Anna Daučíková

Anna Daučíková (* 18. august 1950) je slovenská výtvarníčka a vizuálna umelkyňa. Vo svojej umeleckej tvorbe sa venovala maľbe, fotografii, akčnému umeniu a performovaniu. Vytvorila sériu umeleckých inštalácií. V polovici 90. rokov sa naplno začala venovať videu. Je jednou z najvýznamnejších postáv slovenskej umeleckej scény a jej práce nadobudli uznanie i v zahraničí.

 Životopis 
Počas rokov 19721978 študovala v Ateliéri Sklo odbor architektúra u docenta Václava Ciglera na Vysokej škole výtvarného umenia v Bratislave. Počas 80. rokov žila v Moskve, kde sa intenzívne venovala najmä štrukturálnej maľbe. Maľovala obrazy plné numerických vzorcov. V Moskve sa taktiež venovala fotografii, nafotila Čiernobiely fotografický súbor moskovsko-sovietskeho obdobia. Iba veľmi malá časť týchto fotografií bola vystavená. V roku 1991 sa vrátila späť na Slovensko a spoluzaložila prvý slovenský feministický časopis Aspekt.

 Dielo 
V roku 1994 opustila maľbu a venovala sa umeleckým inštaláciám, performovaniu a nakoniec videu. Neskôr sa venovala výhradne len tejto oblasti. Jej práca je ovplyvnená nielen jej sexuálnou orientáciou, ale taktiež aj genderovou tematikou. Precízne pracuje s priestorom, jasne a s presnosťou formuluje témy, časťou ktorých je veľmi často otázka homosexuality. Venuje sa telu, telesnosti a stvárňuje sexuálne túžby. Jej poňatie „Politického tela“ je ľudské telo vnímané nielen svojou telesnosťou, ale v komplexe kultúrnych a civilizačných súvislostí.

Práve uvažovaním o sebe a svojej sexualite hľadá svoje miesto v spoločnosti. Otázka vlastnej identity je hlavnou tematikou. Umelkyňa je presvedčená, že sexualita si má uchovať svoju výnimočnosť. Veľmi dobre si uvedomuje a taktiež sa snaží, aby jej tvorba nebola označovaná ako obscénna. Pri svojej videotvorbe nemusí prvoplánovo ukazovať telo, ale prostredníctvom využitých zvukových a hmatových prostriedkov dokáže vizualizovať túžbu. Sama sa označuje za „príznakovú umelkyňu“. Výstavy navštevuje iba sporadicky.

Obraz považuje za základ výtvarného umenia a práve video je podľa jej vnímania obraz v pohybe. Veci neponíma v znakových formách, ale naopak, preferuje celé obrazy a hlavne proces ich tvorby. Jej umenie obsahuje miesto a čas. Pre prezentáciu potrebuje diváka, bez divákov neexistuje.

Od roku 1999 sa venuje i pedagogickej činnosti nielen na bratislavskej Vysokej škole výtvarného umenia, kde vedie ateliér videa a multimediálnej tvorby, ale prostredníctvom svojich nových pedagogických metód školí od roku 2001 mladých výtvarníkov na pražskej AVU.

Je presvedčenou feministkou a jej tvorba je súčasťou zbierok Slovenskej národnej galérie v Bratislave.

 Výstavy 
 2006: Hilibitačná prednáška na AVU v Prahe „Vrhnúť poklad na pohyblivý obraz - video ako obraz v pohybe“
 2010: Výchova dotykom, výstava Gender Check MUMOK, Viedeň
 2011: Medzinárodný výstavný projekt MAPY, Slovenská národná galéria v Bratislave
 2011: Nulté roky, Videosekcia, Považská galéria umenia v Žiline
 2012: Hidden Publics, Galéria Emila Filly

 Videotvorba 
 1995: Acquabelle, 17 min.
 1996: Afternoon, 5:11 min.
 1997: Kissing Hour, 6 min.
 1998: Queen's Finger, 3:54 min.
 2000: Siesta, 2 min.
 2003: Malholandrajv, 3:47 min.
 2003: We Care About Your Eyes, 14:22 min.
 2004: Piano Trio in B Flat, 3:40 min.
 2005: Passing, 2 min.

 Ocenenia 
 2016: Cena od Jiřího Surůvky pre umelcov nad 35 rokov

 Referencie 

Kategória:Slovenskí výtvarníci
Kategória:Slovenskí fotografi
Kategória:Slovenské feministky
Kategória:Slovenské LGBT osobnosti
Kategória:Fulbrightovi štipendisti
Kategória:Absolventi Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave