Prvý česko-slovenský odboj

Prvý česko-slovenský odboj bolo odbojové hnutie Čechov a Slovákov počas prvej svetovej vojny, ktorého cieľom bolo zvrhnúť Rakúsko-Uhorsko a vytvoriť samostatný česko-slovenský štát. V čele odboja stáli dva dôležité orgány. Tým prvým bol pre domáci odboj Národný výbor československý, v zahraničnom odboji pôsobila Československá národná rada.

Hlavnými predstaviteľmi československého zahraničného odboja boli Tomáš Garrigue Masaryk, Milan Rastislav Štefánik a Edvard Beneš, ktorí sa sústredili na získaní si predstaviteľov štátov Dohody a vytvorenie zahraničných československých vojenských jednotiek, ktoré boli neskôr známe ako československé légie. Domáci odboj v českých krajinách a na Slovensku zosilnel až na konci vojny, keď došlo k citeľnému oslabeniu monarchie. Hlavnými vodcami českého domáceho protirakúskeho odboja boli Karel Kramář s Aloisom Rašínom. Medzi čelné osobnosti slovenského odboja patrili Matúš Dula, Vavro Šrobár či Milan Hodža. Prvý odboj oslavoval úspech na konci roku 1918, kedy došlo k zániku vojnou vyčerpaného Rakúsko-Uhorska a vytvoreniu samostatného Československa.

 Zdroj 


Kategória:Vznik Česko-Slovenska
Kategória:Dejiny Česko-Slovenska