Rue Louis-le-Grand

Rue Louis-le-Grand (ulica Ľudovíta Veľkého) je ulica v štrvti Gaillon v 2. obvode Paríža.

 Poloha a prístup 
Rue Louis-le-Grand je verejná cesta nachádzajúca sa v 2. obvode Paríža. Začína sa na 16, rue Danielle-Casanova a končí sa na 31, boulevard des Italiens.

Je obsluhovaná linkami 3, 7 a 8 na stanici Opéra.

 Pôvod mena 
Rue Louis-le-Grand vďačí za svoj názov blízkosti námestia Place Vendôme, predtým Place Louis-le-Grand.« Rue Louis-Le-Grand », www.v2asp.paris.fr.

 História 
Ulica bola otvorená v roku 1703 na základe výnosu Kráľovskej rady podpísaného v Marly 3. júla 1703. V roku 1868 bola uzavrená, kvôli predlžovaniu rue Réaumur (rue du Quatre-Septembre), v roku 1876 výstavbou avenue de l'Opéra.

Ulica bola pomenované po Ľudovítovi Veľkom, teda Ľudovítovi XIV. Počas revolúcie bolo námestie Place Louis-le-Grand premenované na „Place des Piques“, ulica potom dostala názov „rue des Piques“. Reštaurácia prinavrátila dvom cestám meno, ktoré niesli v rámci Ancien régime.

 Pozoruhodné budovy a pamätné miesta 
 Dom č. 1: maliar Hyacinthe Rigaud (16591743) zomrel v tomto dome 29. decembra 1743. Poctu mu vzdáva pamätná tabuľa pripevnená na stene.

 Dom č. 9: bývalé sídlo novín Le Canard enchaîné v rokoch 1927 až 1940 potom novín L'Œuvre potom novín L'Aurore.
 Dom č. 29 (zbúraný v 1876): parížska pobočka l'Institution Morin, ktorú založil Prosper-Henri Morin, náprotivok zariadenia vo Fontenay-aux-Roses, a riadil ju v rokoch 18301850 jeho zať Guillaume Belèze.« Institution Morin à Fontenay-aux-Roses », Correspondances familiales, site de l'EHESS.
náhľad|štítok od Émile Pingata (90. roky 19. storočia)
 Dom č. 30: centrála spoločnosti haute couture Émila Pingata, rivala Charlesa Fredericka Wortha, v rokoch 1860 až 1896, potom jeho nástupcu A. Wallèsa..
 Dom č. 32: kino Pathé Opéra v palais Berlitz, otvorené v 1950.

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 

 Rue Louis-Le-Grand (radnica v Paríži)

 Zdroj 

Louis-le-Grand