Erazmus Teuffel

Erazmus Teuffel (* ? – † 1552 Istanbul) bol rakúsky veliteľ pevnosti v Rábe (Győr) a zároveň hlavným veliteľom protitureckých síl počas bitky pri Plášťovciach, ku ktorej došlo dňa 9. augusta roku 1552, pričom jej výsledok sa napokon skončil ako neúspešný pre stranu kresťanských zbraní.

 Pôvod 
Pramene o jeho osobe nie sú doteraz známe. Vie sa však, že Erazmus von Teuffel mal korene v niektorej z nemeckých krajín. Bol súčasťou skupiny žoldnierskych veliteľov, ktorí sa práve v tom čase zúčastňovali bojov proti Osmanskej ríši. Prejavovali sa uňho skutočne bohaté bojové skúsenosti, pričom práve boje s osmanskými Turkami mu neboli vôbec cudzie. Už skutočný fakt, že bol vymenovaný za veliteľa takej dôležitej pevnosti, ktorou bol Ráb, dáva jasne najavo, že musela získať bohaté skúsenosti.

 Obrana Poiplia 

Dňa 10. augusta roku 1552 došlo k ozbrojenému stretu medzi cisárskymi žoldniermi v počte 10-tisíc mužov a armádami osmanských Turkov pod velením budínskeho pašu Aliho a jeho spojenca bega Arslana pri Plášťovciach v Tekovskej stolici. Bitka sa skončila úplnou porážkou žoldnierov.

 Porážka na bojovom poli a skon 
náhľad|386x386bod|Epitaf veliteľa Erasma Teuffela v rímskokatolíckom chráme Filiálka Winzendorf.

V čase chaotického ústupu uhorských vojsk pri Plášťovciach sa Teuffel a Pallavicini snažili z posledných síl zastaviť skazu vlastných armád, ale bez úspechu. Zlyhala taktiež snaha o odpútanie sa a ústup. Prevaha armád osmanských Turkov sa črtala čoraz zreteľnejšie. Najdlhšie sa však dokázali brániť o čosi skúsenejší talianski žoldnieri, pričom aj oni neskôr podľahli presile. Palavicini ako ich veliteľ skončil v zajatí, následne ho však prepustili za vysoké výkupné. Erazma Teuffela však čakal oveľa horší osud. Paša ho dal zajať a následne cez Budín odviezť do Konštantínopolu. Tu sa však cisársky veliteľ dopustil osudnej chyby, keďže napokon pred osmanským sultánom Sulejmanom I. zatajil svoje meno, vojenskú hodnosť a taktiež to, že bol hlavným veliteľom cisárskych vojsk v bitke pri Plášťovciach. Nahnevaný sultán ho podľa súdobých dôkazov dal ako živého zabaliť do koženého mecha a hodiť do vôd Bosporu. Podľa niektorých historikov však existuje názor, ktorého pointa jasne naznačuje, že tak ako to bolo pri osmanských Turkov zvykom, bol samotný veliteľ zaškrtený.

 Referencie 

 Zdroj 


Kategória:Rakúski generáli