Atentát na Roberta Fica

Atentát na Roberta Fica, štvornásobného premiéra Slovenskej republiky, bol spáchaný v stredu 15. mája 2024 v Handlovej o 14:35 hod. po výjazdovom rokovaní vlády. 71-ročný Juraj Cintula vystrelil na premiéra päťkrát, z čoho Fica štyrikrát zasiahol z bezprostrednej blízkosti. Premiér bol vo vážnom stave prevezený do Rooseveltovej nemocnice v Banskej Bystrici, kde sa počas 15-dňovej liečby podrobil viacerým operáciám a zotavil zo zranení. Páchateľ bol zadržaný na mieste činu a obvinený z obzvlášť závažného zločinu teroristického útoku. Vyšetrovanie ukázalo, že konal sám, pričom jeho motívom bola nespokojnosť s politikou vlády Roberta Fica. 21. októbra 2025 uznal Špecializovaný trestný súd Cintulu vinným a odsúdil ho na trest odňatia slobody na 21 rokov.

Atentát na premiéra Roberta Fica bol bezprecedentným útokom na presedu vlády v histórii Slovenska a vyvolal silnú domácu i medzinárodnú odozvu. Udalosť spoôsobila rozsiahlu spoločenskú a politickú odozvu a prehĺbila polarizáciu slovenskej spoločnosti. Vláda a Národná rada SR v reakcii na atentát prijala legislatívny balík Lex atentát.

 Pozadie 
Robert Fico bol v čase pokusu o atentát vo funkcii predsedu vlády Slovenskej republiky, ktorým sa stal po parlamentných voľbách v roku 2023. Ficova štvrtá vláda v čase streľby predkladala návrhy na zmenu a väčšiu kontrolu nad RTVS. Politika a spoločnosť na Slovensku bola výrazne polarizovaná, s častými nenávistnými prejavmi politikov. 10. apríla Fico zverejnil video na Facebooku, v ktorom kritizoval a útočil na Denník N, SME a Aktuality, a že čaká kedy sa frustrácia prehlbovaná médiami pretaví do vraždy niektorého z popredných vládnych politikov.

Vláda Slovenskej republiky bola v kultúrnom dome v Handlovej na výjazdovom rokovaní vlády. Na výjazdovom rokovaní vláda schválila zámer výstavby nového jadrového zdroja v Jaslovských Bohuniciach, aktualizáciu plánu transformácie uhoľného regiónu horná Nitra a opravu pavilónu opíc v národnej zoologickej záhrade v Bojniciach.

Atentáty na najvyšších predstaviteľov štátov v Európe nie sú bežné. Naposledy sa obeťou atentátu stal srbský premiér Zoran Djindjić v roku 2003, predtým švédsky predseda vlády Olof Palme v roku 1986 (obidvaja boli zastrelení). Na Slovensku sa stal obeťou streleckého útoku exminister hospodárstva Ján Ducký v roku 1999, ktorý bol usmrtený štyrmi výstrelmi z krátkej guľovej zbrane. Počas posledných rokov sa na Slovensku udiala vražda investigatívneho novinára Jána Kuciaka so snúbenicou v roku 2018 a teroristický útok v Bratislave 12. októbra 2022, kde primárnym cieľom páchateľa mal byť podľa jeho zápiskov vtedajší premiér Eduard Heger. 

 Streľba, zranenia, video 
K streľbe na Fica došlo 15. mája 2024 približne o 14:35 SELČ na Námestí baníkov pred kultúrnym domom v Handlovej. Robert Fico po rokovaní vlády prišiel k skupine ľudí na námestí, aby sa s nimi pozdravil. Spoza kovových zátarás, ku ktorým Fico prišiel, páchateľ zakričal „Robo, poď sem,“ a vytiahol zbraň, pričom to vyzeralo, akoby chcel premiérovi podať ruku. Za necelé 3 sekundy na Fica vystrelil päť rán, z ktorých ho tri zasiahli priamo a jedna odrazene a spôsobili mu strelné poranenia v oblasti brušnej dutiny, ruky a nohy. Premiér Fico bol okamžite odvedený do vládnej limuzíny, ktorá ho do necelých troch minút odviezla do nemocnici v Handlovej, odkiaľ bol prevezený do Rooseveltovej nemocnice v Banskej Bystrici vrtuľníkom v život ohrozujúcom stave. Útočníka po útoku hneď zadržala polícia a prípad a miesto činu vyšetrovala NAKA.

Niekoľko hodín po atentáte sa na internete rozšírilo 21-sekundové video, v ktorom spútaný Cintula povedal, že nesúhlasí s politikou vlády. Človek, ktorý ho natáčal, položil navádzaciu otázku: „a preto ste sa pred mesiacom rozhodol čo?“ Dňa 20. mája povedal bývalý policajný prezident Štefan Hamran, že video natočil príslušník Úradu pre ochranu ústavných činiteľov a posunul ho svojim nadriadeným. Podľa Hamrana polícia poznala meno muža, ktorý video natočil. Minister vnútra Matúš Šutaj Eštok na tlačovej konferencii v deň atentátu práve na základe prvého výsluchu Cintulu potvrdil, že atentát spáchal 71-ročný muž z Levíc. Podľa ministra bol trestný čin politicky motivovaný, o čom svedčil aj výsluch. 

Premiér utrpel dve zranenia ľahkého charakteru, jedno stredné a jedno veľmi ťažké zranenie. Fico podstúpil hneď po prevoze do nemocnice vyše päť hodinovú operáciu, ktorá zastabilizovala jeho zdravotný stav. Po operácii zostal na oddelení ARO, kde mu bola poskytnutá intenzívna starostlivosť. Zvolený prezident Peter Pellegrini sa 16. mája s Ficom porozprával na niekoľko minút a jeho zdravotný stav označil za „veľmi vážny.“ 17. mája podľa ministra obrany Roberta Kaliňáka podstúpil Fico dvojhodinovú operáciu na odstránenie odumretého tkaniva a jeho stav označili za stále veľmi vážny. 19. mája 2024 skonštatovalo konzílium lekárov, že premiér je mimo stavu ohrozenia života a Kaliňák povedal, že „vystúpil z tieňa ohrozenia života.“ 15. apríla 2025 boli zverejnené fotografie, ktoré zachytávajú Ficovo sako s dierami po guľkách a košeľu nasiaknutú krvou, ktoré vraj Kaliňák prevážal svojim autom.
 Páchateľ 

Páchateľom streľby bol 71-ročný Juraj Cintula z Levíc. Narodil sa v Bardejove, študoval v Banskej Štiavnici a neskôr na Pedagogickej fakulte v Nitre. Podľa vlastných tvrdení pracoval osem rokov v handlovských uhoľných baniach „ako technik, geológ, razič, vŕtač“ ale vystriedal aj zamestnania ako „maliar natierač, baník, kamenár, pedagóg, súkromný podnikateľ, člen SBS“.  Podľa registra Ústavu pamäti národa bol pred rokom 1989 preverovanou osobou zo strany Štátnej bezpečnosti, evidovanou pod krycím menom „Ďuro“, ako aktívne vystupujúci občan proti komunistickému režimu. 

V roku 2005 založil v Leviciach Hnutie Proti násiliu a literárny klub Dúha, na ktorého podujatia chodil do roku 2018. V knihe Efata. O Cigánoch a Rómoch, ktorú vydal v roku 2015, hanlivo pojednáva o rómskej menšine na Slovensku, chválil program krajne pravicovej strany ĽSNS a sympatizoval s masovými vrahmi v prípadoch domnelého zlyhania vlády. Cintula sa v roku 2016 objavil na sociálnych sieťach polovojenskej organizácie Slovenskí branci, kde vyjadril súhlasné stanovisko s aktivitami tejto organizácie. Podľa ministra obrany sa páchateľ so skupinou Slovenskí branci pred rokmi stretol, aby im dohovoril a skupinu vyzýval, aby nepoužívala zbrane.

V mesiacoch pred atentátom sa pravidelne zúčastňoval na protivládnych protestoch, bol prítomný aj pred Národnou radou SR vo februári 2024 počas demonštrácie proti zrušeniu úradu špeciálnej prokuratúry. Protestoval aj so skupinou demonštrantov počas výjazdového rokovania vlády v Dolnej Krupej v apríli 2024. Cintula legálne vlastnil pištoľ v súvislosti s jeho prácou súkromného ochrankára v nákupnom centre.

Cintula vo výpovedi v prípravnom konaní povedal: „Nakoľko nesúhlasím s politikou vlády, zrušením ÚŠP, prenasledovaním kultúrnych pracovníkov a som za posielanie vojenskej pomoci na Ukrajinu, rozhodol som sa, že poškodím zdravie premiéra, nemal som však v úmysle niekoho zabiť. Rozhodol som sa, že tejto vláde sa za jej politiku pomstím.“

Na základe psychiatrického posudku mal Cintula v čase atentátu zmiešanú poruchu osobnosti, ktorá mu ale nebránila rozpoznať protiprávnosť jeho činu a bol schopný chápať následky trestného konania. Podľa posudku je jeho osobnosť „abnormne štruktúrovaná s dominujúcimi histriónskymi a narcistickými rysmi, egocentrický a disociálne disponovaná, zvýšene sugestibilná, ľahko ovplyvniteľná, ambiciózna a nezdržanlivá.“ Bol frustrovaný, pretože mal veľa ambícií a cieľov, ktoré nenaplnil a atentát vnímal ako poslednú možnosť niečo dokázať, bojoval za spravodlivosť a chcel zmeniť spoločnosť.

 Vyšetrovanie 
Polícia pokus o atentát najprv vyšetrovala ako úkladnú vraždu z pomsty na chránenej osobe v štádiu pokusu, čím bol skutok v tom čase právne kvalifikovaný ako pokus o obzvlášť závažný zločin vraždy v štádiu pokusu. 16. mája bol Cintula obvinený z pokusu o úkladnú vraždu z pomsty na chránenej osobe v štádiu pokusu, za čo mu hrozil trest odňatia slobody na 25 rokov až doživotie. 17. mája vykonala polícia domovú prehliadku v jeho byte, pri ktorej zaistili počítač a niekoľko dokumentov. 18. mája mu Špecializovaný trestný súd (ŠTS) v Pezinku nariadil vyšetrovaciu väzbu. Cintula mal po zadržaní špeciálnu ochranu, počas prevozu bol v nepriestrelnej ťažkej balistickej veste, na hlave mal helmu a bol sprevádzaný Lynx komandom, ktorého členovia ho so samopalmi chránili vlastným telom.  

Po zasadnutí bezpečnostnej rady pár dní po atentáte generálny prokurátor Maroš Žilinka nevylúčil prekvalifikovanie skutku na teroristický útok, ale až po preukázaní dôkazmi. 4. júla bol skutok prekvalifikovaný generálnym prokurátorom na obzvlášť závažný zločin teroristického útoku na základe obstaraných dôkazov, čím bol aj stíhaný skutok ďalej právne kvalifikovaný ako obzvlášť závažný zločin teroristického útoku. Páchateľovi sa tak zmenila trestná sadzba na 25 rokov až doživotné odňatie slobody. Atentát v Bratislave z 12. októbra 2022 bol prekvalifikovaný na teroristický útok taktiež až počas vyšetrovania, 5 dní po jeho uskutočnení, aj preto, že východiskom páchateľa bola ideológia, ktorú zanechal vo svojom manifeste. Politológ Jan Charvát vtedy povedal: „Útočník sa snaží manifestom vysvetliť, že nemá duševnú poruchu, že nejde o násilie pre násilie, ale že v skutočnosti ide o politický boj“.

V septembri 2024 Najvyšší súd nesúhlasil s právnou rekvalifikáciou skutku na terorizmus. Podľa sudcov najvyššieho súdu nebolo možné zistiť, na základe akých skutočností k zmene kvalifikácie došlo. Senátu NS SR nestačil dôkaz prokurátorky generálnej prokuratúry, listy, ktoré Cintula posielal svojej manželke a uviedol v nich, že útok na predsedu vlády urobil z dôvodu nesúhlasu s celkovou vládnou politikou, „s cieľom zastaviť jeho pôsobenie, tým pádom zastaviť pôsobenie vlády, znefunkčniť ju.“ Podľa senátu sa z listov javí, že „útok bol potencovaný jeho osobnou nenávisťou k poškodenému Robertovi Ficovi,“ čím neboli dostatočné dôkazy v potrebnom rozsahu zabezpečené a zatiaľ nemožno jednoznačne hovoriť o terorizme. Generálny prokurátor Žilinka informoval, že do septembra bolo vykonaných 117 výsluchov, spracovaných 18 posudkov a podaných niekoľko žiadostí o právnu pomoc do zahraničia a ďalšie úkony. Premiér Fico povedal, že by sa mala objaviť správa o atentáte.

Po deviatich mesiacoch vyšetrovania, vo februári 2025, polícia ukončila vyšetrovanie atentátu, čo potvrdil advokát obvineného Juraja Cintulu Namir Alyasry. Vyšetrovania preukázalo, že okrem strelca Juraja Cintulu nebude stíhaná žiadna ďalšia osoba. Prokurátorka oddelenia závažnej kriminality Generálnej prokuratúry Katarína Habčáková podala v marci 2025 na ŠTS na Juraja Cintulu obžalobu pre obzvlášť závažný zločin teroristického útoku. Daniel Lipšic tvrdil, že generálny prokurátor Maroš Žilinka naliehal, aby sa atentát kvalifikoval ako terorizmus. Habčáková, sa ohradila voči týmto tvrdeniam. O zmene kvalifikácie atentátu rozhodol podľa GP policajný vyšetrovateľ „samostatne, bez pokynu prokurátora“.

 Záver Úradu na ochranu ústavných činiteľov 
V októbri 2024 Úrad na ochranu ústavných činiteľov zverejnil prvé závery správy o atentáte, v ktorej bol analyzovaný postup ochranky. Poslancov branno-bezpečnostného výboru NR SR o nej informoval minister vnútra Matúš Šutaj Eštok. Podľa vyšetrovania, počas atentátu hlavný ochrankár predsedu vlády bezprostredne po výstrele nezareagoval správne a odskočil v prvej chvíli od premiéra „vplyvom vrodenej pudovej reakcie“ a nezachytil ho. Súčinnosť osobného ochrancu premiéra počas útoku tak bola nedostatočná. Keďže bol útok vedený v bezprostrednej blízkosti a bez varovných signálov, výstrelom nebolo možné zabrániť. Riaditeľ úradu Pavol Krejčí naznačil, že ochranka s hrozbou útoku na politika roky pracovala len ako s teoretickou, teda hrozbu si uvedomovali, ale zároveň boli presvedčení, že nič sa nemôže stať. Ako základná chyba sa ukázala, že ochrankári v roku pred atentátom neabsolvovali výcvik, ktorý mali. Správa ukazuje, že v rokoch 2020 až 2023 nedochádzalo k cvičeniam, ktoré mali príslušníci úradu absolvovať. Zodpovednosť za reakciu na atentát bola vyvodená voči jednému príslušníkovi Úradu na ochranu ústavných činiteľov a dvom policajtom.

 Závery inšpekcie 
Policajná inšpekcia vyšetrovala únik 21-sekundového videa, na ktorom zadržaný strelec Juraj Cintula rozpráva, prečo strieľal na predsedu vlády. Vyšetrovateľ Úradu inšpekčnej služby 24. januára 2025 prerušil trestné stíhanie pre prečin neoprávneného nakladania s osobnými údajmi v súbehu s prečinom porušenia dôvernosti ústneho prejavu, nakoľko sa nepodarilo zistiť skutočnosti oprávňujúce vykonať trestné stíhanie proti určitej osobe. Dozorujúci prokurátor Krajskej prokuratúry Trenčín vyhodnotil uznesenie ako zákonné a dôvodné. Predseda opozičnej strany Demokrati Jaroslav Naď kritizoval policajnú inšpekciu a prerušením vyšetrovania v prípade úniku videa podľa neho zlyhala. Aj napriek tomu, že bývalý policajný prezident Štefan Hamran zverejnil meno a funkciu policajta, ktorý video natočil. V tejto súvislosti sa Naď pýtal, koho inšpekcia pod vedením Branislava Zuriana kryje, pretože „Celkovo to video mali k dispozícii len štyri osoby, pričom ten, ktorý ho nahral, ten sa priznal,“ povedal Naď a vydal policajtom aj svoj telefón. Minister vnútra Matúš Šutaj Eštok rešpektoval výsledok vyšetrovania úniku nahrávky, podľa ktorého vyšetrovanie nedokázalo nájsť kto zverejnil to video na sociálnej sieti.

Na základe uznesenia zo 4. februára 2025, ktoré vydal vyšetrovateľ Úradu inšpekčnej služby, pri útoku na predsedu vlády Fica jeho ochranka nepochybila. Podľa hovorcu Krajskej prokuratúry v Trenčíne: „.. na základe vykonaného dokazovania (vyšetrovateľ) dospel k záveru, že sa nestal skutok, pre ktorý bolo vedené trestné stíhanie.“ Policajná inšpekcia tak zastavila trestné stíhanie ohľadne možného pochybenia členov ochranky premiéra Roberta Fica. Viacerí bezpečnostní experti sa zhodli, že Ficova ochranka zlyhala, aj napriek tomu, že bola v čase atentátu zosilnená, keďže žiaden z ochrankárov Fica neprekryl vlastným telom a padlo až 5 výstrelov.

 Súdny proces 
Súdny proces s Jurajom Cintulom sa začal na Špecializovanom trestnom súde (ŠTS) v Banskej Bystrici pojednávaním 8. júla 2025. Cintula bol obžalovaný pre obzvlášť závažný zločin teroristického útoku na chránenú osobu. Cintula odmietol dohodu o vine a treste, jeho advokát Namir Alyasry povedal, že Cintula bol ochotný uzavrieť dohodu o vine a treste bez ohľadu na kvalifikáciu činu len ak by dostal 12 rokov väzenia, pričom mu hrozilo doživotie. Prokurátorka Katarína Habčáková potvrdila, že s takou dohodou nesúhlasila a uviedla rozsah premiérových zranení a potom čítala zo zápisnice z policajného výsluchu obžalovaného, v ktorom sa priznal okrem iného, že nesúhlasí s politikou vlády. Cintulov advokát namietal čítanie výsluchu ale sudca námietke nevyhovel z dôvodu, že výpoveď bola získaná zákonným spôsobom. Cintula potvrdil ako pravdu svoje predchádzajúce tvrdenia aj s tým, že premiéra nechcel zabiť a tvrdil, že už po prvom výstrele nemal kontrolu nad zbraňou, pretože sa naňho vrhla premiérova ochranka. Vyhlásil, že pociťoval hnev výlučne voči Robertovi Ficovi a nie voči vláde ako takej. „O páde vlády ako možnom výsledku svojho konania začal uvažovať, až keď ho na to začal navádzať agent v nemocnici,“ povedal Namir Alyasry, čím rozporoval obžalobu z terorizmu. Robert Fico si nebude nárokovať náhradu škody, oznámil jeho právny zástupca David Lindtner. Nárok takmer 25-tisíc eur si uplatnila Všeobecná zdravotná poisťovňa ako náklady na ošetrovanie premiéra. Premiérov zástupca je toho názoru, že kvalifikácia skutku ako teroristického útoku je opodstatnená.

Na pojednávaní 9. júla bola prehraná výpoveď premiéra z videozáznamu zhotovená 10 týžďňov po strelbe. Vo výpovedi Fico spomína, ako svoju pozornosť upriamil na jednu staršiu pani, ktorá naňho mávala, prečo sa rozhodol, že pôjde skupinu ľuďí pozdraviť. Pri podání ruky bol od zábradlia maximálne pol metra, keď počul zvuky, ktoré neidentifikoval ako streľbu zo zbrane a súčasne pocítil prudký úder do oblasti brucha, pričom vôbec nezaevidoval nejakého človeka, ktorý sa podobá obvinenému, kto strieľal, ani odkadiaľ tie výstrely prichádzali. Pri vedomí zostal až do operácie v Banskej Bystrici. Ako dôkazy boli realizované znalecké posudky, potom prehrali záznam videa z priebehu atentátu a záznamy mestskej polície. Boli realizované aj správy z emailového účtu atentátnika, v ktorých vyjadroval názory a následne prokurátorka čítala odpoveď spoločnosti Meta na žiadosť o právnu pomoc v rámci vyšetrovania prípadu. Podľa správy Meta napísal komentár k príspevku, ktorý na Facebook zverejnila jeho známa, že je znechutený súčasnou situáciou. „Počul som to, ale nerozumel som,“ reagoval Cintula. Na návrh, že prokurátorka prečíta správu ešte raz, povedal, že netreba. Na pojednávaní 5. augusta vypovedali traja ochrankári a od štvrtého prečítali jeho výpoveď z prípravného konania. 

19. septembra, počas štvrtého pojednávacieho dňa, vypovedali štyria svedkovia, ochrankári a Dana Reindlová z prievidzskej televízie, ktorá urobila zábery atentátu pre televíziu. Obžaloba ani obhajoba už nežiadala vypočuť nikoho ďalšieho. Na súde boli prehraté aj nahrávky, ktoré vznikli v trenčianskej väzenskej nemocnici, kde bol Cintula dlhodobo na psychiatrickom oddelení, keď na neho so súhlasom súdu nasadili agenta na päť dní medzi 15. až 19. júnom 2024. 26. septembra na súde prehrávali nahrávky útočníkových telefonátov z väzby jeho manželke.

2. októbra vykonal súd vecné dôkazy, medzi ktorými bolo oblečenie, ktoré mal premiér na sebe v deň útoku a knihu Posolstvo obete, ktorú mal pre Fica pripravenú strelec. Prokurátorka Katarína Habčáková mala záverečnú reč, podľa ktorej Cintula 15. mája spáchal teroristický útok: „Dopustil sa tým bezprecedentného útoku na demokraciu.“

8. októbra predniesol Juraj Cintula na súde takmer dvojhodinovú záverečnú reč, ktorú otvoril básňou Milana Rúfusa. Jeho vystúpenie sprevádzali silné emócie, no Cintula svoj čin neoľutoval a pri odchode zo siene kričal, že „stálo to za to“. Tvrdil, že konal sám a o útoku sa rozhodol na poslednú chvíľu. Vyhlásil, že jeho čin bol „manifestom človeka“, výkrikom proti korupcii, arogancii moci a zlyhaniu spravodlivosti v štáte. Zdôraznil, že jeho konanie malo byť varovaním spoločnosti a výzvou, aby sa zamyslela nad morálnym úpadkom krajiny. Hoci sa označil za pacifistu, tvrdil, že násilie môže byť v krajnej núdzi nutnou reakciou na nespravodlivosť. Cintula uviedol, že kedysi videl vo Ficovi nádej, no neskôr ho považoval za politika „opitého mocou“, ktorý ohýba pravdu a koná v záujme vlastných ľudí. Uviedol, že streľba bola symbolickým „pretrhnutím reťaze zla“, nie pokusom o vraždu, ale varovaním. Tvrdil, že mu išlo o obranu morálnych hodnôt, ktoré spoločnosť stratila. Svoju vinu nespochybnil a zdôraznil, že jeho čin je dôsledkom zúfalstva človeka, ktorého nikto nepočúval. Priznal, že po streľbe netušil, či Fico prežil a cítil úľavu, keď sa to dozvedel. Vyhlásil, že nežiada o milosť a že jeho čin bol volaním po morálke, nie snahou o pomstu. Cintulov obhajca žiadal prekvalifikovanie skutku na útok na verejného činiteľa, čo by namiesto doživotia znamenalo maximálne dvanásť rokov väzenia.

21. októbra 2025, po ôsmich pojednávacích dňoch, uznal Špecializovaný trestný súd Cintulu vinného z obzvlášť závažného zločinu teroristického útoku a odsúdil ho na trest odňatia slobody na 21 rokov v ústave na výkon trestu s maximálnym stupňom stráženia a zároveň zaviazal Cintulu zaplatiť škodu 24-tisíc eur, ktorú v konaní uplatnila Všeobecná zdravotná poisťovňa. Podľa senátu obžalovaný konal tak, aby „poškodenému natrvalo znemožnil ďalší výkon funkcie predsedu vlády a tým zabránil vláde v jej riadnom fungovaní a napĺňaní programového vyhlásenia,“ konal teda v úmysle „poškodiť ústavné zriadenie štátu a donútiť vládu štátu, aby niečo konala, opomenula alebo strpela“. Spáchal útok ohrozujúci život a zdravie človeka a uvedený čin spáchal na chránenej osobe, verejnom činiteľovi, ktorý plní svoje povinnosti uložené na základe zákona. Špecializovaný trestný súd využil možnosť mimoriadneho zníženia trestu a neodsúdil dôchodcu za útok na doživotie, ale trest mu znížil z doživotia, pre nie celkom dobrý zdravotný stav a aj totálnu bezúhonnosť Cintulu. Obžalovaný si ponechal lehotu na podanie odvolania, prokurátorka sa tejto možnosti vzdala.

 Následky 
Kvôli atentátu bola krátko pred 15. hodinou prerušená schôdza Národnej rady SR Ľubošom Blahom, ktorý prerušil debatu k zákonu o RTVS slovami: „Prerušujem schôdzu parlamentu na neurčito. Bol postrelený predseda vlády Slovenskej republiky. Toto je vaša robota.“ Rokovanie bolo prerušené do 21. mája.

Politici vládnej koalície navrhli opatrenia, ktoré mali riešiť situáciu po atentáte. Medzi zmenami bolo chránené bývanie pre najvyšších predstaviteľov štátu, obmedzenie protestov či mediálny zákon navrhnutý SNS.

Premiér Fico strávil 15 dní vo Fakultnej nemocnici s poliklinikou F. D. Roosevelta v Banskej Bystrici, odkiaľ verejne nič nekomunikoval a zastupoval ho minister obrany Robert Kaliňák. Fico sa podľa obžalobného návrhu liečil zo zranení, ktoré utrpel pri atentáte, vyše 42 dní.

 Preferencie a delenie 
Menej ako mesiac po atentáte sa konali voľby do Európskeho parlamentu. V prieskumoch preferencií politických strán pred atentátom viedlo Progresívne Slovensko s 25,6 %, za ktorým nasledoval SMER – sociálna demokracia s 17,6 % a HLAS – sociálna demokracia s 14,4 %. Podľa prieskumov NMS po atentáte narástla podpora strany Roberta Fica o 4,9 percentuálneho bodu a podporovalo ju až 22,1 % opýtaných. Analytik NMS predpokladal, že na základe ďalších údajov, nárast voličského potenciálu a voličského jadra Smeru by mal pokračovať a mohol by počas posledných dní volebnej kampane vystriedať PS na prvom mieste. Napriek predpokladom vo voľbách do EP vyhralo PS so ziskom 27,81 % a Smer skončil druhý s 24,76 percentami hlasov.

V posledných prieskumoch verejnej mienky pred atentátom v marci 2024 podľa agentúry AKO ako aj podľa Focusu si Smer udržiaval priazeň asi 20% voličov, ktoré získal už v parlamentných voľbách na jeseň v roku 2023 (kde mal skoro 23%) a delil sa o vedenie s Progresívnym Slovenskom. Po atentáte počas leta 2024 preferencie Smeru mierne stúpli (neklesli) a podľa uvedených dvoch agentúr sa držali po celých rok (do apríla 2025) nad 20% (v priemere nad 21,56%), čo je rovnako ako sú preferencie PS podľa Focusu (21,8%). Tesne po atentáte, podľa prieskumu SCIO, ktorý robili 17. – 20. mája na vzorke tisíc respondentov, zhoršenie postavenia koaličných strán (vrátane Smeru) očakávalo len 23,3 percenta opýtaných, podľa 46,5 % zostane rovnaké a 30,2 % respondentov očakáva zlepšenie. Zároveň 44,9 % respondentov očakáva ďalšiu radikalizáciu a polarizáciu. 

Takmer každý siedmy občan Slovenska (13,1%) si na jeseň 2024 myslel, že atentát na premiéra Roberta Fica sa nestal. Vyplýva to z prieskumu Agentúry SCIO na reprezentatívnej vzorke 1 000 respondentov, ktorý realizovala od 7. do 11. októbra 2024. Respondenti mali odpovedať aj na otázku, kto je podľa nich zodpovedný za atentát na Roberta Fica. Spolu 32,8 % opýtaných uviedlo, že Fico si za atentát môže vo veľkej miere sám, kvôli svojej nenávistnej rétorike a politike, 32 % si myslelo, že zodpovednými sú médiá, opozícia a mimovládky, ktoré štvú proti súčasnej vláde a 22,1 % vidí za atentátom výhradne atentátnika. Podľa zakladateľa a hlavného analytika Agentúry SCIO slovenská spoločnosť je v tejto otázke nezmieriteľne rozdelená. „Odpovede takmer presne kopírujú výroky predstaviteľov tých politických strán, ktoré respondenti neskôr uvádzali aj ako svoje volebné preferencie,“ uviedol Martin Klus.

 Reakcie 
 Domáce 
Prezidentka SR Zuzana Čaputová tento „brutálny a bezohľadný útok na premiéra Roberta Fica“ ostro odsúdila a zaželala mu veľa síl, aby sa z útoku zotavil. Novozvolený prezident Peter Pellegrini útok na Fica odsúdil a označil ho za bezprecedentné ohrozenie slovenskej demokracie. V reakcii na útok na premiéra strana Progresívne Slovensko zrušila zhromaždenie na podporu RTVS, ktoré sa malo konať v deň atentátu, a zároveň útok ostro odsúdila.

Národná rada 21. mája jednomyseľne schválila uznesenie, ktorým odsúdila útok na premiéra Roberta Fica a vyzvala na nešírenie nenávisti.

Šéfredaktori a šéfredaktorky najvýznamnejších slovenských redakcií vydali dňa 16. mája spoločné vyhlásenie, v ktorom odsúdili útok na premiéra a vyzvali politikov, aby nerozdeľovali spoločnosť a nehľadali okamžite vinníkov. „Tento ohavný čin nesmie spustiť ďalšiu agresiu, verbálne útoky a pomstu. Nesmie to byť čas zneužívania atentátu na politické ciele alebo rozdúchavanie ešte vyostrenejších vášní. Ak je nenávisť vypustená do verejného priestoru, nie je možné ju ovládať a všetci sme ohrození,“ uviedlo 26 signatárov z prostredia médií.

 Zahraničné 
Český premiér Fiala bol zo správy šokovaný a zaželal premiérovi, nech je čo najskôr v poriadku. Zároveň vyhlásil: „Násilie nesmieme tolerovať, nesmie mať v spoločnosti miesto.“ Maďarský premiér Viktor Orbán označil útok za ohavný a modlí sa za Ficovo zdravie a skoré uzdravenie. Francúzsky prezident Emanuel Macron bol z útoku na premiéra šokovaný a vyhlásil: „Moje myšlienky a solidarita sú s Ficom, jeho rodinou a ľuďmi na Slovensku.“ Americký prezident Joe Biden odsúdil streľbu a označil ju ako „strašný akt násilia“ a dodal, že on a prvá dáma Jill Bidenová „sa modlia za rýchle uzdravenie a myslia na jeho rodinu a ľudí na Slovensku“. Ruský prezident Vladimir Putin označil útok za obludný zločin, ktorý nemôže byť ospravedlnený Zároveň vyhlásil: „Roberta Fica poznám ako odvážneho a rázneho človeka. Veľmi dúfam, že tieto vlastnosti mu pomôžu prežiť túto ťažkú situáciu.“

Predsedníčka Európskej komisie Ursula von der Leyenová ostro odsúdila „podlý útok“ na premiéra a zdôraznila, že „takéto násilné činy nemajú v našej spoločnosti miesto a podkopávajú demokraciu, naše najvzácnejšie spoločné dobro“. 17. mája Pápež František zaslal list prezidentke Zuzane Čaputovej, v ktorom vyjadril Slovensku blízkosť a solidaritu. V liste písal, že „smutnú správu o útoku na predsedu vlády SR prijal s bolesťou.“

 Po atentáte 
5. júna 2024 zverejnil Robert Fico na sociálnych siatiach 14-minútový vopred nahraný prejav, jeho prvé verejné vyhlásenie od pokusu o atentát. V prejave uviedol, že útok mu spôsobil vážne zdravotné problémy a v ich dôsledku zrejme potrvá niekoľko týždňov, kým sa bude môcť naplno venovať svojim politickým povinnostiam. Tvrdil, že hoci svojmu útočníkovi odpustil a neprechovával voči nemu žiadnu nenávisť ani túžbu po právnych krokoch, nazval ho „aktivistom slovenskej opozície“, ktorý sa zmenil na „posla zla a politickej nenávisti“, ktorý sa vytvoril a vymkol spod kontroly „neúspešnej a frustrovanej opozície“. Bol skeptický voči teórii, že útočníkom bol osamelý vlk alebo nebol spojený s treťou stranou pri pokuse o atentát.

Ficova vláda 12. júna v reakcii na pokus o atentát predstavila sériu opatrení pod názvom Lex atentát na zlepšenie bezpečnosti politikov a iných dôležitých osôb. Išlo o zákaz protestov pred rezidenciami politikov a do 50 metrov od sídla vlády a prezidenta. Návrh zákona schválila Národná rada 27. júna a účinnosť nadobudol 15. júla. Opozičné strany a Amnesty International kritizovali opatrenia ako pokus o obmedzenie práva na zhromažďovanie.

 Výročie atentátu 
15. mája 2025 si výročie atentátu pripomenie vláda zasadnutím v Handlovej. Fico už skôr informoval, že strana Smer-SD viaceré podujatia vrátane veľkého stretnutia v Handlovej, ktoré sa majú venovať stavu v spoločnosti a riziku zvyšovania napätia i polarizácie v dôsledku politického diania.

 Referencie 

 Ďalšia literatúra 


Fico, Robert
Kategória:15. máj
Kategória:2024 na Slovensku
Kategória:Politika na Slovensku
Kategória:Dejiny Slovenska
Kategória:Handlová
Kategória:Robert Fico