Praxilla

Praxilla  () bola grécka poetka z polovice 5. storočia pred Kr.Lucia Guerrini: Enciclopedia dell’Arte Antica, Classica e Orientale, Roma 1959, Treccani, Prassilla 

Praxilla, lyrická poetka zo Sikyónu, skladala dityramby, skólia a hymny. Zachovali sa z nich len nepatrné zlomky, napr. jeden verš z hymnu na Adónida:
Κάλλιστον μὲν ἐγῶ λείπω Φάος ηελίοιο, δεύτερον άστρα Φαεινα σεληναίης τε πρόςωπον ηδὲ καὶ ῶραίους σικύους καὶ μῆλα καὶ ὅγχνας. preklad: To najkrajšie čo opúšťam je svetlo Slnka, potom žiarivé hviezdy a tvár Mesiaca, a aj zrelé figy, jablká a hrušky.
- text v starogréčtineSir James Donaldson: Lyra Græca: Specimens of the Greek Lyric Poets, from Callinus to Soutsos. Edited, with critical notes and a biographical introduction, by J. D., 1854,Bernhard Zimmermann, Handbuch der griechischen Literatur der Antike Bd. 1: Die Literatur der archaischen und klassischen Zeit, 2011

Od antických autorov sa o nej a jej dielach zachovalo iba niekoľko správ. Athénaios napr. píše, že sikyónska poetka Praxila sa tešila veľkej úcte ako znamenite skladala skólia.Athénaios z Naukratidy, Deipnosofistai, 15,49. Jej obdivovateľom bol grécky básnik Antipatros z Thessaloník, ktorý ju zaradil medzi deväť „lyrických Múz“,Greek Anthology, Antipater of Thessalonica: Epigrams, 9,26. alebo sochár Lysippos, ktorý jej zhotovil bronzovú sochu.Jane McIntosh Snyder, SIU Press, 2017, The Woman and the Lyre, str. 54 Podľa Pausania Praxilla vo svojich veršoch hlásala, že Karnejský boh (Apolón Karneiský zvaný Domáci (Oiketas) v Sparte) je synom Európy (a Dia) a že bol vychovávaný Apolónom a bohyňou Léto.

 Referencie a bibliografia 



Kategória:Básnici starovekého Grécka
Kategória:Ženy starovekého Grécka