Karosa ŠD 11

Karosa ŠL 11 je model československého diaľkového medzimestského autobusu, vyrábaného národným podnikom Karosa v 60. a 70. rokoch 20. storočia. Vozidlo ŠD 11 bolo nástupcom diaľkovej verzie autobusu Škoda 706 RTO LUX. Po ukončení výroby bolo nahradené typom Karosa LC 735.

 Konštrukcia 
náhľad|vľavo|Interiér autobusu
Autobus Karosa ŠD 11 (Škoda – výrobca motora – diaľkový, číslo 11 označuje dĺžku vozidla v metroch) je štandardný dvojnápravový autobus, ktorý konštrukčne vychádza z mestského prevedenia ŠM 11. Vozidlo má samonosnú karosériu panelovej konštrukcie a motor umiestnený medzi nápravami pod podlahou. Na rozdiel od iných verzií má toto vozidlo iba jedny, kľučkou ovládané dvere v prednej časti pred prednou nápravou. Niektoré vozidlá boli vybavené aj druhými dverami, ktoré boli za zadnou nápravou. Sedadlá pre cestujúcich boli vzhľadom na určenie pre diaľkovú dopravu pohodlnejšie, rozmiestnené 2 + 2 po celej dĺžke vozidla.

Pre prvé autobusy ŠD 11 (označované ako „Europabusy“) boli vyrobené obytné prívesy, tzv. rotely LP 30, ktoré mali 30 lôžok, umyváreň, šatňu a splachovací záchod.

Tiež bol vyrobený jeden prototyp vozidla ŠD 11.2050 (označovaný ako ŠD 11 Lux), ktorý mal celkom odlišný dizajn. Bol postavený na rovnakom podvozku, no mal odlišnú karosériu, ktorá obsahovala napr. pomocné reflektory, natáčajúce sa v smere jazdy. Tento model získal na medzinárodnej autobusovej výstave vo francúzskom Nice druhé miesto. Bol zošrotovaný začiatkom 90. rokov.

 Výroba a prevádzka 
náhľad|Zadné čelo autobusu ŠD 11 „Europabus“
Funkčný kus autobusu ŠD 11 bol vyrobený už v roku 1963, prototyp vznikol v roku 1967, unikátny model ŠD 11.2050 o rok neskôr. V rokoch 1968 a 1969 bolo vyrobených sto jednodverových autobusov ŠD 11 „Europabus“ (niektoré i s rotelom). Vzhľadam na zaostávanie tuzemských dodávateľov, bol vybavený zahraničnými prevodovkami, nápravami, pneumatikami a niektoré mali aj iné motory. Preto bola výroba ukončená a vý robca sa prioritne venoval ŠL 11, kde stačila prevodovka Praga a pneumatiky Barum. Sériová výroba dvojdverových verzií bola zahájená až v roku 1974 (motor Liaz, prevodovka Praga a delené čelné a zadné sklá) a trvala do konca výroby tejto rady v roku 1981. Typ ŠD 11 bol v tomto období vyrábaný v dvoch prevedeniach: so stropným panelom nad sedadlami (výrobca ho označoval ako kanál núteného rozvodu vzduchu a individuálneho osvetlenia) alebo s odkladacím priestorom pre batožinu nad sedadlami (podobne ako Karosa ŠL 11). Celkom Karosa vyrobila viac ako 2800 autobusov ŠD 11.

Autobusy ŠD 11 boli vyraďované najmä v 80. rokoch, posledné kusy dosluhovali na regionálnych autobusových linkách ČSAD.

 Historické vozidlá 
 Cvejn bus autodoprava (1 kus)
 ČSAD Jihotrans („Europabus“ s rotelom Karosa LP 30)
 Kukabus (1 kus)
 Doprava Záruba M&K (1 kus)

Súkromné zbierky:
 súkromná osoba (EČV KE-459IA)
 Veterán Bus Diamant, Košice (1 kus, EČV KE-870DS)
 KHA Bratislava (1 kus, verzia Europabus)

Česko
 občianske združenie Za záchranu historických autobusů a trolejbusů Jihlava (2 kusy)
 ŠKODA – BUS klub Plzeň (1 kus, r.v. 1977)
 súkromná osoba (1 kus, verzia Europabus)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ 6A2 2870)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ 5U3 1895)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ BNA 27-70)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ DO 56-49)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ 3E2 5756)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ KM 78-48)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ 8A9 2750)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ 2J9 7234)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ 1AU 1032)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ ME 47-57)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ PT 23-06)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ 1S6 6563)
 súkromná osoba (1 kus)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ 1H9 6668)
 súkromná osoba (1 kus, SPZ 6C0 7171)

 Referencie 

 Literatúra 
 Martin Harák: Encyklopedie československých autobusů a trolejbusů, II. díl. Nakladatelství Corona, Praha 2005. ISBN 80-86116-31-X

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Autobusy Karosa