Veronika štítovitá

Veronika štítovitá () je druh z rodu veronika z čeľade skorocelovité (Plantaginaceae). Je to trváca, na Slovensku chránená bylina. Jej prirodzený areál zahŕňa mierne oblasti severnej pologule a Alžírsko v severnej Afrike.

 Opis 
Veronika štítovitá je trváca bylina s tenkým, plazivým a šupinatým podzemkom, vysoká do 40 cm. Byľ je holá (zriedka chlpatá), na báze krátko poliehavá a na uzloch zakoreňujúca.

Mäkké, krížmo protistojné listy sú sediace, podlhovasto kopijovité, celistvookrajové alebo drobno zúbkaté, na vrchole ostro končisté. Na líci sú zelené, na rube často červenohnedé a na oboch stranách holé.

Súkvetia sú usporiadané v striedavých strapcoch, ktoré vyrastajú v pazuchách prostredných a horných listov. Riedke, 5 až 15 kveté strapce s veľmi tenkým vretenom, sú dlhé do 7 cm. Štvorpočetná tanierovitá koruna s priemerom do 5 mm je svetlofialová až biela a červeno žilkovaná. Dve tyčinky aj s peľnicami sú belavé. Čnelka, dlhá do 2 mm, je smerom k vrcholu mierne zhrubnutá, holá a výrazne prečnieva výkroj na vrchole tobolky. Štvordielny kalich, s veľkosťou do 2 mm, má diely vajcovito kopijovité a rovnako dlhé. Niťovité kvetné stopky, dlhé do 10 mm, sú 3 až 5 krát dlhšie ako drobné kopijovité až čiarkovité listene.

Obličkovité tobolky sú výrazne zboku stlačené, hlboko vykrojené, holé a výrazne prevyšujú kalich. Oválne semená sú dlhé do 1,5 mm.

Kvitne od júna do septembra. Je premenlivá vo výške, veľkosti a tvare čepele a charaktere odenia.

 Rozšírenie 
Veronika štítovitá je pôvodná od Európy až po ďaleko východné oblasti Ruska a tiež v Turecku, na Kaukaze, Kazachstane, Mongolsku, v severnej Afrike (Alžírsko) a v Severnej Amerike.

Na Slovensku je hojná v panónskej oblasti, na Východoslovenskej a Záhorskej nížine, roztrúsená je na Podunajskej nížine, v Slovenskom krase a v Košickej kotline. V karpatskej oblasti je hojnejšia v Bukovských vrchoch a v severnej časti Štiavnických vrchov. Výškové maximum tohto druhu na Slovensku pochádza z Vysokých Tatier, z lokality Národnej prírodnej rezervácie Uhlištiatka, vo výške asi 1 075 m n. m. Ide pravdepodobne o prvý zaznamenaný výskyt vo Vysokých Tatrách z roku 2018 (staršie údaje o výskyte chýbajú). Ďalšie pozorovania, s výškou tesne pod 1 000 m n. m., sú zo Slovenského raja, z lokalít Dobšinská ľadová jaskyňa a zo sedla Kopanec.  

 Výskyt 
Veronika štítovitá sa vyskytuje prevažne v nížinnom stupni, zriedkavejšie v pahorkatinách a podhorskom stupni. Je to svetlomilný druh, najčastejšie rastúci na otvorených močaristých miestach, pri prameniskách, rašeliniskách, na výživných, mierne kyslých, humóznych alebo rašelinových a občasne zaplavovaných pôdach. Je konkurenčne slabý druh, ktorý neznáša zatienenie a je ohrozený zmenou vodných pomerov, odvodňovaním či zalesňovaním. 

 Ochrana 
Veronika štítovitá je na zozname chránených rastlín, ustanovenom právnym predpisom Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky. 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Flóra na Slovensku
štítovitá
Kategória:Rastliny s bielymi kvetmi
Kategória:Rastliny s fialovými kvetmi