Svätopluk Fiol

Svätopluk Fiol (iné mená pozri nižšie; *?, Lublin/Krakov† asi 1525/1526, Levoča/KrakovSebald Feiel In: ) bol zlatník, grafik, banský vynálezca, obchodník, zakladateľ štvrtej kníhtlačiarskej dielni v Poľsku a prvý tlačiar kníh a textov v cyrilike. Fiol bol pravdepodobne nemeckého pôvodu. V roku 1491 vydal prvé náboženské knihy v cyrilike Osmoglasnik a Časoslovec, čo vyvolalo protikladné reakcie. Krakovský biskup ho obvinil zo šírenia herézy a zo spolčovania sa s husitmi a neskôr ho uväznil. V roku 1492 sa dostal Fiol z väzenia, ale Krakov neopustil približne do roku 1500. Neskôr odišiel spolu s rodinou do Sliezska. A v roku 1511 sa presťahoval do Levoče pravdepodobne s celou kníhtlačiarskou dielňou, kde údajne vydal nemecko-český nekatolícky kancionál Zlatá Studna. Postava Svätopluka Fiola je veľmi známa predovšetkým v poľskej, ukrajinskej a ruskej histografii, kde je chápaný ako tzv. Gutenberg východoslovanského kultúrneho prostredia.

 Mená 
 vlastným menom: Frank
 v slovenskej odbornej literatúre sa možno stretnúť aj s inými formami mena: Švajpolt Fiol alebo Švajpolt Feol. V niektorých prípadoch sa možno stretnúť s nemeckými tvarmi: Sebald Vehl alebo Sebald Vayl či latinským tvarom ako: Sveboldus Fiol.

 /Veyel/Vehl/Feyl/Fayl/Feiel,Sweipolt Fiol In:  Schweipolt Phyol/Phiol/Fiol, Sweyboldus Veyel, Sweipolt Fayl/Fyol/Feyl/Feyel/Fail/Feiel, Svjatopolt Fiol
 ,Fiol In:  Szwajpold Fiol, Świętopełk Fyol, Świetopełek Fiol
 ,Fiol, Svatopluk. In: Český a slovenský biografický index. Zväzok 1. AHr., s. 323. Svatopluk Fiala, Swejbold Fiol, Swejbold Fěol, Svajpolt Fiol, Švajtpol Fiol, Švajtpol Fijol, Sebald Feiel


 Život 
Presný dátum jeho narodenia nie je známy. Pravdepodobne sa narodil v Lubline alebo Krakove, ale pochádzal z nemeckej rodiny, ktorá sa v Poľsku usadila. Podľa niektorých historikov sa však narodil v Neustadte an der Aisch na severe Bavorska. Fiol bol veľmi podnikavý človek. Neskôr sa vyučil za zlatníka. Medzi rokmi 14791483 sa usadil v Krakove, kde pracoval ako zlatnícky vyšívač hodvábnych stúh (nem. perlenhaftir). Neskôr pracoval ako obchodník vo Svätej rímskej ríši. V roku 1489 ako krakovský mešťan získal privilégium od poľského kráľa Kazimíra III., zostrojiť stroj na odčerpávanie vody z banskej štôlne. O Fiolov vynález sa zaujímal uhorský obchodník, bankár a banský podnikateľ Ján III. Turzo, ktorý vlastnil niekoľko baní vrátane olovených baní v Olkuszi.

Vďaka finančnej podpore Jána III. Turzu a krakovského patricija Jána Teshnera založil v roku 1489 v Krakove kníhtlačiarsku dielňu. V roku 1491 tu Fiol vydal prvé náboženské knihy v cyrilike Osmoglasnik (Oktoich) a Časoslovec, ktorých autorom olovených matríc bol Rudolf Borsdorf z Braunschweigu. Rudolf sa zaviazal, že nebude vyrábať tieto matrice pre nikoho iného (ani pre seba) a nebude ich učiť vyrábať. Fiolova tlač východoslovanských pravoslávnych kníh vyústila do konfliktu s krakovským biskupom, ktorý ho obvinil zo šírenia herézy. Fiol bol predvedený pred cirkevný súd, kde sa musel zaručiť dvoma mešťanmi pod hrozbou pokuty 1000 uhorských zlatých a podmienkou, že neopustí Krakov. Neskôr bol v roku 1491 zatknutý na základe vykonštruovaného obvinenia zo spolčovania s husitmi, nadržiavaniu a podpore pravoslávnej cirkvi na základe vydaných kníh. V roku 1492 Fiola prepustili na základe záruky 1000 uhorských zlatých a dvoch mešťanov. Následne bol znova zatknutý. Arcibiskup z Gniezna apeloval na Fiola, aby sa vzdal šírenia tlače v cyrilike. Fiol bol neskôr prepustený, ale musel podpísať vyhlásenie, že prestane vydávať knihy v cyrilike.vľavo|náhľad|Detail strany z Osmoglasnika od Svätopluka Fiola, folio 94, 1491, Ruská štátna knižnica, Moskva

Po roku 1500 sa Fiol spolu s rodinou odsťahoval do Reichensteinu (dnes Złoty Stok) v Sliezsku, kde sa zaoberal novými banskými technológiami. Okolo roku 1511 sa presťahoval do Levoče, kam presťahoval aj svoj kníhtlačiarsku dielňu. Fiolove pôsobenie v Levoči nie je príliš známe. Pravdepodobne sa venoval rozvoju banských technológií. Podľa spišského historika Jozefa Hradského a niekoľkých ďalších mal v Levoči vydať nemecko-český nekatolícky kancionál Zlatá Studna.REPČÁK, Jozef. Prehlaď dejín kníhtlače na Slovensku. s. 12. Na sklonku života sa Fiol vrátil do Krakova, kde žil z finančného príspevku rodiny Turzovcov. Fiol zomrel medzi rokmi 15251526. Miesto úmrtia je dodnes sporné. Väčšina slovenských historikov uvádza ako miesto úmrtia Levoču, kým zahraniční historici uvádzajú Krakov. Fiol bol ženatý s istou Małgorzatou, najstaršou dcérou krakovského mäsiara Mikołaja Lubczycu, ktorá sa v jeho testamente z roku 1525/1526 nespomína. Pravdepodobne umrela skôr alebo bol ich manželský zväzok anulovaný.
 Dielo 
Za prvé známe Foliové práce sa na území Poľského kráľovstva sa považujú Osmoglasnik (Oktoich/Octoechos) a Časoslovec (Horologium) z roku 1491. Obe knihy obsahujú kolofóny, ktorých text je písaný bez medzier, čo sťažuje ich pochopenie a vytvára niekoľko zmätočných interpretácií. Podľa poľského literárneho kritika Karola Estreichera staršieho autorom kníh bol Slovan alebo Nemec či dokonca Francúz. V ukrajinskej histografii je Fiolovi prisudzovaný slovanský pôvod, čo potvrdzuje aj pomenovanie Sviatopolk Lemko, o ktorom však neexistujú žiadne písomné pramene. Text na stranách kníh je vyrobený technikou dvojfarebnej tlače (červená a čierna farba). Strany sú vyrobené vo formáte in folio (teda formát knihy s výškou chrbta od 35 do 45 cm). Niektoré strany sú zdobené zložitými pletencovými vzormi. Na začiatku každej kapitoly sú namaľované rumelkovým pigmentom veľké iniciály písmen a zdobené strohým pletencovým ornamentom. Na prednej strane Osmoglasnika sa nachádza vytlačená drevorezba Ukrižovania Krista. Pravdepodobne ide o najstaršiu figurálnu ilustráciu použitú v knihe na území Poľska. Na rozdiel od prác Fiolovho predchodcu Gašpara Straubeho je väčšina kníh zaopatrená Fiolovým menom a erbom Krakova na jeho signete.

Dnes existuje len 8 kópii Osmoglasnika z toho dve sú v Ruskej štátnej knižnici, dve v Štátnom historickom múzeu v Moskve a ďalšie dve v Ruskej národnej knižnici. Jedna kópia je v súkromnej zbierke A. J. Lobanova-Rostovského. Ďalší exemplár bol objavený ruskou historičkou A. S. Smirnovovou v roku 1995. Dnes uložený vo Vedeckej knižnici Petrohradskej štátnej univerzity. Stránka s kolofónom sa zachovala iba vo vroclavskej kópií, ktorá je dnes uložená v Ruskej štátnej knižnici.

Medzi ďalšie Fiolové práce patrí kniha Triod cvětnaja (Pentikostarion), na ktorom sa nenachádza kolopis ale typografická značka Fiol. Existuje 28 zachovaných kópií, z ktorých sú minimálne 4 kompletné. Kniha pozostáva z 366 strán. Najkompletnejší a najzachovalejší exemplár bol objavený v Kostole svätého Mikuláša v Brašove (dnes Múzeum rumunskej kultúry v Brašove). Ďalej podobnou knihou je Triod postnaja (Trioď) z rokoch 14921493 (dnes Biblioteka Narodowa vo Varšave). Fiolovy sa prisudzuje autorstvo Psaltir Vozslědovaniejm. Podľa historika Jozefa Hradského a Viktora Greschika Fiol vydal okolo roku 1511 paleotyp nemecko-českého nekatolíckeho kancionála tzv. Zlatá Studna (dnes stratené).Studna, Zlatá In:  Údajne malo ísť o kancionál husitských nemecko-českých piesni napísaných v cyrilike. Dokonca obsahovala pravdepodobne verše slovenských piesní. 

 Poznámky 

 Referencie 

 Literatúra 




 Pozri aj 
 tlač
 Johann Gutenberg

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Cyrilika (po rusky)
 Faksimile Časoslovca v Ruskej štátnej knižnici (po rusky)
 Originál Triod cvětnaja v Biblioteke Narodowej (po poľsky)
 Originál Triod postanja v Biblioteke Narodowej (po poľsky)

Kategória:Úmrtia v 16. storočí
Kategória:Osoby s neistým dátumom narodenia
Kategória:Krakov
Kategória:Levoča