Potosí

Potosí, predtým známe tiež ako Villa Imperial de Potosí, je mesto na juhu Bolívie, hlavné mesto rovnomenného departementu a provincie Tomás Frías. Rozkladá sa na úbočí povesťami opradenej hory Cerro Rico () v ktorej fungovala najväčšia strieborná baňa na svete.

V roku 2011 žilo v Potosí 170 230 obyvateľov. Jeho priemerná nadmorská výška činí , čo z neho robí druhé najvyššie položené veľkomesto (nad 100 000 obyvateľov) na svete po bolívijskom sídle El Alto, ktoré však tvorí predmestie nižšie položeného La Paz.

 Dejiny 
Mesto založili Španieli v roku 1545 v novo vzniknutom miestokráľovstve Peru a vďaka striebornému bohatstvu začalo extrémnym tempom rásť; podľa sčítania miestokráľa Francisca de Toledo tu už v roku 1573 žilo 120 000 ľudí, z toho približne dve tretiny tvorili domorodé národy. O polstoročie neskôr sa mesto veľkosťou vyrovnalo Seville a boli tu stavané opulentné kostoly a ďalšie stavby. Sláva Potosí, ktoré dodávalo značnú časť príjmov španielskej imperiálnej pokladnici, sa veľmi rýchlo šírila: zmieňuje sa o ňom aj Miguel de Cervantes v Donovi Quijotovi a v hovorovej španielčine sa výraz Potosí stal synonymom neobyčajného bohatstva.Diccionario de RAE, heslo Potosí

Po vrchole v 17. storočí sa však Potosí následkom vyčerpávania zásob striebra a tvrdého vykorisťovania baníkov (najmä z radov Indiánov) začalo opäť postupne vyľudňovať, hoci miesto hynúcich Indiánov sem boli španielskymi kolonistami dodávaní černošskí otroci.

V roku 1776 bolo Potosí aj celé tzv. Horné Peru pričlenené k novo zriadenému Laplatskému vicekráľovstvu so sídlom v Buenos Aires. Vyťažené striebro už teda naďalej nebolo dovážané do Európy okľukou cez Peru a Panamu, ale práve cez budúce hlavné mesto Argentíny, pre ktoré koncom 18. storočia predstavovalo hlavný zdroj príjmov, avšak len do doby vojen o nezávislosť na začiatku 19. storočia.CHALUPA, Jiří: Dejiny Argentíny, Uruguaja, Čile. Praha : NLN, 1999, s. 89.

V roku 1825 sa mesto stalo súčasťou nezávislej Bolívie, avšak už s púhymi 8 000 obyvateľmi, necelou desatinou niekdajšej veľkosti. Pred úbytkom obyvateľstva bolo zachránené novými cínovými baňami v polovici 19. storočia a turizmom koncom 20. storočia.

V roku 1987 bolo mesto zapísané na Zoznamu svetového kultúrneho dedičstva UNESCO v roku 2014 na  zoznam svetového dedičstva v ohrození.

 Partnerské mestá 
 Lhasa, Tibet, Čína
 San Luis Potosí, Mexiko
 York, Spojené kráľovstvo

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 

 Zdroj 

Kategória:Mestá v Bolívii
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v Bolívii
Kategória:Lokality Svetového dedičstva v ohrození