Zelená hora

Zelená hora alebo Marcelov hrad, prípadne Hrabušický hrad je zaniknutá fortifikácia bratríkov v katastri obce Hrabušice na polohe Zelená hora. Rozprestiera sa nad prielomom Hornádu.

 Lokalita
Nálezy zo Zelenej hury ukazujú, že lokalita bola osídlená od mladšej doby kamennej až po stredovek. Hradný kopec má rozlohu zhruba 10 ha a v stredoveku bol celý obohnaný hradobným múrom širokým 230250 cm. Na severnej strane bola do hradobného múru zakomponovaná veľká okrúhla obytná veža, ktorá tvorila vysunuté jadro hradného areálu. Opevnený areál bol prístupný pomerne veľkou vstupnou bránou na východnej strane, z ktorej sa podarilo odkryť nielen základové, ale i nadzákladové
murivo práve tak, ako z hradného múru veže.

 História 
Zelená hora bola osídlená už na konci doby kamennej (bádenská kultúra) a neskôr na prelome letopočtov tu mal svoje hradisko aj ľud púchovskej kultúry. Po tatárskom vpáde roku 1241 poveril Belo IV. výstavkou kamenného hradu na Zelenej hore Marcela, syna Blažeja. Hrad ale nebol dokončený a kráľ ho roku 1269 daroval spišskej kapitule, prepoštovi Mutimírovi, ktorý sa zaviazal, že ho dobuduje (čo sa ale neudialo). 

V prvých decéniách 14. storočia hrad vlastnil spišskoštiavnickí cisterciti. V roku 1453 opevnili lokalitu bratríci Petra Aksamita. Na „Zelenej hore“ pri Hrabušiciach opevnili existujúci hrádok, ktorý patril štiavnickému opátstvu, pomenovali ho Táborom a odtiaľ robili útoky na okolité obce a majetky.

Zo Zelenej hory podnikli bratríci útok i na kláštor kartuziánov na Skale útočišťa a natoľko ho poškodili, že nasledujúceho roku ho bol prior Ján Monesser nútený dôkladne reštaurovať. Aby prístup ku kláštoru, ktorý doteraz viedol cez Hrabušice, nebol tak ľahký, zmenil cestu ku kláštoru. Pravda, toto opatrenie nezabránilo, aby bratríci nasledujúceho roku znova nenapadli kláštor a vtedy ho skoro úplne zničili, takže mnísi zamýšľali navždy zanechať to miesto. Podobne trpel nájazdmi bratríkov aj štiavnický kláštor a majetky štiavnických cistercitov. Bratríci nútili okolité obce a majetky, aby zásobovali Zelenú horu potravinami.

Až do roku 1462 mali Zelenú horu v rukách bratríci ako jeden z hlavných svojich hradov a operačných bodov na východnom Slovensku – na Spiši. Zelená hura patrila k tým bratríckym pevnostiam, ktoré bratríci opustili až vtedy, keď sa zo Spiša presťahovali na západné Slovensko a až vtedy Levočania – úhlavní nepriatelia bratríkov na Spiši – hrad dobyli a ho zbúrali.

 Poznámky 

 V umení 
Zelená hora sa spomína v románovej trilógii Aloisa Jiráska Bratrstvo.JIRÁSEK, Alois. Bratrstvo: Tři rapsódie. 3. [díl], Žebráci. 1. vyd. v Čs. spis. Praha: Československý spisovatel, 1978. 479, [4] s.

Referencie

 Externé odkazy 
 Zelená hora na mape

 Iné projekty 

Kategória:Architektúra v 15. storočí
Kategória:Pevnosti na Slovensku
Kategória:Hrabušice
Kategória:Hrady a zámky na Slovensku
Kategória:Ruiny na Slovensku
Kategória:Spiš
Kategória:Stavby v okrese Spišská Nová Ves