Peter Gallicus

Peter Gallicus (iné mená pozri nižšie; * asi 1290, Siena† asi 1336/1355, ?) bol sienský rytec a zlatník pôsobiaci na neapolskom i medzi rokmi 13241336 na uhorskom kráľovskom dvore. Za zhotovenie veľkej kráľovskej pečate a ďalších prác mu uhorský kráľ Karol I. Róbert daroval viacero majetkov na Spiši, menoval ho do úradu spišského podžupana a vicekastelána Spišského a Ľubovnianskeho hradu.

 Mená 
 V odbornej literatúre býva Peter Gallicus spolu s jeho mladším bratom označovaný titulom magister, čo môže naznačovať univerzitné vzdelanie.
 V Uhorskom prostredí výraz Gallicus označoval ľudí románskeho pôvodu, najmä do 15. storočia sa vzťahoval na valónske alebo severofrancúzske a neskôr na talianske etnikum.
V slovenskej odbornej literatúre sa možno stretnúť aj s inými formami mena: Peter Gallicus zo Sieny, Peter Gall zo Sieny a Peter zo Sieny. V niektorých prípadoch sa možno stretnúť s latinským tvarom: Petrus Gallicus alebo talianskymi tvarmi ako: Pietro di Simone a Pietro Gallico
 Zriedkavo sa uvádza aj s predikátom: Peter Jamník
 alebo Petrus Gallicus
, Pietro di Simone da SienaSIENA In:  alebo Pietro Gallico

 Život 
Petrov život pred príchodom na neapolský kráľovsky dvor nie je veľmi známy. Okrem toho, že pochádzal zo Sieny  a bol talentovaný zlatnícky majster (aurifaber). Jeho otec Šimon Gallicus a rovnako mladší brat Mikuláš Gallicus boli zlatníkmi z rodiny Gallici. V roku 1318 sa spomína jeho činnosť na neapolskom kráľovskom dvore, kde vytvoril pečatný prsteň pre neapolského kráľa Róberta I. Neapolského. Niekedy po roku 1318 prišiel spolu s bratom Mikulášom do Uhorska. Obaja bratia sa pravdepodobne najprv usídlili v Spišskom Podhradí a neskôr pracovali v Spišskej Novej Vsi. Predpokladá sa, že majster Peter určitý čas pôsobil v Kremnici, kde pravdepodobne vytvoril najstaršie mestské pečatidlo. Peter Gallicus medzi rokmi 13301331 zhotovil pre uhorského kráľa Karola I. Róberta veľkú dvojitú kráľovskú pečať ako náhradu za stratenú druhú pečať (stratená počas ťaženia do Valašska) z roku 1330. Dňa 6. marca 1331 mu Karol I. Róbert daroval za jeho verné služby obec Jamník, prijal ho medzi svojich familiárov a menoval ho do úradu spišského podžupana a vicekastelána Spišského a Ľubovnianskeho hradu. Peter Gallicus ako kastelán Spišského hradu medzi rokmi 13281335 uskutočnil výstavbu nového podhradia a niekoľko rekonštrukčných prác na hrade. Neskôr bol v službách Drugetovcov. Peter Gallicus bol pravdepodobne zakladateľom rodu Jamníkovcov. Majster Peter zomrel v roku 1336 alebo v roku 1355. Pravdepodobne po sebe nezanechal žiadnych potomkov. 

 Dielo 
vľavo|náhľad|Héderváriho krucifix od Petra Gallica (predná strana), 13301350, The British Museum, Londýn
Petrovou známou prácou na neapolskom kráľovskom dvore je pečatný prsteň pre neapolského kráľa Róberta I. Neapolského. Za prvú známu prácu na území Uhorska od majstra Petra sa tradične považuje veľká dvojitá kráľovská pečať Karola I. Róberta (13301331). Ďalšou pravdepodobnou Petrovou prácou bol krucifix pre šľachtickú rodinu Hédervárovcov (13301350), kde uplatnil techniku basse-tailletransparentný smalt na rytom podklade. Táto technika sa objavuje v práci Mikuláša Gallica a neskôr sa stala charakteristikou črtou pre uhorské devocionálie 14. a 15. storočia. Petrovi Gallicovi sa prisudzuje pečatidlo Kremnice (1331), pečať Bratskej rytierskej spoločnosti svätého Juraja (13251326) alebo návrh Anjouovskej tapisérie (začiatok 14. storočia).

 Kráľovská pečať Karola I. Róberta 
Veľká dvojitá kráľovská pečať bola v poradí treťou pečaťou Karola I. Róberta ako náhrada za stratenú druhu pečať pečať ťaženia do Valašska. Pečať bola vyrobená medzi rokmi 13301331 majstrom Petrom. Na prednej strane sa nachádza sediaca postava kráľa na tróne s operadlom. Na hlave má korunu zdobenú motívom fleur-de-lys. Panovník je zobrazený s dlhými vlasmi a bradou. Karol drží v pravej ruke drží žezlo a v ľavej ruke zase jablko. Jednou z heraldických inovácii na pečati je zobrazenie závesu nad trónom (tzv. Anjouvská tapiséria), ktorý bol zdobený diamantovým vzorom štiepených štítov (v pravom poli je osem striedavo strieborno-červených pruhov a vľavo modré pole s pruhmi a ľaliami) v tvare kosoštvorca v rade za sebou. Podobná verzia vyobrazenia závesu sa nachádza, v jednom z najvýznamnejších diel neapolskej knižnej maľbe, na frontispise Mechelenskej biblie v pozadí portrétov Karola II. a Márie Uhorskej.  Závesy sa objavujú aj na ďalších pečatiach ako: dvojitá pečať uhorskej kráľovnej Alžbety (1338) alebo na pečati uhorského kráľa Ľudovíta I. Veľkého (1368). Na oboch stranách trónu sú zobrazené menšie štiepené erby. Na rubovej strane pečate sa nachádza motív dvojitého kríža s rozširujúcimi sa ramenami na konci. Nad dvojkrížom je malý štiepený erb. Po stranách dvojkríža sú vyobrazení dvaja kráčajúci draci s roztvorenou tlamou smerom hore. Pole lícovej a rubovej strany pečate je doplnené o rozvilinový motív, ktorý pravdepodobne Peter čerpal z rodinného vzorníku. Podľa niektorých historikov umenia sa mohol Peter Gallicus inšpirovať ornamentom rozviliny na nástennej maľbe v Katedrále svätého Martina v Spišskej Kapitule alebo na bordúre cyklu legendy o svätom Antonovi v Kostole svätej Alžbety Uhorskej v Dravciach. Na lícovej strane sa nachádza latinský nápis: KAROLUS. DEI.GRA.HUNGARIE.DALMACIE.CROACIE/.RAME.SVIE.GALICIE.LOD/OMERIE a na rubovej strane: COMANIE.BILGA/RIE.Q.EWX.PI/CES.SALERNITAN.AC.HONORIS.AC.MOTIS.SCI .ANGELI.DNS.

 Héderváriho krucifix 
Procesiový kríž bol vyrobený pre šľachtický rod Hédervárovcov medzi rokmi 13301350. Autorstvo sa všeobecne pripisuje Petrovi Gallicovi, ktorý pôsobil na uhorskom kráľovskom dvore v 30. rokoch 14. storočia. Podľa inej teórie krucifix vytvoril taliansky zlatník Giovanni Nani, ktorý pôsobil na uhorskom kráľovskom dvore za vlády Ľudovíta I. Veľkého. Drevené jadro krucifixu je pokryté tepanými striebornými plátmi. Ramená kríža sú zakončené motívom fleur-de-lys. Driek má šesťuholníkový tvar (základňa sa nezachovala). Nodus kríža je zdobený rastlinným motívom doplnený o emailové plakety v tvare kosoštvorca, ktoré znázorňujú znak Uhorska a erb rodiny Hédervárovcov. Výzdoba kríža je tvorená z jemne pozláteného dekóru ramien kríža, postavy Ježiša Krista a emailových plakiet v tvare štvorlístka, ktoré sú vyhotovené technikou basse-taille. Emaily okolo postavy Ježiša Krista zobrazujú motívy Maiestas Domini (uprostred), Panna Mária (vľavo), apoštol Ján (vpravo), Adam vstávajúci z hrobu (dole) a Eva (hore). Na rubovej strane sú motívy Agnus Dei (uprostred) a symboly štyroch evanjelistov (Tetramorf) po stranách. Medzi hlavnými plaketami sú menšie plakety v tvare štvorlístka, ktoré znázorňujú štylizované vtáky alebo rastliny. Kríž bol pravdepodobne vyrobený na pamiatku smrti Dezidera Héderváriho, ktorý zachránil život uhorskému kráľovi Karolovi I. Róbertovi počas ťaženia do Valašska.Dezider Hédervári si obliekol kráľovo brnenie, aby umožnil Karolovi I. Róbertovi utiecť z valašského obkľúčenia.

 Kremnické pečatidlo 
Ide o pečatidlo hexagonálneho tvaru z roku 1331. Uprostred pečatného poľa ohraničenom šiestimi lomenými oblúkmi sa nachádza postava svätej Kataríny Alexandrijskejpatrónka baníkov a mesta Kremnica. Vedľa svätej Kataríny je ozubené koleso (atribút jej martýria) a malý štiepený štítv pravom poli je osem striedavo strieborno-červených pruhov a vľavo modré pole s pruhmi a ľaliami. Neskôr sa tento štít stal definitívnym erbom Kremnice. Pozoruhodná je zámena poradia pruhov z červeno-strieborných na strieborno červené pruhy. Výmena mala pravdepodobne vyjadrovať, že znak bol odvodený od erbu vládcu ale nie je úplne identický. Autorstvo sa prisudzuje práve Petrovi Gallicovi. Podľa historikov ide o najstaršie mestské pečatidlo a vyobrazenie erbu Kremnice.

 Anjouovská tapiséria 
Maľovaná hodvábna tapiséria (tzv. Anjouovská tapiséria) sa skladá z piatich jednotlivých fragmentov. Časti sú zložené z dvanástich ôsmich striedavo strieborno-červených pruhov, dvanástich štiepených erbov a pätnástich polí s motívom fleur-de-lys v tvare kosoštvorca. Pôvodná farba poľa bola modrá. Motív fleur-de-lys bol zo zlatého hodvábu, ktorý bol našitý na vrchu poľa spolu s turnajovým límcom z červeného hodvábu. Spracovanie tapisérie pripomína materiálom a technikami zlatnícku prácu. Anjouvská tapiséria je zobrazená na tretej kráľovskej pečati Karola I. Róberta. Autorstvo je veľmi problematické. Všeobecne sa návrh tapisérie prisudzuje Petrovi Gallicovi. Miesto výroby je neznáme. Predpokladá sa, že tapisériu vyrobila dielňa talianskych súkenníkov v blízkosti kráľovského dvora.

 Galéria 

 Poznámky 

 Referencie 

 Literatúra 






 Heslá v encyklopédiách 



 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Tretia kráľovská pečať + rubová strana 
 Procesiový kríž v The British Museum (po anglicky)
 Hédervári crucfix Google Arts&Culture (po anglicky)
 Anjouvská tapiséria v Maďarskom národnom múzeu  (po anglicky)
 Kremnické listiny a pečate

Kategória:Narodenia v 13. storočí
Kategória:Úmrtia v 14. storočí
Kategória:Talianski zlatníci
Kategória:Talianski rytci
Kategória:Osobnosti zo Sieny
Kategória:Spišská Nová Ves