Sitnianska vrchovina

Sitnianska vrchovina je geomorfologický podcelok Štiavnických vrchov. Najvyšší vrch podcelku i celého pohoria je  vysoké Sitno.

 Vymedzenie 
Podcelok zaberá centrálnu a južnú časť Štiavnických vrchov a v rámci pohoria susedí na východe so Skalkou a na severozápade s Hodrušskou hornatinou. Južným smerom leží Ipeľská pahorkatina, patriaca do Podunajskej pahorkatiny, juhovýchodným smerom nadväzuje Krupinská planina s podcelkom Bzovícka pahorkatina.

 Delenie 
 Sitno
 Sitnianske predhorie
 Štiavnická brázda
 Prenčovská kotlina

 Vybrané vrcholy 
 Sitno () – najvyšší vrch podcelku i pohoria
 Petrov vrch ()
 Sitience ()
 Holík ()
 Lipovie ()
 Novinská ()

 Turizmus 
Okolie Banskej Štiavnice patrí medzi turisticky najatraktívnejšie lokality na Slovensku. Mesto je „Mestská pamiatková rezervácia“ od roku 1950 a zároveň centrom chránenej krajinnej oblasti Štiavnické vrchy, vyhlásenej 22. septembra 1979 na rozlohe . Dňa 11. decembra 1993 bolo "historické mesto Banská Štiavnica a technické pamiatky jeho okolia" zapísané do zoznamu Svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO. Medzi obľúbené ciele turistov patrí tiež Sitno a množstvo tajchov, využívaných na letnú rekreáciu.

 Chránené územia 
Takmer celé územie je súčasťou CHKO Štiavnické vrchy a leží tu maloplošné územia:
 Michalské rašelinisko – chránený areál
 Banskoštiavnická botanická záhrada – chránený areál
 Arborétum Kysihýbeľ – chránený areál
 Holík – prírodná rezervácia
 Sitno – národná prírodná rezervácia
 Jabloňovský Roháč – prírodná rezervácia

 Doprava 
Južným a východným okrajom územia vedie cesta I/51, západným okrajom cesta II/524. Zo severu do Banskej Štiavnice vedie z Hronskej Dúbravy železničná trať. 

 Referencie 

Kategória:Štiavnické vrchy
Kategória:Geomorfologické podcelky na Slovensku
Kategória:Vrchoviny na Slovensku