Nikomachos (maliar)

Nikomachos  () bol grécky maliar v 4. storočí pred Kr.Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, Nikomachos 1 

Nikomachos, maliar z Téb, pôsobiaci približne v polovici 4. stor. pred Kr., bol syn a žiak Aristóna (možno bol vnuk Aristeida). Podľa antických písomných správ patril k najvýznamnejším maliarom svojej doby.

Plínius uvádza, že medzi jeho žiakov patrili Filoxenos z Eretrie a Koroibos. Podľa Plínia maliari až do prahu helenistického obdobia poznali iba štyri základné farby (bielu, žltú, červenú, čiernu) a že aj napriek tomu umelci ako Apelles, Echión, Melanthios a Nikomachos dokázali vytvoriť nesmrteľné diela.Plínius, Naturalis Historia, 35,32. Cicero naopak zaradil Nikomacha medzi maliarov, ktorí už používali všetky farby.Cicero, Brutus, 18,70.

Medzi Nikomachove umelecké diela, z ktorých niektoré boli prevezené do Ríma, podľa Plínia patrili: Únos Persefony bohom podsvetia Hádom (prevezené do Ríma na Kapitol, vo svätyni 
Minervy, nad kaplnkou IuventasPlínius, Naturalis Historia, 35,108.), obraz bohyne Niké vezúcej sa do neba na kvadrige (štvorzáprahu), obraz božstiev Apolóna a Artemis, Kybelé (Magna Mater) sediaca na levovi, menády a satyrovia a obraz morskej obludy Skylly.Plínius, Naturalis Historia, 35,109. Plínius tiež uvádza, že Nikomachovi sa pripisuje aj prvé zobrazenie Odysea v čiapke pileus a že žiadny iný maliar nebol od neho rýchlejší a uviedol príklad keď prijal objednávku od tyrana Aristrata zo Sikyónu, aby v určenom čase dokončil maliarsku prácu na pomníku, ktorý dal postaviť pre básnika Telesta, a keď Nikomachos prišiel krátko pred uplynutím tohto času, nahnevaný tyran mu pohrozil, že ho potrestá, ale on za niekoľko dní prácu s obdivuhodnou rýchlosťou a s vysokou umeleckou kvalitou dokončil.Plínius, Naturalis Historia, 35,109. Plutarchos zaznamenal, že Nikomachos bol aj maliarom ženských portrétov, ktoré, ako sa zdá, maľoval nemenej zručnePlutarchos, Mulierum virtutes 2.  a uviedol tiež, že obrazy Nikomacha a verše Homéra majú okrem všeobecnej sily a krásy zvláštne čaro, lebo sa zdajú byť zhotovené dokonale s ľahkosťou a pohotovo.Plutarchos, Bioi paralléloi, Timoleón 36,2.

Podľa antických zdrojov namaľoval aj portrét Antipatra (zrejme keď bol miestodržiteľom Macedónie, v rokoch 336 – 323 pred Kr.). Nikomachos údajne v krátkom čase namaľoval jeho portrét a vyžiadal si od neho vysokú sumu. Na klientove sťažnosti: „dostal si viac za tvoj obraz, keďže si ho namaľoval za pár dní“, Nikomachos odpovedal: „nenamaľoval som ho za štyridsať dní, kráľu, ale pracoval som na ňom štyridsať rokov, pretože som sa tak dlho učil, aby som mohol kedykoľvek rýchlo a s ľahkosťou maľovať“. 

Grécky archeológ Manolis Andronikos v roku 1977 vo Vergine objavil tri hrobky, ktoré dostali názvy Hrobka Persefony, Hrobka princa a Hrobka Filipa II.  Obsah „hrobky Persefony“ bol v minulosti vykradnutý, ale na bočných a zadných stenách pohrebnej komory sa zachovala nádherná séria nástenných malieb znázorňujúcich únos Persefony bohom Hádom. Maľba z „Persefoninej hrobky“ je niektorými znalcami považovaná za dielo Nikomacha. Zdá sa ale nepravdepodobné, že by maliar takého postavenia prišiel do Macedónie a maľoval tam obraz v relatívne malej hrobke, ale je celkom možné, že tieto maľby skutočne prezrádzajú vplyv Nikomachovho štýlu. Datovanie maľby do roku približne 340 pred Kr. zapadá do obdobia pôsobenia tohto umelca.

 Referencie a bibliografia 

Kategória:Maliari starovekého Grécka