Federatívne zložky Brazílie

Federatívne zložky Brazílie sú národné subjekty s istým stupňom autonómie. Sú vybavené vlastnou vládou a ústavou, ktoré spolu tvoria Brazílsku federatívnu republiku. Brazília má 26 štátov a jeden federálny obvod. Štáty sú založené na historických a konvenčných hraniciach, ktoré sa časom vyvinuli. Štáty sa delia na samosprávne obce, pričom federálny obvod preberá kompetencie štátu aj samosprávnej obce.

 Vláda 
Vláda každého štátu Brazílie je rozdelená na výkonnú, zákonodarnú a súdnu moc.

Na čele výkonnej moci štátu je guvernér a viceguvernér štátu, obaja volení občanmi štátu. Guvernér vymenúva niekoľkých štátnych tajomníkov a generálneho prokurátora.

Zákonodarným orgánom je zákonodarné zhromaždenie, jednokomorový orgán zložený z poslancov volených občanmi štátu.

Súdna moc sa v každom štáte zakladá na sudcoch, ktorí tvoria súdy prvého stupňa, a zo Súdneho dvora, ktorý sa skladá sa zo sudcov nazývaných desembargadores. Sudcovia sa kvalifikujú prostredníctvom skúšok alebo sú menovaní.

Štáty sú rozdelené na samosprávne obce, ktoré majú rôzne kompetencie a sú považované za autonómne. Samosprávne obce majú starostu, vicestarostu a snemovňu, ktorých volia občania obce. Samostatné súdnictvo ale nemajú.

Federálny dištrikt má rovnakú výkonnú, zákonodarnú a súdnu organizáciu ako štát, nemožno ho však členiť na samosprávne obce, preto sa jeho územie skladá z niekoľkých administratívnych oblastí. Tieto oblasti sú priamo riadené vládou federálneho dištriktu, ktorá má ústavné a zákonodarné právomoci rovnocenné s právomocami federálnych štátov, ako aj s právomocami samosprávnych obcí.

Fernando de Noronha nie je obec, ale štátny okres Pernambuco (jediný štátny okres krajiny). Riadi ho generálny správca, menovaný guvernérom okresu, a rada, ktorej členov volia jeho občania.

Na národnom kongrese sú zastúpené všetky štáty a federálny okres, každý v ňom má zastúpených troch senátorov a až 70 poslancov (v závislosti od počtu obyvateľov). Občania všetkých štátov vo federálnom okruhu volia národných zástupcov, prezidenta a viceprezidenta.

 História 
náhľad|Brazílske štáty, ich príslušné vlajky, hlavné mestá štátov a ich najväčšie mestá.
História súčasných štátov Brazílie sa viaže na Portugalsko a na Tordesillaskú zmluvu, ktorá rozdelila svet medzi Portugalskom a Španielskom.

Prvými administratívnymi celkami Brazílie boli dedičné kapitánske úrady, územia, ktoré portugalská koruna udelila šľachticom alebo obchodníkom pri kolonizácii krajiny. Prvým takýmto kapitanátom bol ostrov São João, udelený v roku 1504 obchodníkovi Fernão de Loronha.

Kontinentálna krajina bola rozdelená na kapitánske úrady v roku 1534 podľa zemepisnej šírky, hoci niektoré i podľa poludníkov alebo diagonálnych čiar.

V roku 1549 portugalská koruna vymenovala Tomé de Sousa za prvého generálneho guvernéra portugalského panstva Brazílsky štát. V roku 1621 bola severná časť panstva oddelená a stala sa samostatnou entitou známou ako štát Maranhão. Kapitáni však naďalej existovali pod oboma štátmi ako regionálne správy.

Počas Iberskej únie (1580 – 1640), ktorá umožňovala portugalským osadníkom vstúpiť na španielske územia, sa územie portugalských koloniálnych domén v Južnej Amerike viac ako zdvojnásobilo, pričom oba štáty Brazília a Maranhão sa značne rozšírili smerom na západ. Po skončení únie Portugalsko uplatnilo svoje územné nároky, ktoré Španielsko nakoniec prijalo Madridskou zmluvou v roku 1750.

Vláda Markíza de Pombala (1750–1777) výrazne centralizovala správu portugalských kolónií. Do roku 1759 boli všetky kapitanáty vrátené korune. Okrem toho boli štát Grão-Pará a Rio Negro a štát Maranhão a Piauí, ktoré boli oddelené od štátu Maranhão, v roku 1775 znovu začlenené do štátu Brazília pod jedným generálnym guvernérom. Táto centralizácia neskôr pomohla udržať Brazíliu ako zjednotený národný štát, čím sa vyhlo fragmentácii podobnej španielskym doménam.

Kapitanáty sa v roku 1821 stali provinciami počas posledných rokov Brazílskeho kráľovstva (s Portugalskom). Toto označenie si ponechali aj po získaní nezávislosti v roku 1822, ako Brazílska ríša. Väčšina vnútorných hraníc zostala nezmenená od konca koloniálneho obdobia. Uskutočnili sa niektoré zmeny, aby vyhovovali domácej politike: napr. presun Triângulo Mineiro z Goiás do Minas Gerais, presun južného brehu rieky São Francisco z Pernambuca do Minas Gerais a neskôr do Bahie, oddelenie hlavného mesta Rio de Janeiro ako neutrálnej samosprávy mimo akejkoľvek provincie, oddelenie Amazonas od Pará a oddelenie Paraná od São Paula. Provincia Cisplatine bola pripojená k Brazílii v roku 1821, v roku 1825 si vyhlásila nezávislosť ako Uruguaj a v roku 1828 bola uznaná zmluvou z Montevidea.

Keď sa Brazília stala republikou (1889), všetky provincie sa stali štátmi a neutrálna samospráva sa stala federálnym okresom. V roku 1903 Brazília získala územie Acre od Bolívie zmluvou z Petrópolisu.

V rokoch 1942 – 1943, po vstupe Brazílie do druhej svetovej vojny, Vargasov režim oddelil šesť strategických území od hraníc krajiny, aby ich mohol priamo spravovať: súostrovie Fernando de Noronha, Amapá, Rio Branco, Guaporé, Ponta Porã a Iguazú. Krátko po vojne brazílska ústava v roku 1946 vrátila Ponta Porã a Iguaçu do ich pôvodného stavu. Guaporé bolo premenované na Rondônia v roku 1956  a Rio Branco bolo premenované na Roraima v roku 1962. Acre sa stalo štátom v roku 1962.

V roku 1960 bol z provincie Goiás odňatý obdĺžnikový Distrito Federal, ktorý obsahoval nové hlavné mesto Brazília. Predchádzajúci federálny okres sa stal štátom Guanabara, ale v roku 1975 bol znovu začlenený do svojho pôvodného štátu Rio de Janeiro a stal sa jeho hlavným mestom.

V roku 1977 sa južná časť Mato Grosso stala štátom Mato Grosso do Sul.  V roku 1981 sa Rondônia stala štátom. V roku 1988 bol vytvorený štát Tocantins zo severnej časti Goiás, ustanovila Amapá a Roraima ako štáty a vrátila súostrovie Fernando de Noronha Pernambucu. Tento krok tak vyriešil všetky zotrvávajúce územia a zachoval možnosť vytvoriť ďalšie v budúcnosti.

 Navrhované rozdelenie Pará 
V roku 2011 sa v štáte Pará uskutočnilo poradné referendum o vytvorení dvoch nových štátov z jeho častí (Tapajós a Carajás, pričom zvyšok štátu mal zostať ako Pará). Oba návrhy odmietlo asi 66 % voličov z celého štátu.

 Zoznam štátov 
 NázovKódHlavné mestoNajväčšie mesto AcreACRio Branco AlagoasALMaceió AmapáAPMacapá AmazonasAMManaus BahiaBASalvador CearáCEFortaleza Distrito FederalDFBrasília Espírito SantoESVitóriaSerra GoiásGOGoiânia MaranhãoMASão Luís Mato GrossoMTCuiabá Mato Grosso do SulMSCampo Grande Minas GeraisMGBelo Horizonte ParáPABelém ParaíbaPBJoão Pessoa ParanáPRCuritiba PernambucoPERecife PiauíPITeresina Rio de JaneiroRJRio de JaneiroRondôniaRNNatal Rio Grande do SulRSPorto Alegre RondôniaROPorto Velho RoraimaRRBoa Vista Santa CatarinaSCFlorianópolisJoinville São PauloSPSão Paulo SergipeSEAracaju TocantinsTOPalmas

 Zdroj 

Kategória:Administratívne členenie Brazílie
Kategória:Štáty v Brazílii