Odeón

Odeón alebo ódeion (, ) bola starogrécka menšia verejná budova, architektonicky a funkčne podobná divadlu, v ktorej sa konali prednášky, recitačné a hudobné prednesy a iné podujatia.

Termín odeón („hudobná sála“) sa v obecnom zmysle používa pre akékoľvek starogrécke malé divadlo (nachádzali sa najmä vo väčších mestách), spravidla štvorcového, obdĺžnikového alebo polkruhového pôdorysu so stupňovito upraveným hľadiskom a menším javiskom, z ktorých väčšina bola zastrešená, avšak tento výraz mohol mať svoj pôvod i v odeóne, ktorý v 5. stor. pred Kr. dal postaviť Perikles v Aténach. Bola to veľká budova s pravouhlým pôdorysom (v tvare obdĺžnika) s drevenou strechou podobnej pyramíde, ktorú vo vnútri podopieralo veľké množstvo stĺpov. V dobe Periklovej stál odeón pod juhovýchodným svahom Akropole a slúžil najmä pre hudobné súťaže (mousikoi agónes, súťaží na kithare a flaute) počas Panathenajských slávností.

Väčšina učencov súhlasí s Plutarchom, ktorý tvrdí, že táto budova bola postavená podľa perzského vzoru (bola replikou trónnej sály kráľa Xerxa): „Ódeion, ktorý bol vnútorne usporiadaný s mnohými radmi sedadiel a mnohými stĺpmi, mal strechu, ktorá smerovala k jedinému vrcholu, bolo presnou kópiou trónnej budovy Veľkého kráľa, ako sa hovorí, a aj tento bol postavený pod dohľadom Perikla... Perikles, túžiaci po cti, teda po prvýkrát nariadil, aby sa v rámci panathénskeho festivalu konala hudobná súťaž; bol zvolený za usporiadateľa a on určil spôsob, akým mali ľudia súťažiť v hre na flaute, spievať alebo hrať na kithare.“ Plutarchos, Bioi paralléloi, Perikles, 13,5-6  

Okrem toho sa tento odeón svojimi rozmermi nápadne podobal audienčným sálam v Súsach alebo Persepolise (aj šírka sieňových stĺpov alebo ich rozostupy). Viacerí učenci pozorovali tieto podobnosti a pri ich interpretácii im pripisovali rôzne stupne významnosti. Je však ťažké uveriť, že táto zhoda mohla vzniknúť pri obyčajnej náhode. Hypostylová sieň (stĺpová sieň) pochádzala pôvodne z iránskej náhornej plošiny a bola celkom cudzia pre grécku architektonickú tradíciu.

Rimania tento výraz prijali v augustových časoch pre budovy podobného dizajnu a použitia, a preto nie je totožný s Periklovým odeónom, ktorý nebol divadelnou budovou v gréckom alebo rímskom zmysle, ale skôr monumentálna hypostylová sieň postavená podľa perzského vzoru. Z toho možno usudzovať, že odeón ako divadelný variant nie je fenoménom antiky, ale obmedzený na éru Rímskej ríše. Odeóny sú podľa svojej štruktúry menšie, pravouhlé, kryté a divadlo pripomínajúce stavby. Na začiatku bola dôležitým rozlišovacím znakom v porovnaní s budovami otvorených divadiel aj veľkosť, no v období Rímskej ríše to už neplatilo. Termín odeón teda nie je termínom z gréckej antiky, ale v súčasnom kontexte má rímsky pôvod.

 Referencie 


Kategória:Staroveké Grécko
Kategória:Architektúra v starovekom Grécku