Jaroslav Rezník st.

Jaroslav Rezník st. (* 6. apríl 1942, Lisková) je slovenský redaktor, spisovateľ, funkcionár, čestný predseda Spolku slovenských spisovateľov a otec Jaroslava Rezníka ml.

Pre svoje občianske postoje k udalostiam v roku 1968 musel odísť zo zamestnania z Matice slovenskej a 4 roky bol nezamestnaný. V roku 1975 odišiel do Bratislavy a stal sa pracovníkom Slovenskej literárnej agentúry. V januári 1990 bol zvolený za predsedu Spolku slovenských spisovateľov a od apríla 1993 bol riaditeľom Vydavateľstva Spolku slovenských spisovateľov. V rokoch 19971999 bol šéfredaktorom denníka Slovenská republika a od mája 2000 redaktorom dvojtýždenníka Tele plus.

Je ženatý, s manželkou Máriou, rodenou Ostrochovskou má tri deti, synov Jaroslava a Branislava a dcéru Máriu. Syn Jaroslav je bývalý generálny riaditeľ Rozhlasu a televízie Slovenska.

 Tvorba 

Jaroslav Rezník debutoval už v roku 1966 a to lyrickou výpoveďou o generácii vyrovnávajúce sa s  prekonávaním kultu osobnosti. V druhej zbierke s názvom Prijímanie (1969) stavia na historických motívoch ako východisku pre reflexívne básne o zmysle tvorby. Tretie dielo, poéma S vodou na jazyku (1970), reflektuje myšlienkový obsah Biblie a jej vplyv na Európsku civilizáciu. Štvrtá zbierka Horúčava (1993) nadväzuje na predchádzajúce poetické postupy i tematické zameranie. 

V umeleckonáučnom zemepise Po literárnych stopách na Slovensku (1982) predstavuje osobnosti slovenskej literatúry (vyšla aj v českej verzii vyšlo pod názvom Literární toulky Slovenskem (1989). V diele Po literárnych stopách na Slovenska: Túry do literatúry (2001, 2. prepracované a doplnené vydanie 2012), spracoval esejistickým žijúcich autorov. 

O Milanovi Rastislavovi Štefánikovi napísal knihu pozostávajúcu s dvanástich poviedok s názvom Oči plné oblohy (2010). 

Taktiež je autorom scenáru k televíznemu filmu Chlapci (1974) a televíznych hier zo slovenskej histórie, ako Blízko odpovede (1980), Nech sa niekto opováži alebo Ako Ďurko Konôpka o fujaru prišiel (1982), Živé svetlo (1989), Megalé syntaxis čiže Veľká skladba (1991), Ján Literárt (1985) a i. 

Písal tiež hry a pásma pre rozhlas.

Rezník napísal tiež niekoľko kníh pre deti a mládež: Zvieratká píšu deťom (1994), básnickú zbierku Len z črpáka s pekným uškom (1995), Rozprávky o Mladuškovi (2005), bábkové hry Margita a Besná (1972), O cárovi Saltánovi (1974), Živé svetlo (1983), Ako to naozaj bolo alebo Príhody Janka Hraška (1989) či televízne seriály Medvedí rok (1974) a Rozprávky z praveku (1992).

Rezník sa podieľal na piatich ročníkoch Slovenského literárneho kalendára (1994 až 1998) a stal sa editorom deviatich zväzkov viacjazyčnej edície slovenskej poézie Bibliofílie LITA. Pripravil na vydanie päť básnických antológií z festivalu Slovesná jar v Martine. 

Prekladá tiež z ruštiny a češtiny.

 Tvorba 

 Poézia 

 Váhavosť. 1966.
 Prijímanie. 1969.
 S vodou na jazyku. 1970.
 Horúčava. 1993.
 Dôstojnosť a iné básne. 1996.
 Tajomstvo priamky. 2007.

 Dráma 

 Margita a Besná. 1972.
 O cárovi Saltánovi. 1974.
 Živé svetlo. 1983.
 Ako to naozaj bolo alebo Príhody Janka Hraška. 1989.

 Pre deti a mládež 

 Zvieratká píšu deťom. 1994.
 Len z črpáka s pekným uškom. 1995.
 Rozprávky o Mladuškovi. 2005.
 Ježko v kvetináči. 2009.
 Kika spáva v paprike. 2009.
 Oči plné oblohy. Obrázky z detstva M. R. Štefánika. Bratislava: Vydavateľstvo Slovenský spisovateľ, 2010.
 Janko Hraško. Ako to naozaj bolo. 2014.

 Literatúra faktu 

 Po literárnych stopách na Slovensku. 1982.
 Literární toulky Slovenskem. 1989.
 Túry do literatúry: Po literárnych stopách Slovenska. 2001. 2. prepracované a doplnené vydanie. 2012.

 Scenáristika 

 Chlapci. 1974.
 Medvedí rok. 1974.
 Blízko odpovede. 1980.
 Nech sa niekto opováži alebo Ako Ďurko Konôpka o fujaru prišiel. 1982.
 Ján Literát. 1985.
 Živé svetlo. 1989.
 Megalé syntaxis čiže Veľká skladba. 1991.
 Rozprávky z praveku. 1992.

 Editorská činnosť 

 Slovenský literárny kalendár [päť ročníkov]. 1994, 1995, 1996, 1996, 1998.
 deväť zväzkov viacjazyčnej edície slovenskej poézie Bibliofílie LITA
 päť básnických antológií pre potreby účastníkov kultúrnych slávností Slovesná jar v Martine

 Ocenenia 

 Prémia Literárneho fondu za pôvodnú slovenskú tvorbu v roku 2005 za Rozprávky o Mladuškovi
 Hlavná cena Literárneho fondu za rok 2001 za rozsiahle encyklopedické dielo Túry do literatúry – Po literárnych stopách Slovenska
 Čestný občan mesta Ružomberok (2012)

 Kontroverzie 
TASR niekoľko rokov produkovala jednostranné a oslavné články o Matici slovenskej, Spolku slovenských spisovateľov ale aj o Jaroslavovi Rezníkovi st. Podľa zistení Miroslavy Kernovej všetko nasvedčuje tomu, že tieto články pre TASR, ktorej bol riaditeľom Jaroslav Rezník mladší písal jeho otec. Zmluvu s otcom v roku 2013 podpísal jeho syn – Jaroslav Rezník. Zmienka o zmluve sa v CRZ objavila až v novembri 2017, potom, ako v TASR Jaroslava Rezníka nahradil jeho dlhoročný kolega Vladimír Puchala. Na základe zmluvy dodáva Rezník st. pre TASR „spravodajský materiál“ – najmenej 20 ks správ mesačne. Za 4 a pol roka trvania zmluvy sú to stovky článkov. Kernová uvádza množstvo článkov, v ktorých autor so skratkou JRS napísal pre TASR články, ktoré ospevujú alebo citujú J. Rezníka st. Zaujímavým prípadom je napríklad článok: Slovart vydal monografiu o živote a literárnom diele Jaroslava Rezníka. Kernová žiadala o vyjadrenie zúčastnených. Jaroslav Rezníka ml. ani st. na otázky nereagovali.

Osoba s rovnakými osobnými údajmi bola v 60. rokoch evidovaná ŠtB ako nepriateľská (osobný zväzok, nepriateľská osoba, signálny zväzok, pozorovací zväzok) a v roku 1968 bola preregistrovaná na kandidáta informátora (registračné číslo 25646).

 Literatúra 
 MAŤOVČÍK, Augustín, a kol.: Slovník slovenských spisovateľov 20. storočia. 1. vydanie. Bratislava – Martin: Vydavateľstvo SSS a SNK, 2001. S. 390 – 391.
 Jaroslav Rezník. In: Literárne informačné centrum.
 Spisovateľ Jaroslav Rezník oslavuje 70. narodeniny. In: TASR.

 Referencie 

Kategória:Slovenskí redaktori
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Liskovej