BTR-80

BTR-80 je sovietske, resp. ruské obojživelné obrnené vozidlo 8x8. Je určené na prepravu mechanizovaných jednotiek, ako aj ničenie živej sily protivníka.

Pri vývoji BTR-80 sa hojne využívali skúsenosti s prevádzkou obrnených transportérov BTR-60 a BTR-70 v rôznych klimatických podmienkach a ich bojové využitie v rôznych krajinách sveta.

 Vznik a vývoj 
BTR-80 predstavuje ďalší vývoj obrneného transportéru BTR-70, berúc do úvahy jeho nedostatky zistené v afganskej vojne. Na ich nápravu bol v konštrukčnej kancelárii Gorkovského automobilového závodu pod vedením I. Muchina a E. Muraškina začiatkom 80. rokov navrhnutý obrnený transportér GAZ-5903. 

Nový stroj si zachoval usporiadanie BTR-70, ale od svojho predchodcu sa v mnohom líšil. Namiesto dvojice karburátorových motorov bol nainštalovaný jeden dieselový motor s väčším výkonom, v bokoch trupu boli zavedené veľké dvojkrídlové prielezy na nastupovanie a vystupovanie posádky. Samotný trup je o  vyšší a dlhší a o  širší, hoci celková výška stroja narástla len o . Hoci hmotnosť GAZ-5903 sa zvýšila o 18% v porovnaní s BTR-70, pancierovanie obrneného transportéra sa zvýšilo len mierne. Mobilita vozidla ako celku zostala nezmenená a dojazd sa zvýšil. 

Po úspešných štátnych skúškach bola v roku 1984 bola spustená sériová výroba BTR-80 v strojárskom závode v meste Arzamas (Nižnenovgorodská oblasť) a v roku 1986 bolo vozidlo zavedené výzbroje do sovietskej armády. Toto obrnené vozidlo sa v rôznych verziách vyrába dodnes.

 Konštrukcia 
Korba je zváraná z oceľových plátov s tupým čelom, mierne zošikmenými bokmi, kolmým zadkom a vodorovnou strechou. Korba je prispôsobená na obojživelné operácie, vo výbave sú pumpy na odčerpávanie vody a na prove umiestnený sklopný vlnolam. Pancierovanie poskytuje ochranu proti strelám kalibru , predok až do kalibru . Na bokoch sú umiestnené dvojdielne dvere, z ktorých spodná časť sa vyklápa dole a tvorí nástupnú rampu, vrchná časť sa potom otvára do strany smerom vpred a je vybavená strieľňou. V oboch bokoch korby v priestore výsadku sú tri strieľne, ďalšia strieľňa je potom na pravom boku v priestore veliteľa. Strieľne sú riešené tak, že umožňujú vedenie paľby do prednej polosféry, čo však znamená problémy s pokrytím zadnej polosféry. Ďalej je na streche korby nad treťou nápravou umiestnená dvojica prielezov s poklopmi odklápanými k osi vozidla. Vozidlo je vybavené automatickým hasiacim protipožiarnym systémom a pretlakovým systémom ochrany pred zbraňami hromadného ničenia.

Vodič sedí v prednej časti korby vľavo, veliteľ potom napravo od neho ak výhľadu každému slúži malé okno so sklopným pancierovaným krytom a trojica periskopov. Oba majú k dispozícii pozorovacie prístroje s nočným ifračerveným videním. Strelec sedí za nimi a obsluhuje manuálne otáčanú vežičku. Má k dispozícii zameriavač TKN-4GA na zabezpečenie presnej streľby zo zbraní vo dne aj v noci. Výsadok sedí v zadnej časti vozidla a môže pozostávať zo siedmych mužov.

V plne otočnej veži je umiestnený  guľomet KPVT as ním spriahnutý  guľomet PKT. Zásoba munície je 500 nábojov kalibru  a 2 000 kalibru . Námer je oproti BTR-70 v rozpätí -5° až +60° a umožňuje tak paľbu aj na vzdušné ciele. Na zadnej stene veže je umiestnená šestica dopredu namierených vrhačov dymových granátov.

Na samovyťahovanie uviaznutého obrneného transportéra je k dispozícii navijak s ťažnou silou 4-6 ton.

BTR-80 je poháňaný motorom KamAZ 7403 s výkonom 191 kW (260 konských síl). Vozidlo dokáže na ceste vyvinúť maximálnu rýchlosť /h a jeho dojazd je . BTR-80 vie prekonať zvislú prekážku o výške  a zákopy so šírkou . Zvláda svah s uhlom stúpania 30°. Vysoká mobilita obrneného transportéra je dosiahnutá použitím osemkolesovej pohonnej jednotky s pohonom všetkých kolies (8x8). Nepriestrelné bezdušové pneumatiky KI-80N alebo KI-126 majú regulovateľný tlak. Umožňujú BTR-80 pokračovať v jazde aj po zásahu guľkami a vyfučaní vzduchu, pričom by vozidlo malo byť schopné prejsť ešte .

 Nasadenie 
 Ruská invázia na Ukrajinu 
Pri okupácii Ukrajiny nasadilo Rusko do bojov vozidlá BTR-80. V priebehu prvých dvoch rokov vojny stratilo Rusko minimálne 196 týchto vozidiel.

 Varianty 
 BTR-80 - základná verzia vyrábaná od roku 1984.
 BTR-80K - veliteľské vozidlo s rozšírenou spojovacou technikou, navigačným zariadením, delostreleckým zameriavačom a systémom nočného videnia.
 BTR-80A - vylepšená verzia, ktorá bola zavedená v roku 1994.  Je vybavená novou vežou s externe lafetovaným nestabilizovaným  kanónom 2A72 s námerom -5° až +70°. Na bokoch veže je umiestnená dvojica trojnásobných vrhačov zadýmovacích granátov.
 BTR-80S - verzia, ktorú používa Rosgvardia so  guľometom KPVT a  guľometom PKT.
 RkhM-4-01 - vozidlo na radiačný a chemický prieskum.
 BMM - poľná ambulancia.
 BREM-K - vyslobodzovacie a opravárenské vozidlo.
 1V152 - veliteľské vozidlo pre delostrelectvo.
 2S23 Nona-SVK - samohybná húfnica so  kanónom 2A60 s max. námerom až +80°, 30 nábojmi a dostrelom .

 Požívatelia 
  Afganistan
  Alžírsko
  Angola
  Arménsko
  Azerbajdžan
  Bangladéš
  Bielorusko
  Burundi
  Čad
  Džibutsko
  Estónsko
  Gruzínsko
  Maďarsko
  India
  Indonézia
  Irak
  Jemen
  Kazachstan
  Kirgizsko
  Kolumbia
  Kórejská republika
  Kórejská ľudovodemokratická republika
  Moldavsko
  Mongolsko
  Nikaragua
  Pobrežie Slonoviny
  Rumunsko
  Rusko - ruské ozbrojené sily mali v roku 2019 v prevádzke 3464 vozidiel BRT-80 rôznych verzií.
  Severné Macedónsko
  Srí Lanka
  Sudán
  Sýria
  Tadžikistan
  Turkménsko
  Uganda
  Ukrajina - k januáru 2018 prevádzkovala 215 vozidiel BRT-80.
  Uruguaj
  Uzbekistan
  Venezuela
  Zambia

 Referencie 

Kategória:Ruské vojenské vozidlá
Kategória:Obrnené transportéry