Kokpit (lietadlo)

Kokpit je pilotná kabína lietadla, v ktorej sedia piloti. Nachádzajú sa v nej prístroje a zariadenia na ovládanie lietadla.

 Etymológia 
náhľad|Pohľad zvonku na kokpit (okná vpredu v hornej časti lietadla) lietadla Boeing 747-400 spoločnosti British Airways

Slovo kokpit pochádza z anglického cockpit, ktoré pochádza zo slov cock, „kohút“, a pit, „jama“ (pozri nižšie). Toto slovo sa v 17. storočí používalo v námorníctve na označenie miesta, kde sedel kormidelník, ktorý kormidloval malé lode používané na presun ľudí medzi loďami alebo na dopravu ľudí na breh. Neskôr toto miesto slúžilo pre lodného chirurga počas vojen. Neskôr sa toto slovo začalo používať na označenie miesta, z ktorého sa kormidlovali plachetnice, pretože toto miesto bolo taktiež v zadnej časti lode a nachádzalo sa „v jame“."Cockpit". Oxford Companion to Ships and the Sea. Oxford: Oxford University Press. 1976.Oxford Dictionary of English, online Cockpit.

Slovo cockpit pôvodne označovalo miesto, kde sa konali kohútie zápasy. Podľa Barnhart Concise Dictionary of Etymology sa budovy v Londýne, kde pracoval kráľovský kabinet, označovali „Cockpit“, pretože boli postavené na mieste divadla The Cockpit, ktoré bolo postavené na mieste, kde sa predtým konali kohútie zápasy. Týmto spôsobom sa slovo cockpit začalo používať na označenie riadiaceho miesta.Robert Barnhart, Barnhart Concise Dictionary of Etymology, New York: Harper Collins, 1995. Pôvodný výraz teda ovplyvnil vývoj slova hneď dvomi spôsobmi, nakoľko to zároveň bolo miesto, kde bol koncentrovaný stres a napätie.

Slovo kokpit sa používa taktiež na označenie miesta vodiča napríklad u pretekárskych áut (po vzore z angličtiny) a taktiež u športových plavidiel na označenie miesta pre osádku (po vzore z angličtiny).

 História 
Prvé lietadlo s uzavretou kabínou bolo Avro Type F v roku 1912. Na začiatku 20. rokoch 20. storočia existovalo mnoho osobných lietadiel, v ktorých pasažieri sedeli v uzavretej kabíne a posádka sa pohybovala v otvorenom priestore. Vojenské dvojplošníky a prvé bojové lietadlá s jedným motorom mali otvorené kokpity až do druhej svetovej vojny, keď sa rozšírili uzavreté kokpity.

Najväčším problémom s uzavretými kokpitmi bol materiál, z ktorého sa robili okná. Predtým, než sa polymetylmetakrylát (PMMA) stal bežne dostupným materiálom v roku 1933, okná sa robili buď z bezpečnostného skla, ktoré bolo ťažké, alebo z nitrátu celulózy, ktorý však rýchlo žltol a bol veľmi horľavý. Medzi prvé lietadlá, ktoré mali uzavreté kokpity, patria Fokker F.VII (1924), Junkers W 34 (1926), Ford Trimotor (1926), Lockheed Vega (1927), Ryan NYP známy ako Spirit of St. Louis a osobné lietadlá, ktoré vyrábali Douglas a Boeing počas 30. rokov 20. storočia. Lietadlá s otvorenými kokpitmi sa od polovice 50. rokov 20. storočia takmer nepoužívajú, s výnimkou cvičných, práškovacích a lietadiel postavených podomácky.

Po útokoch z 11. septembra 2001 posilnili všetci hlavní leteckí dopravcovia kokpity svojich lietadiel proti únosom lietadiel.

 Zariadenia 
V štúdii z roku 2013, ktorá hodnotila spôsoby ovládania používateľského menu kokpitu, dosiahli dotykové displeje najlepšie skóre.Stanton, N. A., Harvey, C., Plant, K. L. and  Bolton, L., 2013, "To twist, roll, stroke or poke. A study of input devices for menu navigation in the cockpit", Ergonomics, Vol. 56 (4), pp. 590–611

 Referencie 

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Konštrukcia lietadiel
Kategória:Letecká terminológia