Aj Čching

Aj Čching (, ) bol čínsky básnik, považovaný za jedného z najväčších čínskych lyrikov 20. storočia.

 Mená 
Aj Čching bol umelecký pseudonym, jeho vlastné meno bolo Ťiang Čeng-chan (, ), používal tiež pseudonym Ťiang Chaj-čcheng (, ).

 Život 
Od roku 1929 študoval vo Francúzsku maliarstvo. V roku 1932 sa vrátil do Šanghaja kde začal písať poéziu (vplyv naň mala avantgarda, napríklad Majakovskij); pre účasť v ľavicovom odboji proti japonskej invázii bol až do roku 1935 väznený Kuomintangom. Nasledujúceho roku vydal svoj debut Ta-jen-che (meno jeho pestúnky), v roku 1939 jedno zo svojich majstrovských diel, Sever (Pej-fang). Potom nasledovalo jeho najplodnejšie obdobie, kedy do roku 1942 putoval po krajine a spoznával čínsky vidiek.Slovník spisovatelů - Asie a Afrika 1., Odeon, Praha 1967, str. 167-168 Básne z tejto doby sú chmúrne obrazy plné stiesnenej atmosféry zúfalstva i nádeje. Počas čínsko-japonskej vojny cestoval do Jen-anu, v ktorom bolo po ukončení Dlhého pochodu sídlo komunistickej strany. Určitú dobu bol v úzkom kontaktu s Mao Ce-tungom, s ktorým diskutoval literárnu politiku.

Do päťdesiatych rokov sa zúčastnil komunistických aktivít. V tejto dobe začal byť tiež prekladaný. Okrem poézie písal aj teoretickej knihy o literatúre. V roku 1958 bol počas Kampane proti pravičiarom obvinený z "pravičiarstva", pretože sa zastal básničky Ting Ling, a bol poslaný s celou rodinou na vidiek do Sin-ťiangu. Počas Kultúrnej revolúcie bol väznený v rôznych pracovných táboroch, kde mu bolo zakázané publikovať, kvôli čomu sa niekoľko krát pokúsil o samovraždu. Znovu publikovať smel až od roku 1978. O dva roky neskôr podnikol svoju druhú cestu do Francúzska, kde ho v roku 1985 François Mitterrand vymenoval za rytiera Rádu umenia a literatúry. Jeho synom je čínsky výtvarník a politický aktivista Aj Wej-wej, spoluautor návrhu Olympijského štadióna v Pekingu.

 Dielo 

 Básnické zbierky 

 Ta-jen-che ( 1936), básne venovanej spomienke na detstvo a na prostú opatrovateľku, podľa ktorej je zbierka pomenovaná,
 Siang tchaj-jang (1938, Za slnkom),
 Pej-fang (1939, Sever),
 Li-ming ti tchung-č’ (1939, Zvesť o svitaní),
 Tcha s'-la ti-er-cch’ (1939, Zomrel druhýkrát),
 Kchuang jie ( 1940, Pustina),
 Chuo-pa (1940, Pochodeň),
 Siang š’-tie süan-pu (1942, Prevolanie na svet),
 Chuan-chu-ti ( 1952, Radostné volanie),
 Pao-š’-ti chung-sing (1953, Rubínové hviezdy),
 Čchun-tchien (1956, Jar),
 Chaj-tia-šang (1956, Na modrom útese),
 Kuej-laj te ke (1980, Pieseň návratu).

 Eseje 

 Š’-lun (1940, Rozpravy o poézii),
 Sin wen-i hun-ťi (1956, State o modernej literatúre a umení).

V českom preklade boli vydané diela Mám rád tuto zemi, Trakař, Podzim (Nový Orient 8, 1953), a Jsou rybníky v zimě… (Sto moderních básníků, Praha Československý spisovatel, 1967)

 Referencie 

 Ďalšia literatúra 


 Iné projekty 

 Zdroj 


Kategória:Čínski komunisti
Kategória:Čínski básnici
Kategória:Čínski maliari