Ióannes Zónaras

Ióannes Zónaras (iné mená pozri nižšie; * koniec 11. storočia† medzi 1162 až 1166 /1180) bol vysoký byzantský úradník, kronikár, teológ, kánonista a mních. Spolu s Aristénom a Balsamónom patrí k trom najväčším byzantským kánonistom. 

Napísal kroniku Epitomé historión (Historická príručka alebo Prehľad dejín). Známou je aj jeho zbierka byzantského kánonického práva. Jeho diela sa vyznačujú vysokou erudíciou a odkazmi na početné pramene.

 Mená 
 prepis podľa PSP: Ióannes Zónaras; iné prepisy: Ioannes Zonaras, Joannés Zónaras, Ióannis Zónaras
 slovenské mená: Ján Zonaras, Ján Zonar,


 Život 
O Zónarovej mladosti sa mnoho nevie, informácie o jeho živote pochádzajú predovšetkým z jeho kroniky. Pochádzal z aristokratického rodu Zónarovcov. V literatúre sa vyskytuje rôzne datovanie jeho života. Dnes je isté, že žil aj po roku 1162, keďže v jednom zo svojich diel spomína druhé manželstvo Manuela I. Komnéna.

Za vlády cisára Alexia I. zastával dôležité úrady droungaria a prvého sekretára (prótoasekrétis) na cisárskom dvore. Po smrti cisára Alexia I. v roku 1118 odišiel žiť do Kláštora svätej Glykérie. Podľa prameňov je sporné, či išlo o kláštor na ostrove İncir Adası alebo na hore Athos, hoci pravdepodobnejším sa zdá byť ostrov. Sám sa v kronike sťažuje, že v divočine je pre neho ťažké získať knihy potrebné na prácu na kronike a nazýva sa „vyhnancom“. Podľa jednej z teórií vo vyhnanstve skončil preto, že bol nasledovníkom Anny Komnény.

 Dielo 
náhľad|Alexios IV., Alexios V. a Theodor I. v ilustrovanom manuskripte Zónarovej kroniky (neskoršie dielo s dodatkami), dnes Biblioteca Estense Universitaria, Modena

 Historiografia 
 Epitomé historión (gr. Ἐπιτομὴ Ἱστοριῶν, slov. Historická príručka alebo aj Prehľad dejín)

Dielo v 18 knihách opisuje dejiny sveta od jeho stvorenia do Zónarových čias (konca vlády Alexia I. Komnéna). V starších obdobiach vychádza z viacerých diel, z ktorých mnohé sa inak nezachovali. Okrem iných čerpá z Hérodota, Arriana, Plutarchu, či Starého zákona a raných kresťanských historikov. Ďalej napr. z diela Theofana Vyznávača, Geórgia Hamartóla. V novšom období najmä z diel Psella a Skylitza), ktorých poznatky systematizoval a pretriedil.

Na rozdiel od jeho súdobej historičky Anny Komnény, dcéry cisára Alexia I., sa na vládu cisára Alexia I. pozerá kritickejšie. Jeho dielo bolo už v stredoveku preložené do srbčiny/slovanského liturgického jazyka a v renesancii dokonca do latinčiny.

Z hľadiska chronológie na Zónara nadviazal Nikétas Choniates. Výrazne ovplyvnil Kónstantina Manassésa, Michaéla Glyka či Efraima.

 Ďalšie diela 
Komentár Synopsis canonum k prameňom kánonického práva (nazývaný aj Zinar)

Komentár je jedným z najpozoruhodnejších diel byzantskej kánonistiky. Komentuje kánony všeobecných a lokálnych koncilov do 9. storočia, ku ktorým pripojil pravidlá cirkevných otcov. Dodnes je uznávanou autoritou v pravoslávnej kánonistike.

Niekoľko hagiografií (napr. o svätej Eupraxii), kánon o Bohorodičke a niekoľko homílií

Zónarovi boli pripočítavané i ďalšie diela, Zónarovo autorstvo však nebolo spoľahlivo dokázané (napr. grécky lexikón nesúci jeho meno).

 Referencie 

Kategória:Narodenia v 1074
Kategória:Úmrtia v 11. storočí
Kategória:Byzantskí historici
Kategória:Kronikári
Kategória:Byzantskí teológovia
Kategória:Pravoslávni teológovia
Kategória:Byzantskí kánonisti