Centrálne sofijské haly

Centrálne sofijské haly (),RUSKOV, Kiril; ANGELOV, Čavdar. Sofia – architekturni zabeležitelnosti. Sofia : Architekturno izdatelstvo arch&art. 2017. 180 s. ISBN 9789548931519. S. 122. (po bulharsky) je budova krytej tržnice, ktorá sa nachádza v centrálnej časti mesta Sofia v Sofijskej oblasti v západnom Bulharsku.KOLEKTÍV AUTOROV. Goľama enciklopedija BĂLGARIJA – tom 12 – uni-ja. Sofia : Bălgarska akademija na naukite – Naučnoinformacionen centăr „Bălgarska enciklopedija“. 2012. 4946 s. ISBN 9789548104340. S. 4714. (po bulharsky)STANISHEV, Georgi. Sofia – architectural guide. Berlin : DOM publishers. 2019. 320 s. ISBN 9783869226576. S. 52 – 53. (po anglicky)KADIJSKA, Taňa; BLAŽEVA, Elena; SAVOVA, Mariana. Enciklopedija Sofia. Sofia : Bălgarska akademija na naukite – Naučnoinformacionen centăr "Bălgarska enciklopedija" – Knigoizdatelska kăšta "Trud". 2017. 420 s. ISBN 9549384921. S. 336 – 337. (bulharsky) Má pridelený štatút kultúrnej pamiatky.

 Iné názvy 
Budova je známa aj ako Centrálne haly (),IVANOV, Ivajlo. Časovnikovite kuli v Bălgarija i sgradite s časovnici v načaloto na XXI vek. Sofia : Biko Bălgarija. 2014. 272 s. ISBN 9786199004821. S. 222. (po bulharsky) Mestské haly (), alebo len Haly ().

 Lokalita 
Centrálne haly sa nachádzajú v centrálnej časti Sofie v rajóne Văzraždane () na križovatke bulváru Kňagiňa Marija Luiza () a ulice Exarch Josif ().

 Charakteristika 
Budova bola postavená podľa projektu architekta Nauma Torbova. Stavba prešla niekoľkými reštauráciami, pričom autormi poslednej reštaurácie, ktorá sa skončila v roku 2000 sú architekti Konstantin Antonov, Christo Gančev a Adriana Kantardžievová.  Ide o prvú veľkoplošnú budovu halového typu predurčenú ako miesto pre krytú tržnicu na území Bulharska. Celková plocha budovy predstavuje až . Na rozdiel od stredovekých krytých bazárov ide o budovu s jednotným vnútorným priestorom, ktorý nie je rozdelený stenami.

Centrálne haly sú považované za jeden z najkrajších príkladov bulharskej architektúry z obdobia po oslobodení Bulharska a zároveň za jeden z najlepších príkladov prevedenia bulharskej neobyzantskej architektúry zo začiatku 20. storočia. Štýlom prevedenia je budova podobná neďaleko sa nachádzajúcej budove sofijských centrálnych minerálnych kúpeľov. 

 Exteriér 
Fasády budovy sú zhotovené podľa architektonických princípov európskej architektúry 19. storočia so silným vplyvom bulharského národného romantizmu. Slohovo ide o secesné prevedenie neobyzantskej architektúry, pričom zrejmé sú aj vplyvy neorenesancie (rady hlbokých okenných rámov), ako aj dedičstva bulharskej stredovekej architektúry (horizontálne dekoratívne tehlové pásy). 

V centrálnej časti každej z fasád sa nachádza plytká nika, pričom v hornej časti západnej a východnej niky (nad vchodom do budovy) sa nachádza plastický reliéf zobrazujúci erb mesta Sofia obkolesený reliéfom s rastlinným motívom. Tieto plastiky sú dielom kamenára Georgiho Kiselinčeva, ktorý ich zhotovil podľa projektu umelca Charalampiho Tačeva. Nad nikou vo východnej hlavnej fasáde sa nad vchodom nachádza secesná hodinová veža. 

 Hodinový mechanizmus 
Hodinový mechanizmus vo veži bol vyrobený v roku 1911 a je dielom firmy H. Aron z berlínskeho Charlottenburgu. Inštalovaný na budovu tržnice bol v roku 1915. Mechanizmus bol s priamym pohonom a na hodinách sa nachádzali tri ciferníky. Priemer každého z ciferníkov bol 1,2 metra. Cena hodín bola 4200 levov. Pôvodný hodinový mechanizmus bol neskôr demontovaný (nevie sa však presne kedy) a nahradený novými hodinami. 

Pôvodný mechanizmus bol však reštaurovaný v rámci poslednej reštaurácie budovy a v súčasnosti sa nachádza exponovaný v priestoroch hlavnej haly. Reštauráciu pôvodných hodín previedol hodinársky majster Todor Todorov v roku 2000.

 Interiér 
Interiér je riešený ako jednotný priestor s vnútornou sieťou ulíc a samostatne stojacimi stánkami. Vnútorná konštrukcia je kovová podopieraná elegantne vyzerajúcimi stĺpmi, ktoré vnútorný priestor rozdeľujú na tri lode.

 Ruiny antického mesta Serdica 
V rámci reštaurácie, ktorá prebehla na prelome 20. a 21. storočia boli objavené a odkryté časti antického mesta Serdica. Konkrétne ide o časť hradieb (z ktorých je dnes exponovaná 18 metrov dlhá časť) a zvyšky antických kúpeľov zo 4. storočia (pozostatky dvoch izieb, dva polkruhové bazény a inštalácie, konkrétne vykurovací systém, kanalizácia a systém rozvodu vody). Zvyšky hradieb, ktoré boli objavené pochádzajú z viacerých etáp ich výstavby, nachádzajú sa tu hradby z 3., 4. a 6. storočia. Ruiny sú dnes exponované a voľne prístupné.  

 Dejiny 
Budova bola postavená na mieste, kde sa v priebehu 19. storočia nachádzal tzv. piatočný trh, jedno z najväčších odkrytých trhovísk v Sofii, kde svoje produkty ponúkali prevažne obyvatelia okolitých dedín.

Centrálne haly boli postavené v priebehu rokov 19091911. Boli v tom čase najväčšou krytou sofijskou tržnicou (a zároveň jednou z najstarších) v ktorej sa nachádzalo až 168 stánkov, ktoré boli postavené trănskými majstrami. V tržnici sa predávalo predovšetkým mäso, ryby, mliečne produkty, ovocie, zelenina a iné potravinárske produkty. Nachádzala sa tu aj veľká chladiaca jednotka, ktorá mala celkovo 158 oddelení.

Vo svojej pôvodnej budove so 168 obchodmi a stánkami tržnica fungovala do 40. rokov 20. storočia. Následne bola budova niekoľkokrát reštaurovaná. V roku 1955 bola budova vyhlásená za kultúrnu pamiatku.

Dôležitá reštaurácia prebehla počas 70. rokov 20. storočia. V rámci tejto rekonštrukcie bol kompletne prerobený interiér a z budovy sa stalo dvojposchodové nákupné centrum. Táto rekonštrukcia však čiastočne narušila jednotný vzhľad pôvodného otvoreného priestranstva.

Posledná reštaurácia prebehla v rokoch 19882000. V roku 2000 bola tržnica aj znovu otvorená, pričom masívna reštaurácia vrátila interiéru jeho pôvodnú atmosféru veľkoplošnej tržnice. V rámci tejto reštaurácie bol opravený aj hodinový mechanizmus vo veži nad východným vchodom do budovy. V rámci reštaurácie boli taktiež objavené a odkryté ruiny antického mesta Serdica.

 Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany 
Kategória: kultúrna pamiatka národného významu

Budova bola vyhlásená v roku 1955 za kultúrnu pamiatku miestneho významu. Ako dôvod ochrany je uvedená architektonicko-staviteľská, ako aj umelecká hodnota stavby. V roku 1998 bol štatút potvrdený. Dôvody ochrany ostali nezmenené.

Názov stavby ako je uvedený na zozname kultúrnych pamiatok národného významu je Centralni chali (, doslova Centrálne haly),

Gradski chali (, doslova Mestské haly).

 Galéria 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Nákupné centrá v Bulharsku
Kategória:Obchodné domy v Bulharsku
Kategória:Stavby v Sofii
Kategória:Architektúra z 1911
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Secesné stavby v Bulharsku
Kategória:Novobyzantská architektúra