Štefan Peciar

Štefan Peciar (* 15. október 1912, Nedanovce – † 24. január 1989, Bratislava) bol slovenský jazykovedec. Venoval sa najmä fonetike a fonológii, lexikológii a lexikografii, preslávil sa hlavne prácou na 6-zväzkovom výkladovom Slovníku slovenského jazyka (1959 – 1968), ktorý vznikol pod jeho vedením. Taktiež treba pripomenúť aj jeho práce v oblastiach štylistiky a kultúry slovenského jazyka. Ďalšie významné dielo vypracované pod jeho vedením z oblasti pravopisu boli aj Pravidlá slovenského pravopisu – od pôvodnej verzie z roku 1953 viedol aj ďalších 10 vydaní v rokoch 1954 – 1971. Na konci kariéry sa taktiež venoval stavbe spisovnej slovenčiny a problematike jazykových vzťahov, najmä vzťahu češtiny a slovenčiny.

 Životopis 
Štefan Peciar sa narodil 15. októbra 1912 v Nedanovciach (vtedy okres Topoľčany, dnes okres Partizánske). Študoval v rokoch 19321937 na Filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe odbory slavistika, germanistika a fonetika. V roku 1938 získal titul PhDr. a v roku 1964 titul CSc. Vo svojich skorých rokoch pracovného života pôsobil ako pedagóg na viacerých školách v Prahe. V rokoch 19381939 pôsobil na gymnáziu v Prahe ako profesor, a ďalej v rokoch 19391940 na Obchodnej škole v Prahe. V roku 1941 sa stal riaditeľom redakcie vedeckých časopisov Slovenskej učenej spoločnosti v Bratislave až do roku 1943. V rokoch 19431947 bol vedeckým redaktorom Slovenskej akadémie vied a umení už od jej založenia, odkiaľ sa dostal do pozície vedúceho Prezídia Slovenskej akadémie vied a umení v Bratislave. V rokoch 19471949 pôsobil na Kráľovskej univerzite v Lunde ako lektor českého a slovenského jazyka. Od roku 1949 sa stal jedným z pracovníkov dnešného Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra Slovenskej akadémie vied, kde pôsobil ako vedecký pracovník, neskôr ako samostatný vedecký pracovník, vedúci vedecký pracovník a konzultant. V rokoch 19501965 sa stal riaditeľom ústavu a zároveň predsedom Pravopisnej komisie. Prvých 5 rokov riaditeľstva bol tiež predseda Ortoepickej komisie. V rokoch 19661974 sa stal členom Vedeckého kolégia jazykovedy SAV. V rokoch 19751982 sa stal členom Vedeckého kolégia SAV pre jazykovedu a vedy o literatúre a umení. Od roku 1971 bol predsedom Transliteračnej komisie pri Československom komitéte slavistov. Od roku 1973 bol predseda Lexikologicko-lexikografickej komisie pri Medzinárodnom komitéte slavistov a v rokoch 19761980 predseda Slovenskej jazykovednej spoločnosti.

Vo vzťahu k jazykovej ideológii bol Štefan Peciar známy tým, že sa značne prikláňal k podobnosti slovenského a českého jazyka, za čo bol často aj kritizovaný.

 Pracovný život 
+RokPracovná pozícia19381939profesor na gymnáziu v Prahe19391940profesor na obchodnej škole v Prahe19431947redaktor Slovenskej akadémie vied a umení v Bratislave19491952pracovník Jazykovedného ústavu Slovenskej akadémie vied a umení v Bratislave19521953pracovník Ústavu slovenského jazyka SAVU19531966pracovník Ústavu slovenského jazyka Slovenskej akadémie vied v Bratislave19671981vedecký pracovník, samostatný vedecký pracovník, vedúci vedecký pracovník Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra SAV v Bratislave19811985vedecký pracovník konzultant JÚĽŠ SAV v Bratislave1981†1989dôchodok

 Ocenenia 
+RokOcenenie1972Vyznamenanie Za zásluhy o výstavbu1977Zlatá čestná plaketa Ľudovíta Štúra za zásluhy v spoločenských vedách1982Strieborná čestná plaketa ČSAV Josefa Dobrovského za zásluhy v spoločenských vedách
Tento zoznam nie je kompletný.

 Referencie 

Kategória:Slovenskí jazykovedci
Kategória:Slovenskí slovakisti
Kategória:Slovenskí stredoškolskí pedagógovia
Kategória:Pracovníci Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra SAV
Kategória:Riaditelia Jazykovedného ústavu Ľudovíta Štúra SAV
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Osobnosti z Nedanoviec