Peľ

Peľ (nesprávne alebo staršie pyľpyľ. In: Slovník slovenského jazyka (Peciar), staršie pel; lat. pollen alebo pollina) je súbor (resp. masa) zrelých peľových zŕn. Peľové zrno (iný názov: peľové zrnko; lat. granum pollinis, granum pollinarium) je mikrospóra (čiže samčí výtrus) semenných rastlín. V zrelom stave má peľové zrno obyčajne podobu mikroskopického útvaru skladajúceho sa z dvoch buniek so spoločným pevným obalom (menšia bunka je úplne vnorená do väčšej a obe bunky majú haploidné jadrá); farba a tvar peľového zrna sa značne líši v závislosti od druhu rastliny. Peľové zrná sa tvoria v peľových komôrkach tyčiniek kvetov (vrátane šištičiek). Peľová komôrka (najmä u krytosemenných rastlín nazývaná aj: peľnicová komôrka; staršie: prašn(íkov)é púzdro; lat. loculamentum) je mikrosporangium (čiže výtrusnica mikrospór) semenných rastlín. U krytosemenných rastlín je peľová komôrka súčasťou peľového váčku (iné názvy: peľový vačok, peľnicový váčok, peľové vrecko, S. 19; lat. theca, theca antherae), ktorý je súčasťou peľnice (staršie: prašníkprašník. In: Slovník slovenského jazyka (Peciar), prášniktyčinka. In: ; lat. anthera) tyčinky. Pri opelení, čiže fyzickom prenose peľového zrna na samčiu časť kvetu, vyrastá z peľového zrna rúrkovitý výbežok, ktorým sa peľové zrno spojí s vajíčkom a dochádza k oplodneniu; tento výbežok sa nazýva peľové vrecúško (staršie: (peľová) láčkaláčka. In: Slovník slovenského jazyka (Peciar), peľová nitkaNemecko-slovenský pôdohospodársky slovník. Bratislava: Príroda. 1971, S. 382; lat. sypho, sipho, tubulus pollinicus). Terminológia rastlinnej embryológie I. In: Kultúra slova č. 5, 1981, S. 159 a nasl. peľ; peľové zrno; peľnicová komôrka; peľové vrecúško; mikrospóra. In: Terminologický slovník biológie rastlín. Pollen; Mikrosporen; Mikrosporangium. In: Lexikon der Biologie. [CD-ROM] München : Elsevier, Spektrum, Akad. Verl., 2005. ISBN 3-8274-0342-1.peľ. In: Pyramída (encyklopedický časopis)kvet. In: Malá encyklopédia biológie. 1975, S. 253-254Morfológia vyšších rastlín  

Štúdiom peľový zŕn a spór sa zaoberá palynológia.palynológia. In: Pyramída (encyklopedický časopis)

 Charakteristika 
Kvitnúce rastliny tvoria k svojej reprodukcii v peľniciach kvetu peľové zrná vo veľkých množstvách. Na jednej peľnici môže byť až 100 000 peľových zŕn a jedna rastlina vyprodukuje až 5 miliónov peľových zŕn. Počas opelenia (pollinatio) sa peľové zrná dostávajú na bliznu kvetu, buď anorganickou cestou (opelenie vetrom, vodou), alebo organickou (prostredníctvom hmyzu, stavovcov). Pred poškodením sú chránené odolným obalom. Priemerná veľkosť peľového zrna je 0,05 mm pri priemernej váhe 250 ng, najmenšie peľové zrno má nezábudka (Myosotis) o veľkosti 0,006 mm, najväčšie nocovka (Mirabilis) s rozmerom 0,25 mm. Menšie peľové zrná do 0,1 mm môže prenášať vietor (anemogamia), tie sú i v ovzduší rizikové pre alergikov. Opelenie väčšími peľovými zrnami potom zabezpečujú živočíchy, najmä včely. Peľové zrná sa ďalej líšia tvarom, ktorý je zväčša elipsovitý, ale môže byť trojuholníkový, hviezdicový a i., povrchom, ktorý je u anemogamných rastlín hladký, nelepkavý, u entomogamných drsný, lepkavý, farbou, ktorá je zväčša žltá, ale i biela, zelená, tmavá a i. ZEILER, C. 300 rád pre včelárov. Bratislava: Príroda, 1990 ISBN 80-07-00050-X

Pozri aj článok včelí peľ.

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Botanika