Skorocelovité

Skorocelovité (lat. Plantaginaceae) je čeľaď pravých dvojklíčnolistových rastlín z radu hluchavkotvaré (Lamiales). 

Rozsah čeľade bol okolo roku 2000 výrazne rozšírený, takže dnešná čeľaď skorocelovité (t. j. skorocelovité v širšom zmysle) nemá s čeľaďou skorocelovité z 20. storočia (t. j. s čeľaďou skorocelovité v užšom zmysle) takmer nič spoločné.

 Opis čeľade 
Keďže spoločné morfologické znaky charakterizujúce všetkých zástupcov čeľade v podstate neexistujú, je nasledujúci opis trochu vágny.

Rastliny sú buď jednoročné alebo vytrvalé, niekedy kríky alebo vodné rastliny, nikdy nie sú parazitické alebo poloparazitické.

Trichómy sú obvykle jednoduché, často žľaznaté, niekedy hviezdovité alebo štítnaté. Listy sú protistojné alebo striedavé, zriedkavo praslenovité, väčšinou jednoduché, vzácne zložené, celistvé až sperené so sperenou žilnatinou (rod skorocel (Plantago) žilnatina viac či menej súbežná). Palisty chýbajú.

Súkvetie rôzneho typu, niekedy sú kvety samostatné. Kvety sú obyčajne obojpohlavné a súmerné, ale u niektorých pravidelné (napr. Bacopa, Sibthorpia) alebo redukované (hviezdoš – Callitriche). Rody hviezdoš (Callitriche) a truskavec (Hippuris) sú jednodomé, niektoré druhy skorocelov (Plantago), rodu Hebe a jeden druh hviezdoša (Callitriche) sú dvojdomé, prípane polygamické. Korunných lístkov je najčastejšie 5, ale niekedy tiež 4 v dôsledku zrastenia horných lalokov koruny, niekedy koruna ďalej zrastá až na 2 lístky (Lagotis). U niektorých veroník (Veronica) a pri rode hviezdoš (Callitriche) koruna chýba.

Tyčinky sú zvyčajne 4, rovnakej či nerovnakej veľkosti, niekedy počet redukovaný na 2 alebo 1 (truskavec - Hippuris, hviezdoš - Callitriche). Niekedy je prítomná piata nefunkčná tyčinka - pytyčinka (staminódium). Peľnicové váčiky (theca) rôzneho tvaru. Peľ izopolárny, trikolpátny alebo trikolporátny s retikulátnou exinou (čo ale vždy neplatí). Opeľovanie vetrom, hmyzom, vtákmi alebo vodou (hviezdoš – Callitriche).

Piestik z dvoch plodolistov, s jednou čnelkou (redukovanou pri rodoch Hemiphragma a Erinus). Blizna dvojlaločná alebo vretenovitá. Semenník vrchný s axilárnou placentáciou, dvojpúzdrový (pri rode brehovka - Littorella zaniká zadné puzdro). Vajíčka zvyčajne početné, niekedy len po 1 v každom puzdre (napr. Lagotis), obrátené alebo priame, jednoobalové. Často prítomný nektáriový disk.

Plod je zvyčajne tobolka (najčastejšie lokulicídna), ale vyskytujú sa aj iné typy plodov, napr. nažka u truskavca (Hippuris), tvrdka u hviezdoša (Callitriche).

Zo sekundárnych metabolitov prevažujú iridoidy, ale niekedy chýbajú a nahradené rôznymi glykozidmi.

 Systematika 

 Tradičné (morfologické) vymedzenie čeľade 
Podľa pôvodného morfologického poňatia obsahuje čeľaď 3 rody – skorocel (Plantago), Bougueria a brehovka (Littorella). Niekedy sa (z rodu Plantago) vydeľoval ešte štvrtý rod skorocelovec/chmelík (Psyllium). Iní autori naopak zlučujú všetky uvedené rody (t. j. Plantago [vrátane Psyllium], Bougueria a Littorella) - niekedy však okrem rodu Littorella - do jediného rodu skorocel (Plantago).

 Zmena vymedzenia čeľadí krtičníkovité a skorocelovité okolo roku 2000 
V roku 1995 bola publikovaná prvá štúdia dokazujúca, že veľká a zavedená čeľaď krtičníkovité (Scrophulariaceae) nie je monofyletická. Ďalší výskum tieto výsledky podoprel a krtičníkovité čakal úplný rozpad.

V pôvodnej čeľadi zostalo len minimum rodov, napr. krtičník (Scrophularia), divozel (Verbascum) a blatnička (Limosella). Tieto rody sa vyznačujú špecifickým typom peľnice, kde prašné vačky navzájom splývajú a otvárajú sa priečnou štrbinou.

Väčšina rodov z krtičníkovitých bola preradená do iných (väčšinou už existujúcich) čeľadí:
 Najvýznamnejší prírastok zaznamenali práve skorocelovité, do ktorých bola preradená asi polovica (vyše 90) rodov predtým patriacich do krtičníkovitých - napr. rody papuľka (Antirrhinum), pyštek (Linaria), náprstník (Digitalis) a veronika (Veronica). 
 Silne sa rozrástli aj zárazovité (Orobanchaceae), do ktorých boli preradené všetky parazitické a poloparazitické rody – napr. čermeľ (Melampyrum), očianka (Euphrasia), zdravienok (Odontites), všivec (Pedicularis), štrkáč (Rhinanthus) a zubovník (Lathraea). 
 13 rodov bolo preradených do čeľade linderniovité (Linderniaceae).
 8 rodov bolo preradených do čeľade frymovité (Phrymaceae)
 2 rody boli preradené do novej čeľade papučkovité (Calceolariaceae) 2 rody. 
 Rod paulovnia (Paulownia) bol preradený do samostatnej čeľade paulovniovité (Paulowniaceae).

Do skorocelovitých bolo na základe molekulárnych štúdií zaradených aj viacero menších čeľadí z radu hluchavkotvarých (Lamiales), morfologicky často úplne odlišných - napr. guličkovité (Globulariaceae) alebo vodné monogenerické čeľade hviezdošovité (Callitrichaceae) a truskavcovité (Hippuridaceae) s redukovanými kvetmi. Čeľaď skorocelovité tak v dnešnom ponímaní predstavuje podivuhodnú zmes morfologicky úplne nepodobných skupín rastlín, u ktorých je takmer nemožné nájsť spoločné morfologické či ultraštrukturálne charakteristiky.

 Tribusy a rody 
Nasledujúci systém zachytáva stav okolo roku 2005 (a je teda zastaraný).

Čeľaď v novšom ponímaní pozostáva z 12 tribusov, vyše 90 rodov a približne 2000 druhov, rozšírených po celom svete.

čeľaď skorocelovité (Plantaginaceae):
 tribus Antirrhineae
 rod Acanthorrhinum
 rod Albraunia
 rod Anarrhinum
 rod Antirrhinum – papuľka
 rod Asarina
 rod Chaenorhinum (vrátane Microrrhinum – papyštek)
 rod Cymbalaria – cimbalok
 rod Ephixiphium
 rod Galvezia
 rod Gambelia
 rod Holmgrenanthe
 rod Holzneria
 rod Howelliella
 rod Kickxia – oštepovka/kiksia
 rod Lafuentea
 rod Linaria – pyštek
 rod Lophospermum
 rod Mabrya
 rod Maurandella
 rod Maurandya
 rod Misopates – papulienka
 rod Mohavea
 rod Neogaerrhinum
 rod Nuttalanthus
 rod Pseudorontium
 rod Rhodochiton
 rod Sairocarpus
 rod Schweinfurthia
 tribus Veroniceae
 rod Kashimira
 rod Lagotis
 rod Paederota
 rod Picrorhiza (vrátane Neopicrorhiza)
 rod Scrofella
 rod Veronica – veronika (vrátane Besseya, Detzneria, Hebe, Paederotella, Parahebe, Pseudolysimachion, Synthyris)
 rod Veronicastrum
 rod Wulfenia
 rod Wulfenopsis
 tribus Digitalideae
 rod Digitalis – náprstník (vrátane Isoplexis)
 rod Erinus
 tribus Plantagineae
 rod Aragoa
 rod Plantago – skorocel (vrátane Littorella, Bougueria, Psyllium)
 tribus Cheloneae
 rod Brookea
 rod Chelone
 rod Chionophila
 rod Collinsia – kolinzia
 rod Keckiella
 rod Nothochelone
 rod Penellianthus
 rod Penstemon - dračík
 rod Tonella
 rod Uroskinnera
 tribus Russelieae
 rod Russelia – rusélia
 rod Tetranema
 tribus Gratioleae (systém tejto podčeľade ešte nie je úplne doriešený)
 rod Achetaria
 rod Adenosma 
 rod Ambulia
 rod Amphianthus
 rod Artanema
 rod Bacopa - bakopa
 rod Bryodes
 rod Bythophyton
 rod Dizygostemon
 rod Dodartia
 rod Dopatrium
 rod Encopella
 rod Geochorda
 rod Gratiola – graciola
 rod Hydranthelium
 rod Hydrotriche
 rod Ildefonsia
 rod Limnophila
 rod Limosella - blatnička
 rod Mecardonia
 rod Morgania
 rod Otacanthus
 rod Scoparia 
 rod Stemodia
 rod Tetraulacium 
 tribus Callitricheae
 rod Hippuris – truskavec
 rod Callitriche – hviezdoš
 tribus Sibthorpieae
 rod Ellisiophyllum
 rod Sibthorpia
 tribus Globularieae
 rod Campylanthus
 rod Globularia – guľôčka/gulička
 rod Poskea
 tribus Hemiphragmeae
 rod Hemiphragma
 tribus Angelonieae
 rod Angelonia
 rod Basistemon
 rod Melosperma
 rod Monttea
 rod Monopera
 rod Ourisia

 Referencie

 Literatúra





 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Hluchavkotvaré
Kategória:Botanické čeľade