Raoul Bova

Raoul Bova (* 14. august 1971, Rím) je taliansky herec, filmový producent, režisér a bývalý taliansky plavec.

 Život 
Narodil sa v Ríme, jeho otec Giuseppe Bova pochádzal z mestečka Roccella Ionica, z Kalábrie, zatiaľ čo jeho matka Rosa Bova pochádzala z Kampánie, konkrétne z Acerry, 15 km od Neapolu. Od detstva sa venoval svojej vášni, a to plávaniu. Keď mal necelých 16 rokov, vyhral talianske majstrovstvá mládeže v plávaní na 100 metrov znak a hoci začiatok v klube Aurelia Nuoto bol sľubný, zvyšok športovej kariéry sa usiloval najviac o to, aby porazil konkurenciu. Po ukončení štúdia na Jean-Jacques Rousseau Magistral Institute, študoval ISEF (Instituto Superiore di Educazione Fisica), ale fakultu telesnej výchovy nedokončil, pretože si zvolil hereckú kariéru a začal navštevovať hodiny recitácie u Beatrice Braccovej a herectvo u Michaela Margotta. Vo veku 21 rokov nastúpil do vojenskej služby, a to do zboru Bersaglieri, vysokomobilnej pešej jednotky, ktorá je súčasťou talianskej armády a ktorá je jasne rozpoznateľná podľa špeciálneho klobúku, ktorý zdobí perie hlucháňa hôrneho. Tu pôsobil ako inštruktor plávania v dôstojníckej škole.

 Herecká kariéra 
Filmový debut absolvoval v snímke Mutande pazze, režiséra  Roberta D’Agostina a v rovnakom roku hral vo filme Quando eravamo repressi, režiséra Pina Quartulla. V televízii sa objavuje v športovom filme Una storia italiana 1992, kde hral jedného zo slávnych bratov Abbagnaleovcov. Do povedomia sa dostal postavou učiteľa surfovania vo filme Malá veľká láska (1993). V roku 1996 hral vo filme La lupa, v réžii Giovanniho Vergu a Gabriele Laviu, podľa románu Moniky Guerritorovej. Nasledovala úloha kpt. Bredu v talianskom kultovom filmovom seriáli La Piovra (Chobotnica). Režisér Claudio Fragasso si ho v roku 1995 vybral do hlavnej úlohy dnes už kultového filmu Palermo - Milano solo andata, kde ako dôstojník Nino Di Venanzio, bol zodpovedný za eskortovanie chráneného korunného svedka pre usvedčenie mafiánskeho šéfa. Tu hral s takými hercami, ako sú Valerio Mastandrea, Stefania Sandrelliová a Giancarlo Giannini. V televíziách na Slovensku väčšinou nechýba vo vianočnom vysielaní biblický príbeh Il Quarto re (Štvrtý kráľ), kde hrá Raoul Bova včelára Alazhara pomáhajúceho trom kráľom pri ich putovaní za Mesiášom (réžia Stefano Reali). V roku 1997 sme ho mohli vidieť po boku Anthonyho Quinna vo filme Il Sindaco (Starosta). V roku 1998 ho diváci prvýkrát videli v skutočnom príbehu slávneho  kapitána karabinierov Roberta Di Stefana, nazývaného Ultimo. V tom istom roku hral po boku Madonny v reklame Max Factor, keď ho speváčka výslovne požiadala ako herca o spoluprácu. V roku 2001 si zahral v dráme Il Testimone (Svedok). S legendárnou  Sophiou Lorenovou si Raoul Bova zahral v televíznom filme  Francesca e Nunziata  (2001). V roku 2002 vo filme Francesco hral sv. Františka z Assisi. Nasledovali ďalšie úlohy, v ktorých sa objavil vedľa Sylvestera Stalloneho vo filme V mene Angela (2002) alebo Michaela Keatona v seriáli The Company (2007). Zahral si jednu z hlavných rolí po boku Giovanny Mezzogiorno a Massima Girottiho vo filme Okno naproti (2003), ktorý získal hlavnú cenu Krištáľový glóbus na Medzinárodnom filmovom festivale v Karlových Varoch. V roku 2009 hral v dokumentránom filme Sbirri, v ktorom herec strávil jeden mesiac s policajnými dôstojníkmi pracujúcimi v Miláne a bol nápomocný pri zatýkaní, raziách a najmä v boji proti drogovým zločinom. Vo februári 2010 nasledovalo nakrúcanie pokračovania kasového trháku Scusa ma ti chiamo amore, a síce  Scusa ma ti voglio sposare. V roku 2013 hral v komédii  Buongiorno papà v réžii Edoarda Lea a do televízie sa vrátil opäť v úlohe Ultima v štvrtej epizóde  seriálu Ultimo - L'occhio del falco. V roku 2018 potom, čo hral úlohu pápeža Sixta IV. v seriáli Medici, hral tiež v minisérii televízie Canale 5, a síce vo voľnom pokračovaní seriálu Ultimo, Ultimo - Caccia ai Narcos. V seriáli Made in Italy (2019) hral Giorgia Armaniho.

 Súkromie 
V roku 2000 sa Raoul Bova oženil s veterinárkou Chiarou Giordano, s ktorou má dve deti: Alessandro Leon, sa narodil v roku 2000 a Francesco sa narodil v roku 2001. Rok 2013 je rokom definitívneho rozpadu prvého manželstva a rozkvetu nového milostného vzťahu so španielskou kolegyňou Rocío Muñoz Moralesovou, s ktorou sa stretol pri nakrúcaní filmu Immaturi - Il viaggio. V roku 2015 sa narodila ich prvá dcéra Luna, nasledovaná Almou, ktorá sa narodila v roku 2018.

Raoul Bova bol 15. októbra 2010 vymenovaný za veľvyslanca dobrej vôle Organizácie OSN pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO).

 Významnejšie ocenenia 
 2006 - Globo d'oro europeo (Európsky zlatý glóbus)
 2007 - Globo d'oro (Zlatý glóbus) pre najlepšieho herca vo filme Io, l'altro
 2009 - špeciálna cena Nastro d'argento (Strieborná stuha) pre účinkovanie vo filme Sbirri
 2011 - Globo d'oro (Zlatý glóbus) pre najlepšieho herca vo filme Nessuno mi può giudicare
 2008 - cena Telegatto - Najlepší herec

 Filmografia (výber) 

 Externé odkazy 
 Domovská stránka

 Life in Italy 
 Encyclopedia of Journalists on Film
 Raoul Bova bio and filmography
 Raoul Bova bio
 Biografia: Raoul Bova
 Rotten tomatoes - Raoul Bova
 Raoul Bova - YUNGA Ambassador
 Tviso - Raoul Bova 
 Raoul Bova- filmová kariéra
 "Coming soon" - Raoul Bova bio
 Raoul Bova a ocenenia Globo d'oro

Kategória:Talianski televízni herci
Kategória:Talianski filmoví herci
Kategória:Osobnosti z Ríma