ozbrojené boje na západnom fronte blížili smerom k hranici Nemeckého cisárstva. Navyše námorná blokáda začala spôsobovať v krajine hlad. Dňa 9. novembra roku 1918 došlo k abdikácii nemeckého cisára Viliama II. Po relatívne kratšom čase, presnejšie dňa 11. novembra roku 1918 sa oficiálne skončila Prvá svetová vojna.

 Prológ revolúcie  
Bezprostrednou iskrou novembrových ozbrojených potýčok bola vzbura kielskych námorníkov v dňoch 1. až 7. novembra roku 1918, pričom práve v tom čase samotní námorníci deklarovali protest voči najvyššiemu veleniu, podľa ktorého loďstvo malo v pláne vyplávať na vody mora proti britským a teda dohodovým armádam.

 Moc robotníkov 
Po abdikácii nemeckého cisára Viliama II. z dynastie Hohenzollernovcov došlo k aktu, podľa ktorého odovzdal Maximilián von Baden funkciu ríšskeho kancelára Fridrichovi Ebertovi ako predstaviteľovi Sociálno-demokratickej strany. Hneď po tomto kroku vyhlásil Ebertov spolupracovník na balkóne ríšskeho snemu Nemeckú republiku. V tom istom čase došlo k rovnakej proklamácii, keď práve Karol Liebknecht ako jeden z čelných predstaviteľov ľavicového radikálneho Zväzu Spartakovcov vyhlásil pred Berlínskym zámkom Nemeckú socialistickú republiku.

Práve prípad vzbúrených námorníkov vyvolal ďalšie radikálne akcie. Rady vznikali spontánne a bez predstavy koncepcie novovybudovaného štátu. Dňa 9. novembra roku 1918 sa vlna štrajkov prevalila až do Berlína, kde sa robotníkom a vojakom podarilo úspešne zaujať miesto v priestoroch vládnych budov. Následne si zvolili rady robotníckych a vojenských zástupcov. Dňa 10. novembra roku 1918 potvrdil berlínsky najvyšší orgán to, že vznikla Rada ľudových poverencov, ktorí vytvorili vládu na čele s kancelárom Fridrichom Ebertom na území celého Nemecka. Stalo sa tak zásluhou čelných predstaviteľov politických strán ako SPD a USPD (Nezávislá sociálnodemokratická strana Nemecka).

 Potlačenie štrajkov a epilóg revolúcie 
Roku 1919 došlo k potlačeniu prívržencov komunistického hnutia Spartakovho zväzu. Politickí členovia sa vtedy pokúsili o povstanie, ktoré malo znamenať prechod do boľševickej revolúcie. Vláda novozvoleného prezidenta Fridricha Eberta však potlačila povstanie za pomoci armádnych zložiek. Dôsledkom tejto udalosti došlo taktiež k tomu, že o život prišli taktiež vodcovia revolúcie a to Karol Liebknecht a Rosa Luxemburgová. Dňa 19. januára roku 1919 sa tak mohli konečne uskutočniť prvé parlamentné voľby, čím sa napokon vydláždila cesta smerom k vládnemu spôsobu parlamentnej demokracie.

 Referencie 

 Literatúra 
 BEIER, Brigitte et al. (2004). Kronika svetových dejín. Bratislava: Fortuna Print. ISBN 80-89144-31-4.
 Kingfischer publication. (2010). Encyklopédia histórie sveta: úplný chronologický sprievodca dejinami ľudstva. 2. vyd. Praha : Ottovo nakladatelství, s.r.o. ISBN 978-80-7360-897-2.
 TEEPLE, Bliss John. (2004). Kronika svetových dejín. Bratislava: Ikar, a.s. ISBN 80-551-0870-6.

 Pozri aj 
 Nemecké cisárstvo (1871 – 1918)
 Viliam II.
 Prvá svetová vojna
 Spartakovci
 Rosa Luxemburgová

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Dôsledky prvej svetovej vojny
Kategória:Vojny Nemecka
Kategória:Dejiny nemeckého vojenstva
Kategória:Občianske vojny
Kategória:Komunizmus v Nemecku
Kategória:Vojenské operácie
Kategória:Revolúcie
Kategória:1918
Kategória:1919