Jevgenij Pavlovič Voľanskij

Jevgenij Pavlovič Voľanskij (), vlastným menom Efim Borisovič Korencvit (, * 22. júl 1921, Odesa† 16. január 1988, KyjevVOĽANSKIJ, Jevgenij Pavlovič. In: ) bol sovietsky dôstojník, účastník druhej svetovej vojny, partizánsky veliteľ, kapitán (1944). Ako organizátor partizánskych skupín sa zapojil do Slovenského národného povstania.

 Životopis 
Narodil sa 22. júla 1921 v meste Odesa. V roku 1939 bol povolaný do Červenej armády. Od roku 1941 bojoval v jednotkách západného frontu. Pri prieskumnej akcii v septembri 1941 sa dostal do obkľúčenia. Jeho jednotka prešla ku partizánom. Následne slúžil ako veliteľ a komisár v rôznych partizánskych jednotkách, neskôr v špeciálnych jednotkách NKVD. V roku 1943 slúžil v oddiele J. I. Meľnika.

V roku 1944 bol na rozkaz ukrajinského štábu partizánskeho hnutia vyslaný na Slovensko. Bol súčasťou 15-člennej skupiny L. Kalinu, ktorá bola vysadená v noci z 5. na 6. augusta 1944 v oblasti Prašivej v Nízkych Tatrách. Zvláštny oddiel sa stal základom slovenskej partizánskej brigády „Za slobodu Slovanov“. Veliteľom bol Ladislav Kalina, Voľanskij spočiatku pôsobil ako náčelník štábu brigády. V auguste mala brigáda 800 partizánov, v októbri sa jej počet zdvojnásobil. V septembri a októbri bol sídlom brigády Zvolenský zámok, neskôr sa presídlila do Očovej. 
9. septembra po neúspechu SNP na Liptove bol Ladislav Kalina na základe kritiky sovietskych členov desantu vyradený zo štábu brigády a velenie brigády prevzal Voľanskij. Ladislav Kalina sa následne zdržiaval na chate Trangoška. 26. septembra bola chata prepadnutá útočníkmi pod vedením veliteľa brigády Voľanského s cieľom Kalinovej fyzickej likvidácie. Kalina bol zranený, jeho šofér A. Mikovínyho zabitý.  
Voľanskij velil brigáde až do spojenia so sovietskou armádou vo februári 1945. Počas fungovania brigády partizáni zlikvidovali viac ako 3000 nepriateľských vojakov a dôstojníkov, zajali 60 osôb, zničili 23 tankov, 53 áut, 3 železničné konvoje a 27 mostov.

Po vojne vyštudoval Inštitút ľahkého priemyslu a pracoval ako inžinier v Kyjeve. Autor memoárov a článkov o odboji a SNP.Plevza, Viliam a kol. Dejiny Slovenského národného povstania 1944. 5. zv. Bratislava : Nakladateľstvo Pravda, 1985, s. 601. Zomrel v roku 1988 v Kyjeve.

 Ocenenie 
Voľanskij získal čestný titul Hrdinu Československej socialistickej republiky a tiež titul čestného občana Zvolena, Ružomberka, Liptovského Mikuláša a Liptovskej Revúcej.

 Referencie 

Kategória:Osobnosti z Odesy
Kategória:Ukrajinské vojenské osobnosti
Kategória:Ruské vojenské osobnosti
Kategória:Osobnosti SNP
Kategória:Partizánski velitelia
Kategória:Sovietske vojenské osobnosti
Kategória:Sovietske osobnosti druhej svetovej vojny
Kategória:Čestní občania Liptovského Mikuláša
Kategória:Čestní občania Liptovských Revúc
Kategória:Čestní občania Ružomberka
Kategória:Čestní občania Zvolena
Kategória:Nositelia Radu červenej zástavy