Synodálny palác (Sofia)

Synodálny palác (),KADIJSKA, Taňa; BLAŽEVA, Elena; SAVOVA, Mariana. Enciklopedija Sofia. Sofia : Bălgarska akademija na naukite – Naučnoinformacionen centăr "Bălgarska enciklopedija" – Knigoizdatelska kăšta "Trud". 2017. 420 s. ISBN 9549384921. S. 290 – 291. (bulharsky)KOLEKTÍV AUTOROV. Goľama enciklopedija BĂLGARIJA – tom 10 – rem-son. Sofia : Bălgarska akademija na naukite – Naučnoinformacionen centăr „Bălgarska enciklopedija“. 2012. 4946 s. ISBN 9789548104326. S. 4028 – 4029. (po bulharsky)RUSKOV, Kiril; ANGELOV, Čavdar. Sofia – architekturni zabeležitelnosti. Sofia : Architekturno izdatelstvo arch&art. 2017. 180 s. ISBN 9789548931519. S. 107. (po bulharsky) známy aj ako Synodný palác (),PETROV, Zdravko. Istoričeski maršruti: Sofia. Sofia : Siela Norma AD. 2019. 306 s. ISBN 9789542829584. S. 110 – 112. (bulharsky) alebo Palác Svätej Synody ()MINEVA-MILČEVA, Julija; ALEKSANDROVA, Elizaveta. Pătevoditel na kultovata architektura v Bălgarija – Christijanski, evrejski, miusulmanski pametnici – Čast părva: Zapadna Bălgarija. Sofia : Bălgarsko nacionalno nasledstvo – Ferdinandeum. 2006. 494 s. ISBN 9789549169430. S. 105 – 106. (po bulharsky) je budova sídla Svätej synody Bulharskej pravoslávnej cirkvi, ktorá sa nachádza v meste Sofia v Sofijskej oblasti v západnom Bulharsku.STANISHEV, Georgi. Sofia – architectural guide. Berlin : DOM publishers. 2019. 320 s. ISBN 9783869226576. S. 122. (po anglicky)

 Lokalita 
Synodálny palác leží v centrálnej časti Sofie v rajóne Oborište na námestí „Aleksandăr Nevski“ (, doslova námestie Alexandra Nevského) č. 1.

 Dejiny 
V počiatkoch sa zasadania Svätej synody konali v cirkevnom dome pri Katedrále svätej Nedele. V roku 1890 sa premiestnili do budovy na ulici Car Kalojan, ktorú na tento účel venovalo cirkvi predstavenstvo sofijskej radnice. 

Miesto pre dnešnú budovu, ktoré bolo vybrané tak, aby sa nachádzalo v blízkosti vtedy budúceho Chrámu svätého Alexandra Nevského, ako aj chrámu svätej Sofie bolo schválené Svätou synodou v roku 1902 a následne v roku 1904 odobrené aj sofijským mestským zastupiteľstvom. V tom istom roku bol položený základný kameň budovy a začalo sa s výstavbou. Finančné prostriedky na výstavbu boli uvoľnené zo štátneho rozpočtu. Hlavná časť výstavby prebiehala v rokoch 1906 – 1908. Výstavba bola ukončená v roku 1909, nejaký čas sa ale ešte dokončovala výzdoba fasád budovy.

V roku 1944 bola budova poškodená v priebehu bombardovania. V roku 1955 získal synodálny palác štatút kultúrnej pamiatky.

 Charakteristika 
Synodálny palác je sídlom Svätej synody, ktorá je najvyšším duchovným orgánom Bulharskej pravoslávnej cirkvi na čele s patriarchom.

Budova bola postavená na základe projektu, ktorý zhotovil architekt Petko Momčilov v spolupráci s Jordanom Milanovom. Architektonická výzdoba budovy (majolika, keramické časti a mozaiky) je dielom umelcov Charalampiho Tačeva a Gospodina Žeľazkova.

Plastiky a výzdoba na fasáde odkazujú na stredovekú bulharskú architektúru, predovšetkým na obdobie Druhej bulharskej ríše. Znateľný je aj vplyv byzantskej architektúry. Budova je typickým predstaviteľom bulharského národného romantizmu zo začiatku 20. storočia. Slohovo je predstaviteľom secesnej architektúry.

Ide o dvojposchodovú budovu, ktorá je postavená okolo vnútorného dvora. V budove sa nachádzajú administratívne miestnosti, knižnica, kancelária patriarchu, zasadacie sály, kaplnka svätého cára Borisa a ubytovací trakt, kde sa nachádzajú apartmány určené pre patriarchu a ďalších členov synody. Hlavný vchod do budovy sa nachádza v priestore rizalitu, pričom má formu portiku s tromi arkádami. Portikus je podopieraný celkovo ôsmimi stĺpmi. Tympanón nad hlavným vchodom je zdobený mozaikou, ktorá zobrazuje bulharských duchovných vodcov Ilariona Makariopolského, Avksentija Velešského a Pajsija Plovdivského, ktorí boli významnými bojovníkmi za samostatnosť Bulharskej pravoslávnej cirkvi.

Pôvodne sa na budove nachádzala aj kupola. Bola však zničená v dôsledku bombardovania v roku 1944 a následne nebola nikdy obnovená.

V malom parku pred budovou sa nachádza pamätník dedikovaný exarchovi Ilarionovi Makariopolskému.

 Fresková výzdoba 
Fresková výzdoba sa nachádza v priestore centrálneho schodiska a v kaplnke svätého cára Borisa. Autorom fresiek je Dimităr Giudženov.

 Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany 
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Budova bola vyhlásená za kultúrnu pamiatku národného významu v roku 1955. Štatút bol potvrdený v roku 1998. Ako dôvod ochrany je stanovená architektonicko-staviteľská, historická ako aj umelecká hodnota budovy.

Názov budovy ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Palata „Svetija Sinod“ (, doslova Palác Svätej Synody).

 Zaujímavosť 
 Autori projektu budovy, architekti Petko Momčilov a Jordan Milanov, spoločne pracovali na viacerých projektoch. Okrem synodálneho paláca sú napríklad autormi budovy sofijských centrálnych minerálnych kúpeľov, ako aj projektu prestavby Čiernej mešity na dnešný Chrám svätých Sedmopočetníkov.

 Galéria 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Stavby v Sofii
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Architektúra z 1909
Kategória:Secesné stavby v Bulharsku
Kategória:Novobyzantská architektúra
Kategória:Paláce v Bulharsku