Meidiov maliar

náhľad|Atický červenofigúrový pyxis, cca 420 - 400 pred Kr., Ashmolean Museum
Meidiov maliar je konvenčné meno gréckeho maliara červenofigúrových váz, činného koncom 5. storočia pred Kr.

Meidiov maliar je jednou z najvýraznejších postáv atického maliarstva s červenofigúrou technikou na konci 5. storočia pred Kr. Identifikoval ho (podľa štýlu maľby) nemecký archeológ Eduard Gerhard v roku 1839. Menom Meidiov maliar ho nazval britský archeológ a historik umenia John Beazley podľa hrnčiara Meidia, ktorý sa podpísal (ΜΕΙΔΙΑΣ EΠΟΙΗΣΕΝ, „Meidias to vyrobil“) na hydriu v Londýne (British Museum - E224), zdobenú týmto anonymným maliarom (hydria s únosom dcér Leukippa). Dnes je Meidiovmu maliarovi pripisovaných 36 váz a jeho dielni približne 230 váz a fragmentov.

Meidiov maliar bol podľa talianskeho klasického archeológa G. Becattiho antický manierista. Vo svojich dielach preferoval tému zo ženského sveta. Ako veľkolepý dekoratér rozvíjal rafinovanú zmyselnosť ženských postáv a zdobil plochu priestorovými motívmi (postavy vo svojich riasených rúchach z jemnej látky pôsobia ako v stave beztiaže). Užíval všetky možné prostriedky objektívne i subjektívne, na dosiahnutie efektného, dekoratívne pôvabného celku. Ako jeho doba, tak aj jeho diela začali smerovať k jedincovi, k intimite súkromia, a odvracali sa od veľkých ideálov kolektívnej polis. Jeho kresby, ktoré sa s láskou zaoberali detailmi, starostlivo sprostredkúvali najjemnejšie detaily, modelovali a zdôrazňovali drapériu a anatómiu a často pridávali rozličné ozdoby.

Medzi jeho diela s tzv. „vlasteneckou tématikou“ patrí baňatý červenofigúrový lékythos z Clevelandu (Cleveland Museum of Art 82.142), vyrobený počas rokov peloponézskej vojny, zobrazujúci scénu s narodením Erichthonia, prvého aténskeho kráľa. Je tu zobrazená bohyňa Zeme Gé, ktorá podáva svoje dieťa Erichthonia bohyni Aténe. Erichthonios, počatý zo semena Héfaista, sa stal kráľom Atén a príbeh o jeho narodení sa stal populárnym v aténskom umení v piatom storočí pred Kr.

Atický červenofigúrový pyxis pripisovaný Meidiovmu maliarovi z Ashmoleovho múzea v Oxforde (Ashmolean Museum V. 551, G. 302), datovaný približne do rokov 420 až 400 pred Kr., pochádzajúci s najväčšou pravdepodobnosťou zo ženského hrobu, zobrazuje aténske dámy snívajúce o láske. Nie je tu nič, čo by nezdobilo zlato, náhrdelníky, náramky, náušnice, dokonca aj samotné krídla bohov lásky a palmetové ozdoby okolo stredu veka neunikli pozláteniu. Táto túžba po honosnejších vyobrazeniach dosahuje svoj vrchol v kerčských vázach v nasledujúcom storočí.

Meidiov maliar, pomenovaný podľa podpisu hrnčiara na bohato zdobenej hydrii v Britskom múzeu, bol pre svoj štýl koncom osemnásteho a devätnásteho storočia v Anglicku veľmi obdivovaný a údajne bol inšpiráciou pre limitovanú edíciu Josiaha Wedgwooda (anglického hrnčiara, výrobcu keramiky a priemyselníka v 18. storočí) červenofigúrovej vázy vyrobenej na oslavu otvorenia jeho novej továrne na území starovekej Etrúrie v roku 1769. Počas nasledujúcich 150 rokov zostala práca Meidiovho maliara stredobodom záujmu bádateľov. 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Maliari starovekého Grécka