Stopka

náhľad| Rebarbora s jedlými stopkami
náhľad| Stopky na párnosperenom liste
Stopka (lat. petiolus) je časť listu s charakteristickým tvarom a vnútornou stavbou, ktorá spája čepeľ listu so stonkou rastliny.

 Popis a funkcia 
Niektoré listy stopku nemajú. List so stopkou sa označuje ako „stopkový“, list bez stopky je „prisadnutý“. 

Stopka obsahuje mechanické pletivá, ktoré sa podieľajú na udržaní polohy listu a jeho odpružení v dobe zvýšeného mechanického namáhania a jeho nastavenia do výhodnejšej polohy voči slnečnému svitu.

V stopke sú vodivé pletivá pre prenos živín a metabolických produktov. Spodné listy majú stopku  väčšinou dlhšiu v porovnaní s hornými listami, takže spoločne môžu všetky listy lepšie využívať svetelnú energiu. Stopka nesúca listovú čepeľ, t. j. hlavný transpiračný a asimilujúci listový orgán, vzniká už vo fáze klíčenia semenáčikov v tkanivách hypokotylu. Ďalej sa vyvíja predlžovaním listového meristému.

 Tvar 
Okrem základných tvarov stopky, ako sú oblý, hranatý a žliabkovaný, môžu byť stopky aj znateľne sploštené, buď vo zvislej alebo vodorovnej rovine. Niekedy sú tzv. krídlaté, majú pozdĺžne ploché tenké krídla (lemy) a stopka potom môže byť:
úzko krídlatá – krídla sú užšie ako priemer stopky
široko krídlatá – krídla sú širšie ako priemer stopky
trojkrídlatá – krídla sú po oboch stranách aj na spodnej strane stopky
zvlnene krídlatá – krídla sú zvlnené a poohýbané

 Význam 
V niektorých rodov, napr. u akácie, je stopka listovito rozšírená a preberá asimilačné funkcie po redukovaných listových čepeliach. Niekedy je rastlina pestovaná výhradne pre stopky, ktoré sa konzumujú, napríklad u rebarbory kučeravej. U krytosemenných rastlín niekedy vzniká tzv. ušková stopka, kedy vybieha báza stopky do párovitých výrastkov nazývaných ušká. V mieste prisadania listu je občas u vyšších dvojklíčnolistových rastlín báza stopky silne rozšírená a objíma stonku – vzniknutý útvar sa nazýva pošva a stopka je pošvová.

Niektoré vodné rastliny, napr. kotvica plávajúca, majú stopky nafúknuté a pomáhajú rastline udržiavať listy nad hladinou. U popínavých rastlín, napr. u plamienku, slúžia stopky aj ako úponky, ktorými sa rastlina prichytáva k opore. Sú rastliny, ktoré majú stopky extrémne dlhé, napr. u rodov rafie alebo banánovník (dlhšie ako 5 m).

 Listková stopka 

Listková stopka (lat. petiolulus ) je stopkovitá časť lístka v dlanite zloženom alebo sperenom liste. Stopka spája čepeľ lístka s vretenom (osou) zloženého listu, t. j. s predĺženou listkovou stopkou. Funkcia aj vzhľad lístkových stopiek sú obdobné ako u stopiek.

 Literatúra 






 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Morfológia rastlín