Rimuš

Rimuš alebo Rímuš (asi 2279 – 2270 pred Kr. podľa strednej chronológie) bol druhý kráľ Akkadskej ríše. Bol synom Sargona Akkadského a kráľovnej Tašlultum. Jeho nástupcom bol jeho brat Maništuš a bol strýkom Naram-Sina Akkadského. Naram-Sin posmrtne zbožštil Sargona a Maništuša, ale nie svojho strýka.William W. Hallo, Royal Titles from the Mesopotamian Periphery, Anatolian Studies 30, S 89–19, 1980 Jeho sestrou bola Enheduanna, ktorá sa považuje za najstaršiu známu menovanú autorku vo svetových dejinách.Helle, Sophus, Enheduana’s World, Enheduana: The Complete Poems of the World's First Author, New Haven: Yale University Press, pp. 103-133, 2023 ISBN 9780300264173 O jeho bratovi Šu-Enlil je známe len málo. Existovalo mesto Dur-Rimuš (Pevnosť Rimuš), ktoré sa nachádzalo v blízkosti Tell Išalí a Chafadža. Bolo známe ako kultové centrum boha búrky Adada.Harris, Rivkah, The Archive of the Sin Temple in Khafajah (Tutub), Journal of Cuneiform Studies, vol. 9, no. 2, S 31–58, 1955Green, Alberto R. W., Mesopotamia: The Land between Two Rivers, The Storm-God in the Ancient Near East, University Park, USA: Penn State University Press, S. 8-88, 2003 ISBN 978-1-57506-069-9

 Životopis 
Podľa Sumerského kráľovského zoznamu jeho vláda trvala 9 rokov (hoci vo variantných kópiách sa uvádza 7 alebo 15 rokov.)Poebel, A., Ein neues Fragment der altbabylonischen Königsliste, Zeitschrift für Assyriologie und Vorderasiatische Archäologie, vol. 34, no. Jahresband, S. 39-53, 1922 Zachoval sa jeden letopočet pre neznámy rok jeho vlády: „Rok, v ktorom bol Adab zničený." Tradícia udáva, že bol zavraždený, ako sa píše v Bárûtu, „umení veštca", kompendiu haruspexov z prvého tisícročia pred Kr.: „Ak je srdce ako semenník, znamenie kráľa Rimuša, ktorého jeho dvorania zabili svojimi valcovými pečaťami".Van De Mieroop, Marc, The Structure of Knowledge of the Universe, Philosophy before the Greeks: The Pursuit of Truth in Ancient Babylonia, Princeton: Princeton University Press, S. 113-140, 2015Ulla Koch-Westenholz (2000). Babylonian Liver Omens: The Chapters Manzazu, Padanu, and Pan Takalti of the Babylonian Extispicy Series Mainly from Assurbanipal's Library. Museum Tusculanum. Po ňom nastúpil jeho brat Maništuš.Samuel Noah Kramer (1963). The Sumerians: Their History, Culture, and Character. University of Chicago Press. ISBN 978-0-226-45238-8.Mario Liverani (2002). Reviewed Work: Mesopotamien. Akkade-Zeit und Ur III-Zeit. Orbis Biblicus et Orientalis 160/3 by Walther Sallaberger, Aage Westenholz, P. Attinger, M. Wäfler. Archiv für Orientforschung. 48/49: 180–181. JSTOR 41668552. Verzia Sumerského zoznamu kráľov z obdobia Ur III obracia poradie Rimuša a Maništuša.Steinkeller, P., An Ur III manuscript of the Sumerian King List", in: W. Sallaberger [e.a.] (ed.), Literatur, Politik und Recht in Mesopotamien. Festschrift für Claus Wilcke, OBC 14, Wiesbaden, 267–29, 2003Thomas, Ariane, The Akkadian Royal Image: On a Seated Statue of Manishtushu, Zeitschrift für Assyriologie und vorderasiatische Archäologie, vol. 105, no. 1-2, S. 86-117, 2015
alt=Kamenná tabuľka. Zoznam rôznych odevov, ktoré akkadský kráľ Rimuš venoval chrámu E-ninnu. 23. storočie pred Kr. Z Nippuru v Iraku. Múzeum starovekého Orientu, Istanbul|náhľad|Kamenná tabuľka. Zoznam rôznych odevov, ktoré akkadský kráľ Rimuš venoval chrámu E-ninnu. 23. storočie pred Kr. Z Nippuru v Iraku. Múzeum starovekého Orientu, Istanbul
Jeho vláda bola do istej miery typická pre vládcu Mezopotámie s náležitou pozornosťou venovanou rôznym božstvám a ich chrámom. Viacero jeho votívnych darov sa našlo vo vykopávkach chrámov vo viacerých mezopotámskych mestách vrátane miest Ur, Sippar, Chafadža a Brak.Henri Frankfort, Tell Asmar, Khafaje and Khorsabad: Second Preliminary Report of the Iraq Expedition, Oriental Institute Communication 16, 1933Eppihimer, Melissa, Assembling King and State: The Statues of Manishtushu and the Consolidation of Akkadian Kingship, American Journal of Archaeology, vol. 114, no. 3, S. 365–80, 2010 Po dobytí Elamu venoval Enlilovi, hlavnému božstvu Nippuru, 30 man (mana bola asi pol kilogramu) zlata, 3 600 man medi a 360 otrokov.E. Sollberger and J.R. Kupper, Inscriptions royales sumeriennes et akkadiennes, Paris, 1971Ratnagar, Shereen F., Theorizing Bronze-Age Intercultural Trade : The Evidence of the Weights, Paléorient, vol. 29, no. 1, S. 79–92, 2003 Ďalším príkladom devocionálnej činnosti bola socha, ktorú Rimuš daroval v Nippure (známa len z nápisu). Zloženie sochy podlieha spôsobu prekladu. Predpokladá sa cín, bronz (zliatina cínu a medi), ako aj meteorické železo.B. R. Foster, The Age of Agade, Inventing Empire in Ancient Mesopotamia, London, New York 2016 ISBN 978-1138909755Dayton, J. E., "The Problem of Tin in the Ancient World", World Archaeology, vol. 3, no. 1, pp. 49–70, 1971

Rôzne texty naznačovali, že počas jeho vlády pokračovala hospodárska činnosť, a to aj napriek vojenskej aktivite, ktorá bola možno obsiahnutá v krátkom časovom období.Foster, B. R., Management and Administration in the Sargonic Period, in: M. Liverani (ed.) Akkad, the First World Empire: Structure, Ideology, Traditions HANES 5, Padova: Sargon srl., S. 25–39, 1993Foster, Benjamin R., New Light on the ‘Mu-Iti’ Texts, Orientalia, vol. 48, no. 2, S. 153–62, 1979
alt=Akkadská ríša v časoch Rimuša|vľavo|náhľad|Akkadská ríša v časoch Rimuša
Väčšinu jeho krátkej vlády zabralo upevňovanie ríše, ktorú vytvoril jeho otec Sargon, prvý vládca Akkadskej ríše. Táto ríša sa rozprestierala na západe v dnešnej Sýrii na miestach ako Tell Brak a Tell Leilan, na východe v Elame a pridružených oblastiach, na severe v južnej Anatólii a na juhu pri „dolnom mori", ktoré zahŕňalo všetky tradičné sumerské mocnosti ako Uruk, Ur a Lagaš. Všetky tieto politické útvary mali dlhú históriu ako nezávislé mocnosti a počas existencie Akkadskej ríše pravidelne opätovne presadzovali svoje záujmy.Weiss, Harvey, Excavations at Tell Leilan and the Origins of North Mesopotamian cities in the Third Millennium B.C., Paléorient, vol. 9, no. 2, S. 39–52, 1983

 Konsolidácia sumerských miest 
alt=Akkadský lukostrelec vo vlnitom odeve, ktorý označuje vysokopostaveného úradníka, z Víťaznej stély Rimuša|náhľad|Akkadský lukostrelec vo vlnitom odeve, ktorý označuje vysokopostaveného úradníka, z Víťaznej stély Rimuša
Podľa nápisov čelil Rimuš rozsiahlym vzburám a musel od vzbúrených ensisov znovu dobývať mestá Ur, Umma, Adab, Lagaš, Der, KI.ANki a Kazallu (KI.ANki sa predpokladá v lokalite Tell Šmet).Hamblin, William J. (2006). Warfare in the Ancient Near East to 1600 BC: Holy Warriors at the Dawn of History. Routledge. S. 93–94. ISBN 978-1-134-52062-6Foster, B., Umma in the Sargonic Period, Memoirs of the Connecticut Academy of Arts and Science 20, Hamden, Conn.: Archon Books, 1882Salman Fahad, Sa’ad and Abdul-Qadir Abbas, Raghad, Cuneiform Tablets from Shmet from the Excavation Season of 2001, Zeitschrift für Assyriologie und vorderasiatische Archäologie, vol. 110, no. 1, S. 1-13, 2020

Rimuš zaviedol masové vraždenie a rozsiahle ničenie sumerských mestských štátov a o svojich ničeniach viedol dôkladné záznamy. Väčšina veľkých sumerských miest bola zničená a ľudské straty Sumerov boli obrovské. Zdá sa, že mesto Šuruppak bolo ušetrené.Frahm, Eckart, and Elizabeth E. Payne, Šuruppak under Rīmuš: A Rediscovered Inscription, Archiv Für Orientforschung, vol. 50, S. 50–55, 2003

 Ťaženia proti Elamu a Marhaši 
Existujú aj záznamy o víťazných výpravách proti Elamu a Marhaši (sumerský názov pre akkadský „Parachšum"). Podľa tohto opisu sa na konflikte zúčastnili aj vojská z (Meluhy). Po víťazných výpravách Rimuša by za jeho nástupcu Maništušua vládli Elamu akkadskí vojenskí guvernéri, počnúc Ešpumom, a Pašimu na iránskom pobreží vládol akkadský guvernér menom Ilšu-rabi.Potts, D. T. (2016). The Archaeology of Elam: Formation and Transformation of an Ancient Iranian State. Cambridge University Press. S 96–97. ISBN 978-1-107-09469-7. V inej verzii textu sa Rimuš nazýva „kráľom Kišu" ako jeho otec.Michalowski, Piotr, New Sources Concerning the Reign of Naram-Sin, Journal of Cuneiform Studies, vol. 32, no. 4, pp. 233–46, 1980Maeda, Tohru, 'King of Kish' in Pre-Sargonic Sumer, Orient 17, S. 1-17, 1981 
 Referencie 

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Sumerskí vládcovia
Kategória:Vládcovia Akkadu