Bitka pri Posade

náhľad|Miniatúra zobrazujúca kráľa Karola Róberta ako prijíma poslov valašského vojvodu Basaraba, Obrázková kronika,  1358 – 1370, dnes Országos Széchényi Könyvtár, Budapešť

Bitka pri Posade (9. – 12. novembra 1330) sa odohrala medzi uhorským kráľom Karolom Róbertom a valašským vojvodom Basarabom I.

Nepočetnej valašskej armáde vedenej Basarabom, zloženej z jazdectva a peších lukostrelcov, ako aj miestnych roľníkov, sa v hornatej oblasti podarilo prepadnúť a poraziť 30 000-člennú uhorskú armádu. Bitka skončila veľkým valašským víťazstvom, ktoré „umožnilo nezávislosť Valašska od uhorskej koruny“ a zmenilo jeho medzinárodný štatút.  Georgescu opisuje Valašsko ako „prvé nezávislé rumunské kniežatstvo“.  Hoci uhorskí králi naďalej požadovali lojalitu od vojvodov Valašska, Basarab a jeho nástupcovia sa im v 14. storočí podvoľovali len dočasne. 

Predohra
Vojna začala na podnet sedmohradského vojvodu:

Bitka
O mieste bitky sa medzi historikmi stále diskutuje. Jedna teória udáva miesto bitky pri Loviștea, v niektorých horských roklinách, v prielome rieky Olt. Rumunský historik Neagu Djuvara to však popiera a uvádza, že miesto bitky bolo niekde na hranici medzi Olteniou a Severinom. 

Súčasťou uhorského vojska boli aj oddiely Sikulov a sedmohradskí Sasi (okrem Sasov zo Sibiu, ktorí podporovali Basaraba a odmietli sa pripojiť ku Karolovej armáde), ako aj početné jednotky žoldnierov a „nespočetné množstvo Kumánov “. Za veliteľa armády bol vymenovaný Štefan Lackfi.

Valašská armáda, ktorú viedol sám Basarab, mala pravdepodobne menej ako 10 000 mužov a pozostávala z kavalérie, pešiakov, lukostrelcov a niektorých miestnych naverbovaných roľníkov. 

Dohra

Karol Róbert unikol len vďaka tomu, že odovzdal svoje kráľovské rúcho a odznaky Deziderovi, synovi Dionýza a s niekoľkými vernými poddanými utiekol do Vyšehradu „oblečený v špinavých civilných šatách“.

Víťazstvo zabezpečilo prežitie valašského štátu, ako aj začiatok obdobia napätých vzťahov medzi Basarabom a uhorským kráľovstvom, ktoré trvalo až do roku 1344, kedy Basarab vyslal svojho syna Alexandra, aby znovu nadviazal vzťahy s uhorským kráľovstvom. 
Uhorské kráľovstvo pre svoju veľkú finančnú silu rýchlo prebudovalo armádu a v roku 1337 sa ocitlo v konflikte so Svätou ríšou rímskou . Uhorský kráľ si však až do vyriešenia diplomatických sporov zachoval nad Valašskom de iure zvrchovanosť.

 Referencie 

 Zdroj 


Kategória:Bitky stredoveku
Kategória:Bitky v Rumunsku
Kategória:Dejiny Uhorska
Kategória:Bitky v 1330