Činčilovité

Činčilovité (Chinchillidae) sú čeľaď hlodavcov. Patria do nej 3 recentné rody a niekoľko vyhnutých rodov. 

Obývajú Južnú Ameriku, vyskytujú sa predovšetkým v horských oblastiach Ánd, pričom jeden druh žije v nížinách. Sú to stredne veľké až veľké hlodavce, vážiace od 500 gramov do 8 kilogramov. Majú silné zadné končatiny, veľké uši a huňaté chvosty. Všetky druhy majú hustú, jemnú srsť, ktorá je cenená v niektorých kultúrach.

 Opis 
Zástupcovia čeľade činčilovitých sú hlodavce podobné králikom a vevericiam, s hmotnosťou od 0,5 do 8 kilogramov. Majú veľké oči, veľké uši, jemnú hustú kožušinu a krátke huňaté chvosty. Predné končatiny sú kratšie ako zadné. Na predných labkách majú 4 prsty, na zadných 4 prsty s malými pazúrikmi u rodov Lagidium (po slovensky viskača) a Chinchilla (činčila), pričom u hrabavého rodu Lagostomus (viskača) sú to na zadných labkách 3 prsty s veľkými pazúrikmi.

Ich dentálna formula je:

 1.0.1.3
 1.0.1.3

Rezáky im počas života neustále dorastajú. Vrchná časť tela je väčšinou šedá až hnedo-šedá, spodná časť tela bledá. Viskače pampové majú na tvári charakteristické čierno-biele zafarbenie.

 Rozšírenie 
Činčilovité obývajú Južnú Ameriku. Činčily a viskače rodu Lagidium žijú v odľahlých horských oblastiach Čile a Peru, na skalnatých terénoch a balvanoch. Viskače pampové (Lagostomus maximus) obývajú pláne Argentíny, od oblasti Gran Chaco, až južne do Patagónie.

 Spôsob života 
Zástupcovia tejto čeľade sú rastlinožravce a žijú v kolóniach, v ktorých môže žiť až niekoľko stoviek jedincov. Viskače pampové (Lagostomus maximus) obývajú rozsiahle podzemné systémy nôr. Horské viskače rodu Lagidium a činčily žijú v strmých, skalnatých horských oblastiach, kde obývajú rôzne štrbiny a pukliny, sú to tiež zdatní lezci. Aj keď dokážu skákať, väčšinou sa pohybujú chôdzou alebo behom. Komunikujú pomocou zvukov, čo platí hlavne u viskáč pampových.

 Stupeň ohrozenia 
Oba druhy činčíl sú podľa červeného zoznamu IUCN ohrozené. V minulosti boli relatívne bežné, ale po nadmernom love pre kožušiny ich počty klesli. Viskača pampová (Lagostomus maximus) má stupeň ohrozenia "najmenej ohrozený". Zdá sa, že tento druh je voči narúšaniu svojich biotopov tolerantný, aj keď niektoré populácie boli kvôli opatreniam voči škodcom a loveniu vyhubené, pričom niektoré sa zasa rozšírili do zón, ktoré boli nedávno vyrúbané. Viskača horská (Lagidium viscacia) je “najmenej ohrozený” druh, keďže má veľkú oblasť rozšírenia a v niektorých miestach má početné populácie. Ostatné dva druhy rodu Lagidium nemajú pre nedostatok údajov vyhodnotený stupeň ohrozenia. Viskača druhu Lagostomus crassus je v červenom zozname IUCN zaradená ako “vyhynutá”, keďže pravdepodobne vyhynula pomerne nedávno, aj keď existencia tohto druhu je spochybnená.

 Referencie 

 Zdroj 

Kategória:Hlodavce