Miloš Pietor

Miloš Pietor (* 3. február 1933, Bratislava† 25. marec 1991, Bratislava) bol slovenský herec, a popredný divadelný a televízny režisér.

 Životopis 
Miloš Pietor bol jedným z potomkov významnej slovenskej rodiny. Jej príslušníci boli od 60. rokov 19. storočia až do roku 1948 dôležitými aktérmi slovenskej politiky. Prvým z nich bol slovenský novinár, politik a národno-kultúrny dejateľ Ambro Pietor. Ambrovým synom bol ochotník a redaktor Miloš Pietor, a vnukom právnik Ivan Pietor, ktorý sa počas 2. svetovej vojny podieľal na občianskom odboji a od roku 1946 až do jeho demisie v roku 1948, bol v povojnovom Česko-Slovensku ministrom vnútorného obchodu a dopravy.

Syn režiséra Miloša Pietora, Miloš Pietor ml., je scénickým výtvarníkom a interiérovým dizajnérom. Ako architekt a scénický výtvarník ešte stihol spolupracovať aj s otcom, režisérom Milošom Pietorom starším.

Miloš Pietor je absolventom štúdia herectva na Štátnom konzervatóriu v Bratislave. V roku 1959 vyštudoval réžiu na Vysokej škole múzických umení (VŠMU) v Bratislave (na VŠMU bol prijatý zásluhou Andreja Bagara pre ktorého nebol triedny pôvod pri talente dôležitý). Od roku 1958 ako režisér pôsobil postupne v činohre Divadla Jonáša Záborského v Prešove, potom neskôr v Divadle Jozefa Gregora Tajovského vo Zvolene a v martinskom Divadle SNP, kde bol aj na pozícii divadelného umeleckého šéfa. Od začiatku 70. rokov 20. storočia Miloš Pietor žil a pracoval v Bratislave: najprv, v rokoch 1971 až 1978, pôsobil na Novej scéne, neskôr bol režisérom v Slovenskom národnom divadle (SND).

Od roku 1977 bol Miloš Pietor významným pedagógom na VŠMU. V roku 1990 bol menovaný za riaditeľa Slovenského národného divadla.

Dňa 25. marca 1991 vo veku 58 rokov Miloš Pietor zomrel na následky zranenia, ktoré utrpel po páde zo schodov doma v Bratislave.

 Divadelná a herecká práca 
Ako režisér patril k významným postavám slovenského divadelníctva. Bol popredným predstaviteľom staršej strednej generácie slovenských režisérov. Mal rozsiahle vzdelanostné zázemie a dobrú orientáciu divadelných kultúrach iných národov. Svojim režijným prístupom patril od konca 60. rokov až do roku 1991, kedy predčasne zomrel, k najvýraznejším postavám a tvorcom profilovania slovenskej divadelnej scény.

Miloš Pietor zaujal svojimi inscenáciami Čechova, Shakespeara, ako aj slovenskej divadelnej klasiky. Kládol pritom dôraz na psychologickú prepracovanosť postáv, ich vzájomné vzťahy, dával zreteľ na divadelno-estetickú účinnosť a na poetické zobrazenie životnej reality.

Miloš Pietor príležitostne stvárňoval hlavne menšie filmové postavy v dielach ako Nevesta hôľ (1971), Adam Šangala (1972), Pacho, hybský zbojník (1975, či v televíznych filmoch: Sváko Ragan (1976), v rozprávke Plavčík a Vratko (1981), alebo v seriáli Lekár umierajúceho času (1983).

Pre televíziu Miloš Pietor spracoval v pôvodnom naštudovaní veľa inscenácií hier domácich, či zahraničných autorov: Zdravý, nemocný, Profesor Poležajev, Sonatína pre páva (za toto spracovanie v roku 1981 získal v bulharskom Plovdive hlavnú cenu Zlatá truhlica) a iné.

 Referencie 

Kategória:Slovenskí divadelní režiséri
Kategória:Slovenskí televízni režiséri
Kategória:Slovenskí televízni herci
Kategória:Slovenskí filmoví herci
Kategória:Slovenskí kultúrni manažéri
Kategória:Vyučujúci na Vysokej škole múzických umení v Bratislave
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Kategória:Absolventi Konzervatória v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Bratislavy