Kolymské poviedky

Kolymské poviedky () je názov zbierky šiestich poviedok ruského autora Varlama Šalamova o živote v pracovných táboroch v Sovietskom zväze. Na tejto knihe začal pracovať v roku 1954 a pokračoval v nej až do roku 1973. Kniha sa považuje za Šalamovov spisovateľský opus magnum a za jedno z najvýznamnejších diel ruskej literatúry 20. storočia.

 Pozadie 

Šalamov sa narodil v roku 1907 a v roku 1929 bol zatknutý počas štúdia na Moskovskej univerzite za pokus o vydanie Leninovho testamentu. Bol odsúdený na tri roky vo Višere, satelite rozsiahleho systému pracovných táborov sústredených v bývalom kláštore na Solovkách. V roku 1937 bol opäť zatknutý a odsúdený na päť rokov v Kolyme na severovýchode Sibíri. V roku 1942 mu bol trest predĺžený do konca vojny a potom bol v roku 1943 odsúdený na ďalších 10 rokov za to, že opísal Ivana Bunina ako veľkého ruského spisovateľa. Celkovo Šalamov strávil v táboroch približne 17 rokov.

Po prepustení začal písať Kolymské poviedky, ktoré však v Sovietskom zväze vyšli až po jeho smrti v roku 1982. Počas svojho života stihol vydať päť básnických zbierok a bol známy ako básnik ešte predtým, ako Kolymské poviedky upevnili jeho povesť spisovateľa gulagov. V roku 2013 sovietológ David Satter napísal, že „Šalamovove poviedky sú definitívnou kronikou týchto táborov“.

 Poviedky 
Kompletný súbor Kolymských poviedok je založený na dvoch oblastiach: osobných skúsenostiach a fiktívnych opisoch vypočutých príbehov. Príbehy sú založené na živote väzňov v tábore a ich vzťahoch s úradmi. Nájdeme tu výpovede o väzňoch, ktorí sa v barbarských podmienkach stali úplne bezcitnými, nepríčetnými, vraždiacimi a samovražednými.

Hoci Šalamov písal o väznení za stalinského režimu, v knihe sa o Josifovi Stalinovi zmienil len raz, krátkym komentárom k veľkému Stalinovmu portrétu v kancelárii správcu.

 Štýl 
Šalamov sa pokúsil spojiť fakty s fikciou, čo vedie k tomu, že kniha je akýmsi historickým románom. Použitý štýl je podobný Čechovovmu, v ktorom sa príbeh rozpráva objektívne a necháva na čitateľovi, aby si ho sám interpretoval. Vďaka vecnému štýlu, ktorý je často brutálny a šokujúci, pôsobí tvrdšie ako použitie senzačného štýlu.

Šalamov povedal, že za svojich učiteľov nepovažuje Tolstého, ku ktorému bol veľmi kritický, ani iných klasikov, ale modernistov Andreja Belého a Alexeja Remizova. Sám Šalamov si myslel, že po zločinoch a kľúčových momentoch 20. storočia treba umenie - a človeka ako takého - prehodnotiť a spisovatelia by mali nájsť novú, tomu adekvátnu formu:

 Referencie 

 Literatúra 
 ŠALAMOV, Varlam. Kolymské poviedky. Preklad Anna A. Hlaváčová. Bratislava : Premedia, 2017. 344 s. (Tichá voda.) ISBN 978-80-8159-525-7

 Pozri aj 
 Gulag

 Zdroj 

Kategória:Ruské knihy
Kategória:Zbierky poviedok
Kategória:Gulag