Vizuálny efekt

Vizuálne efekty (skratka VFX) sú tvorivé procesy, pomocou ktorých sa vo vizuálnych médiách postprodukčne v počítačoch vytvárajú a upravujú 2D alebo 3D obrazy (zábery) mimo živého nakrúcania kamerou.

Vizuálne efekty pri filmovej tvorbe zahŕňajú integráciu reálne vytvorených záberov, vrátane špeciálnych efektov a generovaných obrazov (digitálnych efektov), na vytvorenie realisticky pôsobiacich prostredí, ktoré by boli nebezpečné, drahé, nepraktické, časovo náročné alebo nemožné zachytiť tradičným filmovým nakrúcaním. Vizuálne efekty využívajúce počítačom generované snímky (CGI) sa nedávno stali prístupnými väčšine tvorcom zavedením cenovo dostupných a ľahko použiteľných animačných a kompozitingových softvérov.

Vizuálne efekty sú často neoddeliteľnou súčasťou rozprávania príbehu. Hoci sa väčšina vizuálnych efektov dokončuje počas postprodukcie, zvyčajne sa musí starostlivo plánovať a pripravovať v preprodukcii a produkcii. Vizuálne efekty sú primárne vykonávané v postprodukcii s použitím viacerých nástrojov a technológií, ako je grafický dizajn, modelovanie, animácia a podobný softvér, zatiaľ čo špeciálne efekty, ako sú výbuchy a autokolízie, sa robia na mieste nakrúcania. Supervízor vizuálnych efektov (vedúci VFX) sa zvyčajne zaoberá tvorbou VFX už od počiatočnej fázy tvorby príbehu, úzko spolupracuje s produkciou a filmovým dizajn-supervízorom, spolupodieľa sa na dosiahnutí vytýčeného cieľa..

 Rozdiel medzi špeciálnymi a vizuálnymi efektmi 
Špeciálne efekty (SFX) aj Vizuálne efekty (VFX) sú ilúzie využívané vo filme, televízii, divadle alebo v zábavnom priemysle napodobňujúce vzťah prírodných javov k človeku. S vývojom digitálnych film tvoriacich prostriedkov s rozvojom výpočtovej sily počítačov nastalo väčšie rozlíšenie medzi špeciálnymi efektmi a vizuálnymi efektmi. Začalo sa rozlišovať  medzi „špeciálnymi efektmi“ vznikajúcimi počas nakrúcania audiovizuálneho diela (mechanické efekty a v kamere vznikajúce optické efekty) a „digitálnymi efektmi“ vzťahujúcimi sa na vizuálnu digitálno-počítačovú postprodukciu.

Špeciálne efekty sú podmnožinou vizuálnych efektov.

Vizuálne efekty sú často včlenené do filmových príbehov. Hoci väčšina vizuálnych efektov je vytvorená počas postprodukcie, zvyčajne musí byť veľmi starostlivo naplánované už v prípravnej prípadne realizačnej fáze vzniku filmu. Vznikajú prostredníctvom dizajnových, animačných, kompozitingových programov, kým špeciálne efekty vznikajú na mieste nakrúcania (výbuchy, auto nehody atd.). Supervizor vizuálnych efektov je pravidelne kontaktovaný už v rannom štádiu vzniku efektov a pracuje veľmi prepojene na prácu produkcie a režiséra.

 Kategórie 
Vizuálne efekty sa rozdeľujú na tieto dve hlavné kategórie:

Špeciálne efekty: predstavujú vizuálne efekty odohrávajúce sa počas živej akcie pri nakrúcaní, napr. výbuchy alebo kaskadérske výkony. Delia sa na:
Optické efekty. Optické efekty (často nazývané fotografické efekty) sú technikami, pri ktorých zábery alebo filmové políčka sú vytvárané fotografickou metódou v kamere používajúc zmnoženú expozíciu, masky, Schüfftan proces alebo v postprodukcii spracovania negatívu optickou kopírkou.
Mechanické efekty. Vznikajú priamo počas nakrúcania živej akcie. Zahŕňajú mechanické rekvizity, skenery, zmenšené modely, animatroniku, pyrotechniku, atmosferické efekty ako sú vietor. dážď, hmla, oblaky, autokolízie, výbuchy atď. Mechanické efekty sú často súčasťou kulís a mejkapu (ľudské alebo živočíšne príšery).
Digitálne efekty (skrátene digital FX alebo FX): predstavujú rôzne procesy, pomocou ktorých sa vytvárajú alebo upravujú z fotografických podkladov. Digitálne efekty často zahŕňajú spájanie statickej fotografie a počítačom generovaných snímok (CGI), aby vytvorili prostredie, ktoré vyzerá realisticky, pocitovo nebezpečné, nebolo nákladné, alebo ktoré by sa kamerou nedalo nakrútiť. Digitálne FX je obyčajne asociované s úpravou statickej fotografie na rozdiel od vizuálnych efektov, ktoré sú spájané s hranou filmovou akciou. Digitálne FX sú často ďalej delené na tieto podskupiny:alt=Bluescreen|náhľad|Bluescreen (Modré plátno) je veľmi často používané ako kľučovacie pozadie
Kľúčovanie hercov a modelov cez zelené alebo modré pozadie
Kompoziting: skladanie častí vizuálnych obrazov z rôznych zdrojov do jedného novovytvoreného obrazu. Vytváranie novej obrazovej reality na počítači.
Matte painting (maľby a fotografie, kreslená maska, dokresľovačka): digitálne, tradičné maľby alebo fotografie, ktoré slúžia ako podklad pre 3D postavy, partiklové, digitálne prostredie a pozadia. Tvorba kreslenej scenérie krajiny alebo filmových kulís, pozadí, ktoré filmárom pomáhajú vytvoriť nedosiahnuteľnú, alebo nákladnú alebo fiktívnu ilúziu. V histórii sa využívalo veľa techník v kombinácií so živou akciou, pričom uveriteľnosť závisí na schopnostiach výtvarníka v kombinácii s postprodukciou. Do skupiny s kreslenou maskou a dokresľovačkou patrí aj rotoskópia – prekresľovanie predhratej živej akcie políčko po políčku do animovanej podoby.
Mokap (angl. Motion capture, zachytávanie pohybu, skratka Mo-Cap). Proces zaznamenávania pohybu objektov a ľudí. Počas zachytávania pohybu sa objekt, ktorého pohyb je zachytávaný, nahráva rôznymi skenermi umiestnenými v priestore mnohokrát za sekundu. Existujú rôzne typy systémov, ktoré zaznamenávajú pohyb herca.  Jedným z nich je optická metóda, ktorá používa zaznamenáva špecializované snímacie body umiestnené na kostýme herca. Druhým systémom je neoptická metóda, ktorá namiesto zachytávania polohy snímacích bodov v priestore zaznamenáva a meria zotrvačnosť a mechanický pohyb ľudí a predmetov v priestore. K tomuto účelu sa pre herca používa oblek na snímanie pohybu. Tento typ zachytenia pohybu sa nevzťahuje len na telo, ale je použiteľný aj na sledovanie pohybov a prejavov tváre herca a následné prenesenie do 3D modelu kreovaného v 3D programe. Na zaznamenanie emócie tváre herca sa využívajú aj na tvári namaľované body. Pri tejto metóde sa zaznamenáva nielen herecká akcia, ale aj pohyb kamery, čo v ďalšom spracovaní umožňuje vkladanie zaznamenaného pohybu do novo vykreovaného prostredia.
Animácia: Proces 2D alebo 3D vloženia pohybu neživým predmetom a charakterom. Stop motion (pookienková alebo fázová) animácia.
3D Modelovanie: Tvorba rekvizít a filmových postáv v špecializovaných 3D programoch. Kombinácia s miniatúrami prostredia a modelmi, animatronikou (užitie elektroniky a robotiky v mechanických bábkach na napodobenie žijúcich modelov).
Počítačové svietenie: Vytváranie svetelných atmosfér v 2D a 3D počítačových obrazoch.
Tvorba textúr: Tvorba povrchov predmetov v 3D priestore.
Rigging: Animácia kostry.
Skinning: Zafarbovanie farebných textúr v 3D.
Tvorba partiklov: počítačová tvorba množstva malých častí hmoty v ich neorganizovanom chaotickom pohybe.

 Vzdelávanie v oblasti vizuálnych efektov 

Prostredie tvorby vizuálnych efektov v mediách je mladé, preto aj história stredoškolského a vysokoškolského vzdelávania VFX na Slovensku má len vznikajúcu tradíciu.

Stredné školy s výučbou VFX:
Súkromná stredná škola animovanej tvorby, Bratislava
Súkromná stredná umelecká škola filmová, Košice
Súkromná stredná odborná škola, Košice
Škola úžitkového výtvarníctva, Košice
Škola úžitkového výtvarníctva, Ružomberok

Vysoké školy s výučbou VFX:
 Filmová a televízna fakulta Vysokej školy múzických umení, Bratislava, Ateliér vizuálnych efektov, 

Techniky vizuálnych efektov

Bullet time
Computer-generated imagery (Shadery)
Digital compositing
Dolly zoom
Vnútrokamerové effekty
Match moving
Matte (filmmaking) and Matte painting
Efekty miniatúr
Morfing
Motion control nakrúcanie
Optické efekty
Optické kopírovanie
 Fyzické efekty
 Prostetické makeup efekty
 Rotoskoping
 Stop motion
 Go motion
 Schüfftan proces
 Putujúca maska
 Virtualna kinematografia
 Wire removal (odstraňovanie lán)

Významné spoločnosti vytvárajúce softvéry pre vizuálne efekty

 Referencie 

 Externé odkazy 

The Evolution of VFX in Movies: The 60s Till Now

Kategória:Filmová technika
Kategória:Filmová produkcia