Vojtech Bucko

Vojtech Bucko, známy aj ako Adalbertus Bucko, (* 16. apríl 1911, Libichava, Slovensko – † 18. február 1993, Mníchov, Nemecko) bol slovenský cirkevný historik, krajanský pracovník, katolícky kňaz a publicista.

 Životopis 
Vojtech Bucko sa narodil v obci Libichava, dnešný okres Bánovce nad Bebravou. Vychodil gymnázium a seminár v Nitre, v rokoch 1931 až 1935 študoval na Teologickej fakulte v Olomouci. Zároveň absolvoval aj archivársky a knihovnícky kurz na filozofickej fakulte Karlovej univerzity v Prahe.

V roku 1935 bol vysvätený za katolíckeho kňaza a začal pôsobiť ako pomocník, neskôr ako suplujúci profesor na Teologickej fakulte Slovenskej univerzity v Bratislave. V roku 1945 sa stal profesorom cirkevných dejín na teologickom inštitúte v Nitre.

V roku 1949 emigroval do Nemecka, kde pôsobil ako kňaz v mestách Ruding, Bayerbrunne či Icking. Neskôr sa stal riaditeľom Slovenskej katolíckej misie v Nemeckej spolkovej republike, kde sa angažoval v pomoci slovenským emigrantom. Za svoju činnosť mu Svätá stolica udelila titul monsignore.

V roku 1981 odišiel na dôchodok, Slovensko znovu navštívil až v roku 1990.

Umiera vo februári roku 1993 v Mníchove, pochovaný je v rodnej obci Libichava.

 Práca 
Bucko sa považuje za významného cirkevného historika. Zameriaval sa najmä na cyrilo-metodské obdobie a cirkevné dejiny 15. až 16. storočia, pričom o týchto témach vydal viaceré knihy a monografie. Vo svojej práci pokračoval aj po emigrácii do Nemecka.

Tam sa okrem písomnej činnosti venoval aj pastorácií, hlavne medzi slovenskými utečencami v Nemecku. Organizoval pre nich nielen duchovnú, ale aj sociálnu pomoc, aktívne sa zúčastňoval na kultúrnych a politických podujatiach slovenskej emigrácie. Spolupracoval tiež so slovenskými časopismi a organizáciami v Nemeckej spolkovej republike.

V roku 1950 ho vymenovali za sekretára katolíckej misie pre slovenských utečencov s platnosťou pre celé Nemecko. O dva roky nato sa stal riaditeľom tamojšej slovenskej katolíckej misie. Veľkú pozornosť venoval najmä utečencom spomedzi slovenskej akademickej mládeže a umožňoval im dokončiť vysokoškolské štúdiá.

Písal tiež články do krajanských časopisov, hlavne do periodík ako Slobodné Slovensko, Hlasy z Ríma, Slovák v Amerike, či Slowakei.

Svoj postoj k emigrácii a Slovensku vyjadril takto: „Stal som sa nemeckým občanom, ale neprestal som byť Slovákom. Láska k vlasti sa tým nezmenšila, skôr sa zväčšila.“

 Diela 
 1935 – Význam sv. Metoda pre Slovákov
 1936 – Čo sa deje v Konnersreuthe?
 1939 – Reformné hnutie v arcibiskupstve ostrihomskom do r. 1564
 1940 – Mikuláš Oláh a jeho doba 1493-1568
 1941 – K náboženským dejinám vo Zvolenskej župe okolo r.1560
 1941 – Mikuláš Oláh (1493-1568) a jeho doba
 1942 – Pápež Pius XII. 25 rokov biskupom
 1944 – Cirkev Kristova v dejinách
 1946 – J.E. dr.Karol Kmeťko 25 rokov biskupom v Nitre
 1965 – Academia Istropolitana

 Referencie 

 Iné projekty 

 Literatúra 


 Jozef M. Rydlo: Zum 75. Geburtstag von Prof. Dr. Adalbert Bucko [mit Bibliographie]. In: Slowakei, 1986, roc. 24, s. 162 – 169.
 Literárny almanach Slováka v Amerike, 1967, s. 123-124

Kategória:Slovenskí historici
Kategória:Slovenskí rímskokatolícki kňazi
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Osobnosti z Libichavy