Marína Oľga Horváthová

Marína Oľga Horváthová (pseudonymy: Marína, Slovenka, Turčianka; * 16. máj 1859, Martin – † 10. marec 1947, Martin) bola slovenská dramatička a prozaička. 

Pochádzala z rodiny Horváthovcov a k jej priamej rodine patrí aj Deana Horváthová-Jakubisková (bola sestrou jej starého otca Cyrila Horvátha).

 Životopis 
Narodila sa v Martine v rodine národovca a evanjelického kňaza Jozefa Horvátha. Absolvovala štúdium v súkromnom dievčenskom ústave Ľ. Korkovej, následne sa zapojila do martinského kultúrneho a spoločenského života. Venovala sa ochotníckemu divadlo a v rokoch 18761892 sa stala poprednou herečkou Slovenského spevokolu a v rokoch 19191934 kustódkou národopisných zbierok Slovenského národného múzea. Od roku 1879 publikovala v časopisoch črty, poviedky a novely pre deti aj dospelých, poznačené sentimentalizmom.

V roku 1888 napísala v tomto duchu novelu Vzdory srdcu, ktorá vyšla knižne v roku 1920. Známejšia však bola ako dramatická autorka hrou Sirota (1892), resp. Slovenská sirota alebo Stratená, ktorú uvádzali ochotnícke súbory až do polovice 20. storočia. Neskôr publikovala v tlači amerických Slovákov, kde uverejnila poviedky, novely, úvahy aj ľudové melodrámy s dedinskou tematikou Betkina lekcia a Truc na truc alebo Čary a kúzla (Pittsburgh, 1907). Po roku 1919 vyšla jej ľudová hra Povinnosti (1919). V roku 1927 bola poslovenčená a zdramatizovaná poviedka J. Rosena Prepadla v rovnomennej jednoaktovke. Prozaické a dramatické práce ocenila aj dobová kritika (Svetozár Hurban-Vajanský, Jozef Škultéty, Štefan Krčméry).

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 


Kategória:Osobnosti z Martina
Kategória:Slovenskí dramatici
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenské divadelné herečky
Kategória:Pochovaní na Národnom cintoríne v Martine