Francúzske kolégium svätého Jozefa

Francúzske kolégium svätého Jozefa ()RAJČEVSKI, Georgi, Georgi. Plovdivska enciklopedija – šesto preraboteno i dopălneno izdanie. Plovdiv : Izdatelska kăšta „Glas“. 2017. 474 s. ISBN 9789544915537. S. 418 – 419. (po bulharsky)ELDĂROV, Svetlozar. Katolicite v Bălgarija 1878 – 1989 : Istoričesko izsledvane. Sofia : International Center for Minority Studies and Intercultural Relations. 2002. 816 s. ISBN 9548872382. S. 93 – 101. (po bulharsky)archivioradiovaticana.vamarica.bg je budova bývalej dievčenskej katolíckej školy z prelomu 19. a  20. storočia ležiaca v centrálnej časti mesta Plovdiv v Plovdivskej oblasti v južnom Bulharsku.KALINKOVA, Penka. Poznatijat nepoznat Plovdiv. Plovdiv : Obština Plovdiv – Rakursi OOD. 2018. 272 s. ISBN 9789548852845. S. 94 – 95. (po bulharsky)u4avplovdiv.compodtepeto.com

 Iné názvy 
Budova je známa aj ako Francúzske dievčenské kolégium svätého Jozefa (), Francúzske dievčenské kolégium (), Dievčenské katolícke kolégium svätého Jozefa (), Dievčenské kolégium svätého Jozefa (), alebo len Francúzske kolégium ().

 Lokalita 
Budova leží v centrálnej časti Plovdivu obkolesená ulicami „G. M. Dimitrov“ (), „Krăsťu Pastuchov“ (), „Canko Ďustabanov“ () a „Car Asen“ () v susedstve rímskokatolíckeho kostola svätého Jozefa.

 Dejiny a súčasnosť 
V roku 1866 sa v Plovdive prvýkrát objavili mníšky z katolíckeho Rádu Jozefíniek (samotná Dievčenská kongregácia svätého Jozefa bola založená v južnom Francúzsku v roku 1832). 

V roku 1867 sa podarilo s prispením darov od biskupa Andrea Canovu v Plovdive otvoriť francúzsku dievčenskú školu. Okrem 15 000 frankov, ktoré na založenie školy venoval priamo Andrea Canova poskytlo 9 000 frankov tiež francúzske ministerstvo zahraničných vecí. Tieto prostriedky boli okrem dievčenskej školy venované aj blízkemu mužskému kolégiu svätého Augustína. Škola bola spravovaná misionárkami z rádu Jozefíniek. 

V roku 1899 bolo pôvodná dievčenská škola, premenená na kolégium, ktoré začalo poskytovať úplné gymnaziálne vzdelanie. V tom istom roku sa začala aj výstavba nového sídla pre kolégium predstavovaného súčasnou budovou. Úplne dokončená bola výstavba budovy v priebehu roku 1907. V kolégiu učilo v začiatkoch osem jozefínskych mníšok, pričom žiačok bolo približne stopäťdesiat. Časť z nich bola ubytovaná priamo v priestoroch kolégia a zvyšné žiačky na vyučovanie dochádzali. Medzi hlavné predmety výuky patrili technické práce, prírodné náuky, bulharská história a literatúra, francúzsky jazyk, latinský jazyk a účtovníctvo. V období pred začiatkom prvej balkánskej vojny bolo vyučujúcich mníšok pätnásť a na kolégiu sa v tom čase vzdelávalo už približne tristo žiačok. V rokoch 19121915 už bolo vyučujúcich približne dvadsať. 

V roku 1928 postihlo oblasť Plovdivu zemetrasenie, ktoré poškodilo aj budovu kolégia. Stavba musela byť následne renovovaná. Táto reštaurácia bola dokončená v roku 1942. Po 9. septembri 1944, keď sa v Bulharsku zmenila vláda a krajina sa dostala pod sovietsky vplyv sa začali religiózne školy zo strany vlády rôzne obmedzovať, pričom ako dôvod bola uvedená údajná antikomunistická propaganda v týchto zariadeniach. Kolégium však ešte niekoľko ďalších rokov fungovalo. V roku 1948 v kolégiu učilo dvadsaťosem mníšok a žiačok v tej dobe už bolo približne tristopäťdesiat. V priebehu tohto roku bolo kolégium štátnymi orgánmi zrušené, budova bola znárodnená a mníšky, ktoré v kolégiu pôsobili, boli vlakom odsunuté do Francúzska.

Budova sa následne v druhej polovici 20. storočia stala na dlhý čas sídlom pobočky plovdivskej lekárskej univerzity. V roku 1985 bola budova vyhlásená za kultúrnu pamiatku. V roku 1987 sa bývalé kolégium stalo sídlom pobočky sofijskej Technickej univerzity. Po páde socializmu chcel budovu získať naspäť do vlastníctva francúzsky Rád svätého Jozefa, súdny proces však pre nich nedopadol úspešne. V roku 1992 síce objekt bol vrátený reštitúciou do majetku rádu, neskôr však Bulharsko v rámci medzinárodného súdneho procesu dokázalo, že po druhej svetovej vojne v rámci reparácií, ktoré boli vyplatené Francúzsku bola vyplatená aj hodnota tejto budovy. V roku 2000 sa tak budova vrátila do majetku Bulharska. V roku 2012 bolo miestnym zastupiteľstvom vydané povolenie na reštauráciu budovy a samotná čiastočná reštaurácia následne prebehla v rokoch 20172018.

V súčasnosti je budova stále sídlom tzv. Tretieho korpusu plovdivskej pobočky sofijskej Technickej univerzity.

 Charakteristika  
Budova bola postavená podľa projektu architektov Vălka Vălkoviča a Georgiho Fingova. V čase výstavby v roku 1899 sa v lokalite výstavby nachádzali len malé svojpomocne postavené obytné domčeky a budova kolégia sa tak stala jedinou väčšou stavbou v okolí. Budova bola pôvodne postavená ako dvojposchodová s veľkým dvorom v ktorom sa nachádzalo množstvo okrasných drevín. Pri rekonštrukcii po zemetrasení v roku 1928 bola zreštaurovaná na základe projektu architekta Kamena Petkova. V rámci tejto rekonštrukcie bolo pristavané tretie poschodie. Budova, a to predovšetkým štylizované geometrické detaily reliéfovej okrasy fasády, sú zhotovené v secesnom slohu.

 Štatút a dôvod pamiatkovej ochrany 
Kategória: kultúrna pamiatka miestneho významu

Za kultúrnu pamiatku bola budova kolégia vyhlásená v roku 1985. Ako dôvod ochrany bola uvedená architektonicko-staviteľská hodnota budovy. Od roku 2009 je budova aj urbanistickým pamätníkom a predstaviteľom tzv. kultúrnej krajiny v rámci historickej zóny Filipopolis-Trimoncium-Plovdiv.

 Galéria 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Stavby v Plovdive
Kategória:Architektúra z 1899
Kategória:Secesné stavby v Bulharsku
Kategória:Kultúrne pamiatky v Bulharsku
Kategória:Školy v Bulharsku