Otakar Sommer

Prof. JUDr. Otakar Sommer (celým menom Otakar Ladislav Marie Sommer; * 7. jún 1885, Příbram, Rakúsko-Uhorsko† 15. august 1940, Praha, Protektorát Čechy a Morava) bol český právny romanista, univerzitný funkcionár Právnickej fakulty Univerzity Komenského: dekan (1923/24), prodekan (1922/12; 1925/26), rektor (1926/27) a prorektor (1927/28); dekan Právnickej fakulty Karlovej univerzity (1933/34). Zaslúžil sa o vznik Právnickej fakulty Univerzity Komenského, kde v rokoch 1921 až 1928 pôsobil ako profesor rímskeho práva. Zakladajúci člen Učenej spoločnosti Šafárikovej, člen Kráľovskej českej spoločnosti náuk, ČAVU či Československej národnej rady bádateľskej.

 Život 
Narodil sa v roku 1885 v meste Příbram. Pochádzal zo sedliackej, konzervatívnej a a katolíckej rodiny. Jeho otcom bol učiteľ matematiky a autor učebníc Jan Sommer a matkou Mária, rod. Skretová. Mal sestru Máriu. V detstve bol chorľavý, prežil týfus i zápal pľúc. Najprv začal študovať na gymnáziu v Roudnici, no už zakrátko prešiel na gymnázium v Malej Strane v Prahe. Právo študoval na študoval na Právnickej fakulte Karlo-Ferdinandovej univerzity v Prahe, kde bol jeho učiteľom zakladateľ modernej českej právnej romanistiky, Leopold Heyrovský. Okrem rímskeho práva sa zaujímal aj o občianske právo a kánonické právo. Spočiatku sa chcel venovať skôr platnému súkromnému právu a v roku 1909 nastúpil do právnej praxe ako praktikant na súde v Jičíne. Pod vplyvom profesora Josefa Stupeckého, jeho vzdialeného príbuzného sa však následne preorientoval na vedeckú kariéru a rímske právo. 

V rokoch 19101911 absolvoval študijné pobyty v Berlíne a v Lipsku, kde sa oboznámil s vtedy najnovšími postupmi v právnej romanistike, právnou papyrológiou a interpolačnou kritikou. Habilitoval sa v roku 1913 s prácou Dies cedens v právu římském. Počas prvej svetovej vojny pracoval ako úradník v Zemskom výbore Českého kráľovstva. Po vzniku Československa bol 22. decembra 1918 vymenovaný za radcu na vysokoškolskom odbore Ministerstva školstva a národnej osvety. Z tejto pozície ovplyvnil proces vzniku nových právnických fakúlt v Bratislave a v Brne.

Do Bratislavy priviedol viacerých českých profesorov a sám sa na novozriadenej fakulte ujal výučby rímskeho práva. Angažoval sa tiež pri tvorbe univerzitnej fakultnej knižnice a zháňal knihy z Talianska, Nemecka a Rakúska. Jeho zásluhou fakulta získala aj časť z knihovne Ludviga Mitteisa, ktorú prostredníctvom Sommera odkúpilo Československo po Mitteisovej smrti. 20. mája 1921 ho prezident Tomáš Garrigue Masaryk vymenoval za riadneho profesora.

V tom čase sa stal Sommer v novinách predmetom verejných výhrad (tzv. Sommrův případ). Bolo mu vyčítané hromadenie funkcií (okrem funkcie profesora v Bratislave bol aj súkromným docentom v Prahe a ministerským úradníkom. Kritizované bolo aj jeho nakladanie s financiami pri obstarávaní literatúry pre novú fakultu a bol obviňovaný aj z klientelizmu pri vysielaní učiteľov na školenia do zahraničia či z využívania služobných ciest na súkromné účely. Sommer sa následne dostal do sporu s ministrom Vavrom Šrobárom a v novembri 1921 bol z funkcie ministerského úradníka stiahnutý, hoci Vestník ministerstva informoval o dobrovoľnom odstúpení. Sommerov odchod z ministerstva viedol k utlmeniu niektorých započatých zámerov, nadlho ustali napríklad snahy o zriadenia katolíckej bohosloveckej fakulty v Bratislave. Po odchode z ministerstva sa Sommer začal naplno venovať výučbe na univerzite a jej vnútornému rozvoju. Zasadzoval za zavedenie obligatórnych praktických cvičení a podporoval zrušenie právnických akadémií, ktoré slúžili v Uhorsku ako nižšie inštitúcie vzdelávajúce v práve. Založil tiež knižnú edíciu Knihovna Právnickej fakulty University Komenského, ktorá slúžila na vydávanie monografií tamojších vyučujúcich.

V roku 1928 prevzal po Leopoldovi Heyrovskom miesto profesora rímskeho práva na Karlovej univerzite. V rokoch 1933/34 bol dekanom právnickej fakulty v Prahe. Zomrel v roku 1940 v Prahe.

 Dielo 
 Dies cedens v právu římském (1913)
 Dějiny pramenů římského práva (1922)
 Antická a naše právní kultura (1925)
 Reforma právnických studií (1925)
 Prameny soukromého práva římského (1928, 1932)
 Texty ku studiu soukromého práva římského (1932)
 Učebnice soukromého práva římského (I. Obecné nauky, 1933, II. Právo majetkové, 1. 1935, 2. 1936)

 Referencie 

 Ďalšia literatúra 


Kategória:Českí právni romanisti
Kategória:Absolventi Právnickej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Rektori Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Dekani Právnickej fakulty Univerzity Komenského
Kategória:Dekani Právnickej fakulty Karlovej univerzity
Kategória:Vyučujúci na Právnickej fakulte Karlovej univerzity
Kategória:Vyučujúci na Právnickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Českí univerzitní profesori
Kategória:Osobnosti z Příbramu
Kategória:Českí vedeckí spisovatelia