Mohylov

Mohylov (do 2009 aj Maglov)Rozhodnutie Úradu geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky č. P-5596/2009 zo dňa 4.9.2009 o štandardizácii 302 názvov vodných tokov. Príloha č. 2. S. 73. Dostupné na https://www.skgeodesy.sk/files/sk/slovensky/ugkk/rezortne-periodika/Spravodajca_4_2009.pdf (cit. 2021-05-21).Názvy kanálov. Dostupné na https://www.skgeodesy.sk/files/sk/slovensky/ugkk/geodezia-kartografia/standardizacia-geografickeho-nazvoslovia/nazvy-vod/kanaly_februar_2017.pdf (cit. 2021-05-27). je umelý odvodňovací kanál na južnom Slovensku v juhovýchodnej časti Žitného ostrova v obci Veľké Kosihy v okrese Komárno v povodí Dunaja. Geomorfologická kategorizácia polohy kanála Mohylov: geomorfologická oblasť Podunajská nížina; geomorfologický celok Podunajská rovina. Hydrologické poradie Mohylova: 4-20-01-015.

 Opis toku 
Kanál Mohylov má dĺžku 770 m so začiatkom v strede ornej pôdy rovnakého názvu Mohylov, ďalej smeruje v priamke na východ a v svojich 2/3 dĺžky jemne mení smer na severoseverovýchod až po svoje ústie do kanála Olča-Kosihy na západnom okraji lesa Mohyla, ktorého hranicu s poľom Mohylov kanál Olča-Kosihy tvorí. Kanál Olča-Kosihy ústi do kanála Holiare-Kosihy a tento sa spája s Dunajom. Kanál Mohylov nemá prítoky.

Kanál Mohylov sa začína v nadmorskej výške  vo vzdialenosti cca 250 m východne od niekdajšej dnes už zaniknutej samoty s vtedajším názvom Maglyai (III. vojenské mapovanie 1875 - 1884)  a končí sa v nadmorskej výške cca  V celom svojom priebehu tečie cez extravilán katastrálneho územia Veľkých Kosíh.

 Pôvod názvu  
Názov Mohylov (pred 2009 aj Maglov) bol prenesený na odvodňovací kanál z názvu poľa Mohylov (pred 2009 aj Maglov),GeogZs: Geografické názvoslovie Základnej mapy ČSSR 1:50 000 z územia Slovenskej socialistickej republiky, 1. Názvy neosídlených geografických objektov, Západoslovenský kraj. Slovenský úrad geodézie a kartografie, č. P-108/1978 z 30.03.1978, Kartografické informácie 10. 122 s. S. 62. Bratislava 1979. 79-904-79. v priestore ktorého sa kanál Mohylov začína, preteká a tiež ústi.

K roku 1268 sa viaže listina v latinčine, ktorou Belo IV. uhorský kráľ potvrdil predaj komárňanského hradu a jeho majetkov budínskemu županovi Waltrovi, uskutočnený kráľovnou Máriou. Táto listina obsahuje viaceré toponymá a medzi inými aj názov locum Magla. Táto najstaršia dochovaná písomná podoba terénneho názvu poľa locus Magla z roka 1268 súvisí so slovom mogyla vo význame vysoké navŕšenie zeminy nad hrobmi zosnulých v predkresťanských dobách.  Pomenovací akt prebehol v slovenskom jazykovom prostredí v podobe Mogyla ako názov geografického objektu charakterizovaného výskytom mohyly, alebo ináč spájaného s mohylou; po prisídlení maďarského obyvateľstva bol názov Mogyla podľa zákonitostí preberania cudzích slov do  maďarčiny prevzatý a modifikovanný do podoby → Máglya podobne ako Torysa → Tárca, Orava → Árva; po opätovnom posune slovensko-maďarskej etnickej a jazykovej hranice bol tento názov späťprevzatý do slovenčiny v podobe → Maglov; názvoslovná autorita v roku 2009 revitalizáciou pôvodného názvu poľa štandardizovala podobu názvu → Mohylov,Rozhodnutie Úradu geodézie, kartografie a katastra Slovenskej republiky č. P-4730/2009 zo dňa 24.7.2009 o štandardizácii 415 názvov nesídelných geografických objektov. Príloha č. 2. S. 39. Dostupné na https://www.skgeodesy.sk/files/sk/slovensky/ugkk/rezortne-periodika/Spravodajca_3_2009_tlaA.pdf  (cit. 2021-05-22) ktorá bola tiež v roku 2009 prenesená aj na kanál a štandardizovaná ako názov kanála. Prítomnosť spoluhlásky g v najstaršom písomnom dochovanom názve z roka 1268 pomáha datovať prevzatie názvu zo slovenčiny do maďarčiny pred prvú polovicu 12. storočia, lebo v tomto čase došlo v slovenčine k substitúcii g → h. Podľa iného výkladu pôvodu názvu toponymum Magla/Máglya vzniklo v maďarskom jazykovom prostredí s využitím maďarského podstatného mena máglya vo význame hranica, ktoré maďarčina prebrala zo slovenského podstatného mena mogyla, modifikovala jeho podobu podľa zákonitostí preberania cudzích slov do maďarčiny a zároveň jemne posunula aj jeho obsah.HLADKÝ, Juraj – ZÁVODNÝ, Andrej: Hydronymia Žitného ostrova. Trnava: Trnavská univerzita v Trnave, Pedagogická fakulta. 2015. 319 s. S. 172 a 279. ISBN 978-80-8082-840-0.

 Referencie 

Kategória:Povodie Dunaja
Kategória:Vodné toky v okrese Komárno
Kategória:Umelé vodné toky na Slovensku
Kategória:Vodné toky na Podunajskej rovine
Kategória:Veľké Kosihy