Európski konzervatívci a reformisti

Európski konzervatívci a reformisti (ECR, EKR) je ľahko euroskeptická a antifederalistická politická frakcia v Európskom parlamente.

Ideologicky je skupina vo všeobecnosti euroskeptická, antifederalistická a pravicová, so stredopravými a krajne pravicovými frakciami. Hlavným cieľom EKR je postaviť sa proti nekontrolovanej európskej integrácii, rozširovaniu a potenciálnemu vývoju Európskej únie (EÚ) na federálny európsky superštát, a zabezpečiť, aby EÚ výrazne nezasahovala do štátnych a domácich záležitostí a regionálneho rozhodovania v rámci členských krajín EÚ. Tiež sa zasadzuje za prísnejšiu reguláciu prisťahovalectva. EKR obsahuje frakcie sociálne konzervatívnych, pravicovo-populistických, liberálno-konzervatívnych, kresťansko-demokratických, krajne pravicových a národno-konzervatívnych strán, ktoré sa všetky hlásia k antifederalistickému, eurorealistickému alebo eurokritickému postoju.

V rámci EKR niektoré strany a europoslanci presadzujú mäkký euroskepticizmus, na rozdiel od úplného odmietnutia existencie EÚ charakterizovanej tvrdým euroskepticizmom, volaním po demokratickej reforme EÚ, väčšej transparentnosti, zmenách migračnej a azylovej politiky eurozóny a EÚ a obmedzení niektorých právomocí a byrokracie EÚ pri zachovaní neobmedzeného voľného obchodu a spolupráce medzi národmi. Ostatné strany a jednotliví europoslanci v rámci skupiny podporujú úplné vystúpenie z bloku, referendá o členstve v EÚ a odpor k eurozóne.

EKR bola založená okolo Hnutia za európsku reformu po voľbách do Európskeho parlamentu v roku 2009 na príkaz lídra britskej Konzervatívnej strany Davida Camerona.

Počas obdobia desiateho Európskeho parlamentu sú najväčšími stranami v skupine podľa počtu poslancov Bratia Talianska (FdI), za nimi nasleduje poľské Právo a spravodlivosť (PiS). Na Slovensku je členom EKR politcká strana Sloboda a Solidarita, ktorá v Európskom parlamente nemá žiadneho poslanca.

 História 

 Voľby do Európskeho parlamentu v roku 2024 
Pred voľbami do Európskeho parlamentu v roku 2024 EKR viedla kampaň, v ktorej sa zasadzovala za revíziu Európskej zelenej dohody a prísnejšie opatrenia na kontrolu hraníc. Skupina zvýšila svoj počet poslancov EP na 84, čím predbehla Obnovme Európu a stala sa treťou najväčšou skupinou v Európskom parlamente. Po voľbách boli do skupiny formálne prijaté ďalšie strany: Alternatívna demokratická reformná strana z Luxemburska, cyperský Národný ľudový front, Rumunská národná konzervatívna strana, francúzska Reconquête (ktorá kandidovala na spoločnoej listine s Mouvement Conservateur) a Dánski demokrati.

V júni 2024 boli štyria z piatich novozvolených poslancov Európskeho parlamentu za Reconquête vylúčení alebo rezignovali, aby v rámci skupiny pôsobili ako nezávislí po tom, čo vedúca kandidátka strany Marion Marechal vyzvala členov strany, aby podporili Národné združenie vo francúzskych parlamentných voľbách.

Pred voľbami sa v médiách objavili špekulácie, že maďarský premiér Viktor Orbán a jeho strana Fidesz sa pridajú k frakcii po rozhovoroch s líderkou Bratov Talianska a talianskou premiérkou Giorgiou Meloniovou, po voľbách sa však tvrdilo, že Fidesz bol zablokovaný vo vstupe do EKR, zatiaľ čo iné médiá tvrdili, že Fidesz sa rozhodol nevstúpiť pre nezhody s Rumunskou národnou konzervatívnou stranou. Orbán neskôr vytvoril vlastnú skupinu Patrioti pre Európu.

Dňa 3. júla 2024 skupina zvolila Nicolu Procacciniho (FdI) a Joachima Brudzińského (PiS) za dvoch spolupredsedov spolu so 4 podpredsedami a 2 spolupokladníkmi.

Španielsky Vox so 6 poslancami oznámil 5. júla svoj zámer opustiť EKR a pripojiť sa k novej skupine Patrioti pre Európu. Vo vyhlásení na Twitteri líder Voxu Santiago Abascal vyjadril vďaku skupine EKR a uviedol, že jeho strana bude aj naďalej udržiavať silné vzťahy s Meloniovou, ale tvrdil, že tento krok je „historickou príležitosťou bojovať proti koalícii stredopravých, socialistických a krajne ľavicových síl“.

 Ideológia 
Zakladajúce vyhlásenie EKR, v ktorom sa uvádzajú zásady, ktorých dodržiavanie sa očakáva od každého člena skupiny, je známe ako Pražská deklarácia. Pražská deklarácia zahŕňa tieto zásady:

 Slobodné podnikanie, voľný a spravodlivý obchod a konkurencia, minimálna regulácia, nižšie zdanenie a malá vláda ako definitívne katalyzátory slobody jednotlivca a osobnej a národnej prosperity.
 Sloboda jednotlivca, väčšia osobná zodpovednosť a väčšia demokratická zodpovednosť.
 Udržateľné, čisté zdroje energie s dôrazom na energetickú bezpečnosť.
 Dôležitosť rodiny ako základu spoločnosti.
 Suverénna integrita národného štátu, odpor k európskemu federalizmu a obnovený rešpekt voči skutočnej subsidiarite.
 Prvoradá hodnota transatlantického bezpečnostného vzťahu v revitalizovanom NATO a podpora mladých demokracií v celej Európe.
 Efektívne kontrolované prisťahovalectvo a ukončenie zneužívania azylových konaní.
 Efektívne a moderné verejné služby a citlivosť na potreby vidieckych aj mestských komunít.
 Koniec plytvaniu a nadmernej byrokracii a záväzok k väčšej transparentnosti a bezúhonnosti v inštitúciách EÚ a využívaní fondov EÚ.
 Rešpekt a spravodlivé zaobchádzanie so všetkými krajinami EÚ, novými aj starými, veľkými aj malými.

Zakladajúci členovia EKR ideologicky tradične sedeli na stredopravici až pravici politického spektra s ekonomicky liberálnym a antifederalistickým postojom a počiatočnou neochotou britskej Konzervatívnej strany prijať tvrdé protiimigračné a ultranacionalistické strany. Podobne ako stredopravá Európska ľudová strana (EPP, EĽS), zakladajúci členovia EKR väčšinou podporujú myšlienky voľného trhu, pričom niektorí z jej poslancov udržiavajú väzby na think-tanky, ako sú The Cobden Center a Open Europe, naproti ekonomicky nacionalistickému a antiglobalizačnému prístupu iných eurokritických skupín, ako sú EFDD a Identita a demokracia (ID). EĽS však vo všeobecnosti podporuje integráciu a rozširovanie EÚ, zatiaľ čo EKR je proti.

V posledných rokoch sa k skupine pridal rastúca fakcia nacionalistických, protiimigračných a pravicovo-populistických hnutí. Tento posun doprava sa zvýšil po vystúpení Spojeného kráľovstva z Európskej únie, keďže Konzervatívna strana stratila svoje zastúpenie v Európskom parlamente.

Počas invázie na Ukrajinu v roku 2022 sa skupina skladala vo všeobecnosti z proukrajinských a protiruských strán, zatiaľ čo Identita a demokracia pozostávala najmä z proruských strán. Vo februári 2023 vtedajší predseda skupiny Legutko vyhlásil, že skupina bude stáť pri Ukrajine, kým nebude Rusko porazené a aj potom. Po fínskych parlamentných voľbách v roku 2023 sa strana Praví Fíni, ktorá sa predtým presťahovala do ID, opäť pripojila k EKR, pričom ako dôvod tohto kroku uviedla zmenu v politike a jej rozhodnutie schváliť členstvo Fínska v NATO. Členovia EKR majú tendenciu byť pro-NATO a podporujú atlanticizmus, vrátane lepšej koordinácie medzi Európou a Spojenými štátmi, pričom zaujímajú kritickejší pohľad na vplyv Číny a Ruska v Európe.

 Členstvo 

 Deviaty Európsky parlament 
Po voľbách v roku 2019 získala EKR 61 kresiel. Strana Praví Fíni (ktorá sa neskôr v roku 2023 opäť pripojila k skupine) a Dánska ľudová strana sa po voľbách rozhodli skupinu opustiť a pridať sa ku krajne pravicovej Identite a demokracii. Po týchto stratách sa k skupine pripojili štyri strany: španielska Vox, Rodinná strana Nemecka, Grécke riešenie a holandské Fórum pre demokraciu.

 Ôsmy Európsky parlament 
Po voľbách v roku 2014 vstúpili do EKR členovia z dvanástich nových strán. V priebehu 8. Európskeho parlamentu boli prijaté ďalšie strany, ako napríklad slovenská strana Sloboda a solidarita a talianska Direzione Italia. Strana Alternatíva pre Nemecko bola pôvodne prijatá, ale v apríli 2016 bola vylúčená.

V roku 2019 mala EKR 77 poslancov Európskeho parlamentu z 23 strán v 18 krajinách. EKR mala vtedy väčšinu svojich poslancov zo severnej a strednej Európy.

 Siedmy Európsky parlament 
Pôvodne bolo 22. júna 2009 oznámené, že Hannu Takkula, europoslanec za Fínsku stranu stredu (členská strana vtedajšej Aliancie liberálov a demokratov za Európu, ALDE) bude tiež členom EKR (s tým, že jeho dvaja stranícki kolegovia zostanú v ALDE), ale o dva dni neskôr toto rozhodnutie zmenil.

 Poslanci 

 10. Európsky parlament 
náhľad|267x267bod| Poslanci Európskeho parlamentu za EKR (2024-2029) majú poslancov v 18 členských štátoch. Tmavomodrá znamená, že členské štáty posielajú za EKR viacerých poslancov EP, svetlomodrá znamená, že členské štáty posielajú iba jedného poslanca.
ŠtátNárodná stranaEurópska stranaPočet poslancov BelgickoNová flámska alianciaNieuw-Vlaamse Alliantie (N-VA)ESA BulharskoExistuje taký ľudИма такъв народ (ITN)žiadna ChorvátskoHnutie za vlasťDomovinski pokret (DP)žiadna CyprusNárodný ľudový frontΕθνικό Λαϊκό Μέτωπο (ELAM)žiadnaČeskoObčianska demokratická stranaObčanská demokratická strana (ODS)EKRDánskoDánski demokratiDanmarksdemokraterne (Æ)žiadnaEstónskoNezávislýJaak MadisonNezávislý/áFínskoPraví FíniPerussuomalaiset (PS)žiadnaFrancúzskoKonzervatívne hnutieMouvement conservateur (MC)žiadnaNezávislíNicolas Bay, Marion Maréchal, Guillaume PeltierNezávislý/áGréckoGrécke riešenieΕλληνική Λύση (ΕΛ)žiadnaTalianskoBratia TalianskaFratelli d'Italia (FdI)EKRLotyšskoNárodná alianciaNacionālā Apvienība (NA)EKRSpojená listinaApvienotais saraksts (AS)žiadnaLitvaVolebná akcia Poliakov v Litve – Zväz kresťanských rodínLietuvos lenkų rinkimų akcija – Krikščioniškų šeimų sąjunga (LLRA–KŠS)Akcja Wyborcza Polaków na Litwie – Związek Chrześcijańskich Rodzin (AWPL–ZCHR)EKRÚnia litovských farmárov a zelenýchLietuvos valstiečių ir žaliųjų sąjunga (LVŽS)žiadna LuxemburskoAlternatívna demokratická reformná stranaAlternativ Demokratesch Reformpartei (ADR)EKRHolandskoReformovaná politcká stranaStaatkundig Gereformeerde Partij (SGP)EKPHPoľskoPrávo a spravodlivosťPrawo i Sprawiedliwość (PiS)EKRSuverénne PoľskoSuwerenna Polska (SP)žiadnaRumunskoAliancia pre úniu RumunovAlianța pentru Unirea Românilor (AUR)žiadnaRumunská národná konzervatívna stranaPartidul Național Conservator Român (PNCR)EKPHŠvédskoŠvédski demokratiSverigedemokraterna (SD)EKREurópska ÚniaCelkovo 

 Vedenie 

 Predseda 
PredsedaNastúp do úraduOdchod z úraduŠtátStranaTimothy Kirkhope93x93bod24. jún 200914. júl 2009 Spojené kráľovstvoKonzervatívna stranaMichał Kamiński98x98bod14. júl 20098. marec 2011 PoľskoPrávo a spravodlivosťpotomPoľsko je najdôležitejšieJan Zahradil86x86bod8. marec 201114. december 2011 Česko50x50bodObčianska demokratická stranaMartin Callanan93x93bod14. december 201112. jún 2014 Spojené kráľovstvoKonzervatívna stranaSyed Kamall70x70bod12. jún 20142. júl 2019 Spojené kráľovstvoKonzervatívna stranaRaffaele Fitto*91x91bod2. júl 201912. október 2022 TalianskoBratia TalianskaRyszard Legutko*77x77bod2. júl 20193. júl 2024 PoľskoPrávo a spravodlivosťNicola Procaccini*93x93bod11. december 2019v úrade TalianskoBratia TalianskaJoachim Brudziński*93x93bod3. júl 2024v úrade PoľskoPrávo a spravodlivosť

 Poznámka (*): Od roku 2019 majú Európski konzervatívci a reformisti dvoch spolupredsedov.

 Referencie 

 Zdroj 

Konzervatívci a reformisti