Tytus Chałubiński

Tytus Chałubiński (* 29. december 1820, Radom, Poľsko† 4. november 1889, Zakopané) bol poľský lekár, profesor patológie, jeden z prvých vedcov, ktorí sa venovali tatranskej prírode.

Bol jeden zo zakladateľov Towarzystwa Tatrzańskiego a jeden z prvých bádateľov, ktorí sa venovali tatranskej prírode. Na jeho počesť nazvali vo Vysokých Tatrách Chałubińského bránu, Chałubińského vežičku, Kopu nad Chałubińského bránou a Sedlo nad Chałubińského bránou. Popularizátor Zakopaného, ktorý sa veľkou mierou zaslúžil o jeho rozvoj. Bol jeden z prvých priekopníkov tatranskej klimatickej liečby. Jeho pričinením Zakopané získalo koncom 19. storočia štatút klimatických kúpeľov.

 Zo života 
Bol synom Szymona a Teodozie Wnorowskich. V Radome v roku 1838 ukončil Guberniálne gymnázium. V rokoch 18381840 študoval  medicínu na Lekársko-chirurgickej akadémii vo Vilniuse. Po zatvorení vilniuskej akadémie pokračoval v štúdiu na Univerzite v Tartu. Bol členom Konventu Polonia, akademickej spoločnosti poľských študentov. Lekársky diplom v odbore chirurgia získal v roku 1844 na Univerzite vo Würzburgu. Okrem medicíny študoval aj botaniku.

Od roku 1845 žil vo Varšave, pracoval v Evanjelickej nemocnici. Ako lekár pôsobil v Tomaszowe Mazowieckom. Bol účastníkom  Uhorskej revolúcie v roku 18481849 v Pešti. V roku 1849 sa stal tajomníkom Towarzystwa Lekarskiego Warszawskiego (Varšavskej lekárskej spoločnosti). V rokoch 18581871 bol profesorom na univerzite vo Varšave.

Vysoké Tatry poznal od roku 1852, ale pravidelne ich začal navštevovať v roku 1873. Býval v Zakopanom, ktoré mu prirástlo k srdcu. Usiloval sa, aby sa zo zapadnutej podtatranskej dediny stalo nielen kúpeľné mestečko, ale aj stredisko vysokohorského cestovného ruchu. Jeho činnosť v Zakopanom bola rôznorodá. Liečil ľudí trpiacich na pľúcne choroby, pomáhal im v čase cholerovej epidémie. Pomáhal zakladať slávnu rezbársku školu, pokladňu na požičiavanie peňazí, zakladal Towarzystwo Tatrzańske, pod Vysoké Tatry pozýval poľských vedcov, ktorí začali rozsiahle prírodovedné a etnografické výskumy. Sám sa vyznamenal ako vynikajúci znalec tatranských machov (na jeho počesť boli nazvané niektoré druhy rias: (Peridinium chalubinskii Woloszynska  a Chalubinskia tatrica), o ktorých napísal dve vedecké práce. Jeho veľkou zásluhou bolo, že dokázal pritiahnuť do spoznávania Tatier miestnych goralov, s ktorými sa vyberal do hôr, brával ich na vysokohorské túry nielen ako sprievodcov, ale ako spoločníkov hudobníkov a rozprávačov, ktorí účinkovali v spoločnosti jeho priateľov. Boli medzi nimi napríklad Jan Krzeptowski–Sabała, Bartolomej Obrochta a mnohí iní. Stanisław Witkiewicz, poľský maliar, architekt a spisovateľ ho nazval „Królem Tatr“.

Prvá manželka Tytusa Chałubińského bola Antonina Kozłowska. Po jej smrti sa oženil s  Annou Leszczyńskou. Z druhého manželstva mal syna Ludwika a dcéru Jadwigu, treťou manželkou bola jeho študentská láska Antonina Wilde. Pochovaný bol 8. novembra 1889 na Cmentarzu Zasłużonych (Cintoríne zaslúžilých) na Pęksowym Brzyzku v Zakopanom.

 Galéria 

 Referencie 



 Iné projekty 

Kategória:Poľskí lekári
Kategória:Poľskí vedci
Kategória:Poľskí univerzitní profesori
Kategória:Zakopané
Kategória:Osobnosti z Radomu
Kategória:Osobnosti Vysokých Tatier