Čierne korenie

Čierne korenie je plod piepra čierneho (Piper nigrum), ktorý je zberaný v nedozretom stave a používa sa ako korenie. Pochádza z Indie, kde sa užíval už v staroveku, dnes sa však dováža z rôznych tropických krajín. Je to najpoužívanejšie korenie, používané vo všetkých kuchyniach. Plody piepra sa zbierajú v rôznych stupňoch zrelosti a prechádzajú odlišnými procesmi spracovania, čo poskytuje viac druhov na použitie v kuchyni:
 Čierne korenie (fermentované a usušené nedozreté zelené bobule),
 Biele korenie (po oddelení červenej šupky úplne zrelých bobúľ),
 Zelené korenie (rýchlo usušené nedozreté bobule).

 Piepor 
Piepor čierny je vždyzelená popínavá rastlina, ktorá vzdialene pripomína chmeľ. Dorastá do dĺžky až 15 metrov a môže sa dožiť až 60 rokov.

 História 
Korenie do Európy priviezol Alexander Veľký po svojej výprave do Indie. Po dlhé storočia bolo veľmi drahé a rastlina bola v Európe neznáma, po prvýkrát ju popísal vo svojom cestopise Marco Polo.

 Zaujímavosti 
Pri príprave jedál sa môžme tiež stretnúť s farebným korením, čo je zmes čierneho, bieleho, zeleného a ružového korenia.

Verilo sa, že korenie podporuje telesné žiadosti, preto mala stredoveká cirkev voči nemu výhrady a bolo zakázané ho používať v kláštoroch. Nahrádzaný bol preto plodmi vitexu jahňacieho, nazývaného mníšske nebo kňazské korenie, ktoré údajne žiadosti tlmilo. Niektoré národy sú známe nadmerným užívaním korenia, príkladom môže byť napríklad Bulharsko, kde je súčasťou takmer všetkých národných jedál, ako je napríklad kebapčeta. Známe je rovnako tak aj miestne ľudové prirovnanie „Koreníš ako Kănčev“, tento nižší šľachtic bol známy svojou spotrebou tohto korenia, rovnako ako svojich mileniek.

Hoci sa dnes korenie takmer výhradne používa na prípravu slaných jedál a mias, v minulosti sa pridával aj do perníkov.

 Literatúra 


 Zdroj 


Kategória:Koreniny