Konštantín II. (Grécko)

Konštantín II. (; * 2. jún 1940, Atény – † 10. január 2023, Atény)Constantine II. In:  bol v rokoch 19641967 kráľ Grécka. Nastúpil na trón po smrti svojho otca v roku 1964 a vládol de iure do roku 1973, kedy ho vojenská junta zvrhla a vyhlásila republiku, de facto však vládol len do roku 1967, kedy opustil Grécko. Stal sa šiestym a posledným kráľom Grécka z dynastie Glücksburgovcov, vedľajšej línie Oldenburgovcov.

 Mladosť 
Princ Konštantín grécky a dánsky sa narodil 2. júna 1940 v Psychiku (blízko Atén) ako jediný syn gréckeho kráľa Pavla I. a jeho ženy Frederiky Hannoverskej. Pomenovaný je po svojom dedovi, kráľovi Konštantínovi I.

Vyštudoval tri vojenské akadémie, a to leteckú, armádnu a námornú. Navštevoval tiež špeciálnu školu leteckých ozbrojených síl NATO v Nemecku a Aténsku univerzitu, kde študoval právo.

 Šport 
V mladosti veľa športoval. V roku 1960 sa zúčastnil letných olympijských hier v Ríme a vyhral zlatú medailu v jachtingu (trieda Dragon). Má čierny opasok v karate, bol dobrý plavec a bežec, tiež jazdil na koni a hral squash.

 Vláda 
V roku 1964, krátko pred uzavretím sobáša, kráľ Pavlos zomrel a Konstantinos nastúpil na trón. Bol vtedy veľmi neskúsený a pod silným vplyvom svojej matky. V krajine prebiehal boj za demokratizáciu politického života. Grécko bolo polarizované medzi monarchistami a republikánmi.

 Prevrat a vláda vojenskej junty 
V roku 1967 sa mali konať voľby, ale v noci z 20. na 21. apríla 1967 vykonali traja armádni dôstojníci Jeorjos Papadopulos, Nikolaos Makarezos a Stylianos Pattakos štátny prevrat a zaviedli v krajine výnimočný stav. Čoskoro bol rozpustený parlament a vlády v krajine sa ujala vojenská diktatúra (junta) s ultranacionálnymi a protiľavicovými rysmi. Následne sa junta začala zbavovať svojich odporcov vo všetkých významných oblastiach kultúrneho a spoločenského života. Grécky kráľ Konštantín II. po nevydarenom ozbrojenom povstaní proti režimu opustil krajinu. Junta na to reagovala zriadením regenta. Kráľ sa zdržiaval v Ríme, kam za ním predstavitelia junty poslali prostredníkmi vyjednať podmienky jeho návratu do krajiny, kráľ však trval na úplnom zavedení demokracie. S tým nový režim nesúhlasil. V novembri 1968 bola vyhlásená ústava, ktorá síce nezrušila monarchiu, ale zbavila kráľa všetkých možných práv. V roku 1973 došlo k ďalšiemu prevratu a vo sfalšovanom referende bolo rozhodnuté, že sa Grécko stane republikou. Monarchia tak bola zrušená a kráľ mal zakázaný návrat do krajiny. Udalosti v júli 1974 viedli k pádu vojenského režimu, bola obnovená civilná vláda a vyhlásené ďalšie referendum, v ktorom väčšina Grékov potvrdila zrušenie monarchie.

 Život v exile 
Kráľ Konštantín II. sa do Grécka vrátil až v roku 1981 na pohreb svojej matky Frederiky. Bolo mu dovolené stráviť vo svojej vlasti iba niekoľko hodín. Na začiatku 90. rokov sa začal objavovať častejšie v gréckych médiách. V roku 1992 uzavrel dohodu s konzervatívnou vládou premiéra Konstantina Mitsotakisa, v ktorej postúpil väčšinu svojich pozemkov v Grécku neziskovej nadácii výmenou za bývalý kráľovský palác Tatoi a možnosť odviezť si z Grécka hnuteľný majetok.

 Spor s gréckou vládou 
V roku 1993 navštívil Grécko znovu, ale vláde sa nepáčilo jeho cestovanie po krajine a žiadala ho, aby ihneď Grécko opustil. V roku 1994 druhá vláda Andreasa Papandrea zbavila Konštantína všetkého zvyšného majetku v Grécku i gréckeho občianstva. Konstantinos vtedy žaloval štát za porušovanie ľudských práv u medzinárodného súdu a získal peňažnú kompenzáciu vo výške 4 miliónov € za prepadnutý majetok. Nebolo mu však vrátené grécke občianstvo a pas, ak si nezaobstará priezvisko, ktoré Konstantinos dovtedy odmietal používať, odvolávajúc sa na to, že jeho rodina priezvisko nemá. Používal kráľovský titul podľa medzinárodných protokolov, ale ústava gréckej republiky šľachtické tituly neuznáva. Až do roku 1994 bol jeho oficiálny grécky pas vystavený na meno Konstantinos, bývalý kráľ Grécka. Nový zákon toto zakazuje, ale Konstantinos sa odmietal podriadiť a ďalej používal titul Kráľ Konštantín.

 Rodina 
V roku 1964 sa oženil s princeznou Annou-Máriou, sestrou dánskej kráľovnej Margaréty II. Z ich zväzku vzišlo päť detí:
 Alexia (* 10. jún 1965)
 Pavol (* 20. máj 1967), korunný princ
 Nikolaos (* 1. október 1969)
 Teodora (* 9. jún 1983)
 Filip (* 26. apríl 1986)

 Vyznamenania 
 1962: dánsky Rád slona
 1962: nórsky Rád svätého Olafa
 1962: španielsky Rád Zlatého rúna

 Pozri aj 
 Grécka vojenská junta
 Dejiny Grécka
 Grécke kráľovstvo

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 The Official Web Site of The Greek Royal Family
 The Royal House of Greece Web Site
 Royal House of Greece
 Royal House of Denmark
 Genealogy.euweb

 Zdroj 

Kategória:Osobnosti z Atén
Kategória:Králi Grécka
Kategória:Dánski princovia
Kategória:Pravoslávni panovníci
Kategória:Nositelia Rádu zlatého rúna
Kategória:Glücksburgovci
Kategória:Pretendenti
Kategória:Grécki olympionici
Kategória:Jachtári na Letných olympijských hrách 1960
Kategória:Olympijskí víťazi
Kategória:Členovia Medzinárodného olympijského výboru
Kategória:Absolventi University of Cambridge
Kategória:Rytieri veľkokríža Radu za zásluhy Talianskej republiky
Kategória:Rytieri Radu svätého Andreja
Kategória:Nositelia španielskeho Rádu zlatého rúna
Kategória:Rytieri Rádu slona