Julián Podoba

Doc. MUDr. Julián Podoba, CSc. (* 9. januára 1916, Ostratice – † 31. augusta 2005, Bratislava), bol slovenský lekár,  internista-endokrinológ, zakladateľ slovenskej modernej endokrinológie, Ústavu experimentálnej endokrinológie SAV a Slovenskej endokrinologickej spoločnosti. Za jeho najväčší prínos sa považuje zavedenie jodidácie kuchynskej soli v Česko-Slovensku, čím sa dosiahlo zlepšenie zdravotného stavu celej populácie. Jeho syn Ján je lekár, endokrinológ.

 Život 
Narodil sa ako najmladší zo šiestich detí v rodine poľnohospodára Jána Podobu. Jeho otec bol dlhoročným starostom obce Ostratice a za prvej Česko-slovenskej republiky bol senátorom v Národnom zhromaždení v Prahe. Julián ako deväťročný odišiel z domu študovať na gymnázium v Bratislave, býval v katolíckom internáte Svoradov. Absolvoval Masarykovo štátne reálne gymnázium v Bratislave (teraz Gymnázium Bratislava, Grösslingová 18) . Nasledovalo štúdium na Lekárskej fakulte Univerzity Komenského v rokoch 1936 – 1940. Po ukončení štúdia začal pracovať na internej klinike v Bratislave pod vedením prof. Ladislava Dérera, ktorý je pokladaný za zakladateľa internej medicíny na Slovensku.

 Výskum 
Po druhej svetovej vojne (1945 – 1948) absolvoval študijný pobyt v Prahe na III. internej klinike Univerzity Karlovej. Pripojil sa k pracovnej skupine, ktorá vykonala v Česku prieskum ochorení vznikajúcich z nedostatku jódu. Vďaka tomu získal svoje celoživotné zameranie na endokrinológiu, predovšetkým záujem o ochorenia štítnej žľazy a ochorenia z nedostatku jódu. 

Následne inicioval podobný prieskum aj na Slovensku. V rokoch 1949 – 1953 vyšetril so svojimi spolupracovníkmi v 602 obciach viac ako 157-tisíc osôb všetkých vekových kategórií, čo predstavovalo vtedy 3,2 % celkovej populácie. Zistil mentálne poškodenia a ľahké poškodenia mozgu v rozsiahlych oblastiach: na Žitnom ostrove, na severozápadnom Slovensku (Trenčín, Kysuce, Orava) a v oblasti Slovenského rudohoria . Mentálne poruchy mali spoločného menovateľa, ktorým bol nedostatok jódu v organizme, zistený vyšetrením moču postihnutých. Ochorenie sa nazývalo endemický kreténizmus a endemická struma (zväčšenie štítnej žľazy prejavujúce sa hrvoľom na krku).  

Predbežné výsledky výskumu vyústili už v roku 1951 do zriadenia Endokrinologického ústavu pod záštitou ministerstva zdravotníctva. Jeho prvým riaditeľom sa stal Julián Podoba. V roku 1954 bol Endokrinologický ústav inkorporovaný do novovzniknutej Slovenskej akadémie vied a v roku 1967 bol premenovaný na Ústav experimentálnej endokrinológie SAV. 

Julián Podoba viedol supervíziu programov jódovej profylaxie do roku 1969, keď rezignoval na funkciu riaditeľa po začatí normalizačného procesu a až do svojho odchodu do dôchodku (1987) bol vedúcim oddelenia endemickej strumy. Julián Podoba nebol členom koministickej strany, bol katolíkom a vzdelaným človekom. 

Ľudia žijúci v oblastiach s ťažkým jódovým deficitom môžu mať priemerný pokles IQ až o 13,5 bodu v porovnaní s komunitami s normálnym príjmom jódu. Tento mentálny deficit má negatívny vplyv na schopnosť detí učiť sa, na zdravotný stav žien, na kvalitu života a ekonomickú produktivitu v postihnutých oblastiach.

 Jódová profylaxia 
Jódová profylaxia je odborný názov pre jodidáciu soli, t. j. umelé pridávanie jódu do kuchynskej soli. Prvý raz sa úspešne zaviedla roku 1917 v Akrone v štáte Ohio (USA). V Európe sa začalo s jodidáciou soli roku 1922 v niektorých kantónoch Švajčiarska, neskôr nasledovali Rakúsko a Bavorsko. Len o niekoľko rokov neskôr sa zaviedla jódová profylaxia vo Švédsku. Roku 1930 sa objavili prvé pokusy v Poľsku. Vo väčšine európskych krajín sa jodidačné programy zaviedli až po roku 1945. Na základe výskumu a iniciatívy MUDr. Juliána Podobu sa začala v roku 1951 jodidácia kuchynskej soli (jódová profylaxia) aj na Slovensku. Najskôr 7 mg jodidu draselného na 1kg soli, v roku 1953 12 mg na kilogram. Od roku 1965 sa vyrábala soľ s obsahom 25 mg jodidu draselného (18 mg jódu) na kilogram soli, povolený rozsah je 15 – 35 mg. V roku 1966 sa jódová profylaxia stala na Slovensku povinnou  .

 Ocenenia 
 2003 – Medaila prezidenta Slovenskej republiky
 2006 – Významné osobnosti SAV 2006 (in memoriam) 
 2019 – uvedenie do Dvorany slávy slovenskej medicíny

 Knihy 
 spoluautor s kolektívom autorov: Zdravoveda I, 1949, Tatran, Bratislava, 17178/49-II/1
 spoluautor s kolektívom autorov: Zdravoveda II, 1950, Tatran, Bratislava, 17178/49-II/1

 Zdroje 
 JAHELKA, Tomáš – JANČIGA, Roman: Prečo zmizli Ťapákovci? O mimoriadnom úspechu jednej zdravotníckej intervencie, 2021, Bratislava, ISBN 978-80-89019-38-0.
 Biomedicínske centrum Slovenskej akadémie vied: Zásluha doc. Juliána Podobu na vymiznutí kreténizmu na Slovensku, link.
 BREZA, Ján, BERNADIČ, Marián, MÁCOVÁ, Želmíra: História Slovenskej lekárskej spoločnosti, 2019, Bratislava, ISBN 978-80-89305-54-4.

 Referencie 

 Externé odkazy 
 Profil na stránke Ústavu experimentálnej endokrinológie SAV

Kategória:Slovenskí lekári
Kategória:Slovenskí endokrinológovia
Kategória:Absolventi Lekárskej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave