Gitiadas

Gitiadas () bol grécky sochár, architekt a básnik v 6. stor. pred Kr.Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, Gitiadas 

Gitiades bol spartský sochár, architekt a básnik, aktívny zrejme v polovici 6. stor. pred Kr., Bol predstaviteľom archaickej lakónskej umeleckej školy. To, že Gitiadas bol uznávaným sochárom tvoriacim z bronzu v neskoroarchaickej Sparte, je zrejmé z písomných správ od Pausania.

Pausanias o tom uvádza: „Medzi pozoruhodnosti v Amyklai patrí aj socha na stĺpe olympijského víťaza v päťboji, Ainéta. Tento muž zvíťazil na olympijských hrách, ale zomrel vo chvíli, keď ho korunovali vencom. Jemu teda patrí socha a kovové trojnožky; najstaršie z nich dali zhotoviť z desiateho dielu koristi z messénskych vojen. Pod prvou trojnožkou stojí socha Afrodity, pod druhou Artemis. Trojnožky a ich výzdoba sú dielom Gitiada. Tretia je dielo aiginského Kallóna; pod ňou stojí Démétrinina Koré. Parský Aristandros je tvorcom sochy ženy s lýrou (symbol Sparty) z ruky argoského Polykleita vzišla Afrodita prímenom U Amykleiského Apolóna. Tieto trojnožky prekonajú ostatné svojou veľkosťou a boli sem venované k pamiatke víťaznej bitky pri Kozích riečkach (Aigosmotamoi) “

Staroveké Amyklai sa nachádzali asi 4 km južne od Sparty pri dnešnej osade Tsausi. Apolónov okrsok bol juhozápadne od obce, v mieste neďaleko kaplnky Hagia Kiriaki, kde boli vykopané základy veľkého oltára a trónu s početnými mramorovými úlomkami z výzdoby.

Gitiadas podľa Pausania dotvoril chrám Atény Chalkioikos na spartskej akropole, kde zhotovil bronzovú agalmu (agalma je výraz pre sochu, hlavne pre sochu zasvätenú božstvu) rovnomennej bohyne a bronzové reliéfy pripevnené na stenách chrámu. Pausanias k tomu zaznamenal: “ Zaobstaral ich domáci umelec Gitiadas, ktorý naviac ešte zložil piesne a hymnus na bohyňu. Z kovu tu zobrazil mnoho výjavov prác Herakla a tiež mnoho z tých činov, ktoré podstúpil dobrovoľne. Ďalej tiež rôzne skutky synov Tyndarea, najmä únos dcér Leukippa, a Héfaista, oslobodzujúceho matku z pút. Túto povesť som vysvetlil už skôr v opise Atiky. Ďalší výjav predstavuje Persea, ženúceho sa do Lýbie proti Medúze, a nymfy, ktoré mu darom podávajú prilbu a sandále, na ktorých by sa mohol vznášať vzduchom. Je tu tiež znázornená história zrodenia Atény, podľa môjho názoru však je najlepšia Amfitrité a Poseidón.“

To, že Gitiadas mohol zložiť hymnus na počesť bohyne, dokazujú početné nápisy o udelených cenách z hudobných súťaží (tancov, hry na nejaký hudobný nástroj a hudobného recitovania), ktoré sa v Sparte konali na počesť bohyne Atény.

Nápis (SEG XI, 789, datovaný do rokov cca 530 – 500 pred Kr.) na šedom mramorovom podstavci, pozostávajúcom z troch fragmentov, objavený v Sparte (nachádza sa v múzeu Sparty) interpretoval britský archeológ A. M. Woodward za možný hymnus. Naznačil, že je jedným z najstarších zo Sparty a že ho mohol zložiť významný básnik, možno Alkman alebo Gitiadas.

 Referencie a bibliografia 


Kategória:Sochári starovekého Grécka