Bielomorsko-baltský kanál

náhľad|Vzdúvadlá medzi Onežským jazerom a Bielym morom

Bielomorsko-baltský kanál alebo Bielomorsko-baltský prieplavBašovský, O. a kolektív: Malá zemepisná encyklopédia ZSSR, Obzor – Bratislava, 1977, s. 124 (rus. Беломо́рско-Балти́йский кана́л, Belomorkanal) je prieplav spájajúci Baltské more a Biele more cez územie Ruskej federácie. Táto stavba bola postavená prevažne väzňami gulagov v rokoch 1931 – 1933 počas prvej sovietskej päťročnice. Slávnostne ho otvorili 28. mája 1933. 

 Výstavba 
Pre účely postavenia prieplavu bola zriadená sieť pracovných táborov (gulag). Počas výstavby boli väzni vystavovaní neľudským podmienkam a k dispozícii mali len základné pracovné nástroje. Počet obetí výstavby sa pohybuje v rozmedzí od 12 000 podľa oficiálnych zdrojov až po odhad 250 000 od Alexandra Solženicina. Len na mieste Sandarmoh v Karelskej oblasti bol nájdený masový hrob s 9-tisíckami ľudských pozostatkov.

Vykopanie 227 km kanálu sa stihlo za 22 mesiacov, a to v podnebí, kde deväť mesiacov v roku mrzne. Vodná cesta sa skrátila z 5 167 km na 1 248 km, ale pre malú hĺbku (3,65 m) ju nemohli využívať veľké lode.

 Technické parametre 
 Dĺžka: 227 km
 Priemerná hĺbka: 5 m
 Max. rozdiel hladín: 70 m
 Rozmery plavebných komôr: 135 × 14,3 m
 Počet plavebných komôr: 19
 Maximálna rýchlosť (na umelo vytvorených častiach): 8 km/h
 Priemerná doba prevádzky: 165 dní ročne

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Vodní cesty a plavba 4/2013 – Před 80 lety byl slavnostně otevřen Belomořsko-baltský průplav 

Kategória:Prieplavy v Európe
Kategória:Baltské more
Kategória:Biele more
Kategória:Gulag