Eutyches

Eutyches (* okolo roku 378, Konštantínopol (dnes Istanbul)† po roku 454) bol byzantský kňaz a významný zástanca monofyzitizmu.

Eutyches bol archimandritom jedného z konštantínopolských kláštorov. Okrem toho bol aj krstným otcom Chrysaphia – jedného z eunuchov byzantského cisárskeho dvora, ktorý sa však za vlády Theodosia II. stal veľmi významným a vplyvným štátnym úradníkom.

Prvá písomná zmienka o Eutychovi pochádza z roku 431, kedy sa počas konania Efezského koncilu vyprofiloval ako jeden z najvplyvnejších odporcov nestorianizmu. Toto prísne odmietanie Nestoriovho učenia ho však napokon doviedlo do opačného extrému (monofyzitizmus, či presnejšie nazývaný miafyzitizmus), ktorý bol neskôr tiež odsúdený ako heréza. Eutyches totiž akceptoval učenie Apolinára z Laodicey, ktorý hovoril len o „jednej φύσις [fýsis] (prirodzenosti) Loga, ktorý sa stal telom“. Ako Apolinár tak aj Eutyches veril, že Ježiš Kristus po tom, čo sa stal človekom, mal v podstate len jednu prirodzenosť – a to božskú. Eutyches učil, že Ježišovo človečenstvo bolo pohltené jeho božstvom – tak, ako by bola kvapka medu pohltená morom. Do histórie vošli tieto spory ako tzv. Eutychova kontroverzia v rokoch 444 – 451.

Eutyches bol v roku 448 na synode v Konštantínopole, ktorej predsedal konštantínopolský arcibiskupFlavianus (* 4./5. storočie† 11. august 449) bol v skutočnosti posledným konštantínopolským arcibiskupom. Chalcedónsky koncil v roku 451 pozdvihol konštantínopolský arcibiskupský stolec na patriarchát. Azda preto sa často stretávame s označením Flaviana ako konštantínopolského patriarchu. Flavianus, označený za heretika a exkomunikovaný.

Avšak, synoda v Efeze v roku 449, nazývaná tiež Latrocinium Ephesinum („lupičská synoda“), Eutycha na nátlak alexandrijského patriarchu Dioskora I. rehabilitovala.

Chalcedónsky koncil (451), ktorý zavrhol monofyzitizmus, Eutycha znovu odsúdil a poslal do exilu. Pápež Lev I. Veľký dokonca v roku 454 žiadal cisárovnú Aeliu Pulcheriu, aby poslala Eutycha na nejaké ešte vzdialenejšie miesto. Eutyches napokon zomrel vo vyhnanstve niekedy po roku 454.

 Literatúra 
 Lionel R. Wickham: Eutyches/Eutychianischer Streit. In: Theologische Realenzyklopädie, Bd. 10, De Gruyter, Berlin 1982, S. 558–565 
 Friedrich Wilhelm Bautz: EUTYCHES. In: Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon (BBKL). Band 1, Bautz, Hamm 1975. 2., unveränderte Auflage Hamm 1990, ISBN 3-88309-013-1, Sp. 1573.
 Adolf Jülicher: Eutyches 5. In: Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft (RE). Band VI,1, Stuttgart 1907, Sp. 1527–1529.

 Poznámka 

 Zdroj 

Kategória:Byzantskí teológovia
Kategória:Narodenia v 80. rokoch 4. storočia
Kategória:Úmrtia v 50. rokoch 5. storočia
Kategória:Byzantské osobnosti z Konštantínopola