Asenica

Asenica (; do 29. júna 1942 Čaja (), do 27. apríla 1945 Asenovica (), do 25. júla 1989 Čepelarska reka ()) je rieka, nachádzajúca sa v južnom Bulharsku v Smoľanskej a v Plovdivskej oblasti. Je pravým prítokom rieky Marica.MIČEV, N.; MICHAJLOV, C.; VAPCAROV, I.; KIRADŽIEV, S.. Географски речник на България. Sofia : Nauka i izkustvo. 1980. 561 s. S. 531. (bulharsky)NAUČNOINFORMACIONEN CENTĂR "BĂLGARSKA ENCIKLOPEDIJA". Промени в наименованията на физикогеографските обекти в България 1878 – 2014. Sofia : Trud. 561 s. ISBN 978-954-398-401-5. S. 531. (bulharsky)

 Názov 
Rieka je známa pod viacerými názvami, keďže tieto sa v priebehu času menili. Do roku 1942 sa rieka volala Čaja, od roku 1942 do roku 1945 Asenovica (podľa mesta Asenovgrad), neskôr až do roku 1989 Čepelarska reka (keďže pramení v časti Rodop, ktorá sa nazýva Čepelarska planina) a od roku 1989 nosí meno Asenica. Bežne sa používajú všetky tieto názvy.NAUČNOINFORMACIONEN CENTĂR "BĂLGARSKA ENCIKLOPEDIJA". Промени в наименованията на физикогеографските обекти в България 1878 – 2014. Sofia : Trud. 561 s. ISBN 978-954-398-401-5. S. 531. (bulharsky)

Okrem týchto názvov je z písomných prameňov zrejmé, že v minulosti sa pre rieku používali aj názvy Srebrica (), Zlatica (), alebo Altăn dere ().

 Opis toku 
Rieka pramení v nadmorskej výške  blízko horského rezortu Pamporovo v Západných Rodopách v časti zvanej Čepelarska planina a tečie severným smerom k Tráckej nížine. Na svojom toku cez pohorie Rodopy vytvorila dlhú, úzku a hlbokú roklinu, ktorá sa na dvoch miestach rozširuje (pri meste Čepelare a pri dedine Chvojna). V Rodopách rieka ďalej preteká cez dediny Narečenski bani a Bačkovo a cez mesto Asenovgarad. Po prietoku Asenovgradom sa rieka rozširuje a pokračuje Hornotráckou nížinou, preteká ešte cez dedinu Katunica a približne 2,5 km južne od dediny Rogoš v nadmorskej výške  sa vlieva do rieky Marica.MIČEV, N.; MICHAJLOV, C.; VAPCAROV, I.; KIRADŽIEV, S.. Географски речник на България. Sofia : Nauka i izkustvo. 1980. 561 s. S. 531. (bulharsky)

 PrítokyMIČEV, N.; MICHAJLOV, C.; VAPCAROV, I.; KIRADŽIEV, S.. Географски речник на България. Sofia : Nauka i izkustvo. 1980. 561 s. S. 531. (bulharsky) 
 Nikalski dol () (Ľ)
 Jančova reka () (P)
 Kerečmenska reka () (Ľ)
 Kamburska reka () (Ľ)
 Sivkova reka () (Ľ)
 Izvorski dol () (P)
 Pičurov dol () (Ľ)
 Vălči dol () (Ľ)
 Lopuchska reka () (P)
 Bogutevska reka () (P)
 Brezovsko dere () (Ľ)
 Ostricki dol () (P)
 Burvi dol () (Ľ)
 Vasilkovski dol () (P)
 Kuceva reka () (P)
 Zabărdovska reka () (Ľ)
 Belija dol () (Ľ)
 Michailsko dere () (Ľ)
 Selskoto dere () (P)
 Orešica () alebo Orešecka reka () (Ľ)
 Todorova reka () (P)
 Rekata () (Ľ)
 Ľutidol () (P)
 Jugovska reka () (P)
 Ulendol () (Ľ)
 Dăskov dol () (Ľ)
 Oršin dol () (Ľ)
 Razdol () (Ľ)
 Lukovica () (Ľ)

 Ďalšie zaujímavosti 
 Okrem prítokov sú hlavným zdrojom vody v rieke dážď a topiaci sa sneh. Najväčší prietok má rieka v priebehu apríla a mája, kedy dosahuje až 12 m³/s, najmenej vody preteká korytom rieky v auguste, často aj menej ako 1 m³/s.MIČEV, N.; MICHAJLOV, C.; VAPCAROV, I.; KIRADŽIEV, S.. Географски речник на България. Sofia : Nauka i izkustvo. 1980. 561 s. S. 531. (bulharsky)
 Rieka na svojom toku preteká 2 oblasťami (Smoľanská a Plovdivská) a tečie cez niekoľko osídlených miest. V Smoľanskej oblasti je to mesto Čepelare () a dedina Chvojna () a v Plovdivskej oblasti mesto Asenovgrad () a dediny Narečenski bani (), Bačkovo () a Katunica ().MIČEV, N.; MICHAJLOV, C.; VAPCAROV, I.; KIRADŽIEV, S.. Географски речник на България. Sofia : Nauka i izkustvo. 1980. 561 s. S. 531. (bulharsky)
 V minulosti používané mená pre rieku Srebrica (), Zlatica () a Altăn dere () (v preklade z turečtiny Zlatá rieka) boli odvodené od faktu, že v blízkosti rieky prebiehala ťažba striebra a zlata.
 Je najväčšou riekou v strednej časti pohoria Rodopy.

 Referencie 

Kategória:Rieky v Bulharsku
Kategória:Rodopy
Kategória:Asenovgrad
Kategória:Plovdiv (oblasť)
Kategória:Smoľan (oblasť)
Kategória:Rieky v Rodopoch