Prírodný park Bezručovo údolí

Prírodný park Bezručovo údolí je prírodný park v Krušných horách v okrese Chomutov. Bol vyhlásený v roku 2002 na ploche asi  na ochranu krajinného rázu údolia Chomutovky a jeho širšieho okolia s dôrazom na prirodzený charakter vodných tokov, prostredia svahov a údolnej nivy, pramenísk a horských lúk.

 Poloha 
Územie parku má približne tvar trojuholníka s vrcholom na okraji Chomutova. Juhozápadnú a západnú hranicu približne vymedzuje trasa cesty I/7. Na severe vedie hranica pozdĺž cesty z hraničného prechodu na Hore Svatého Šebestiána do Načetína, ale približne v polovici vzdialenosti medzi uvedenými miestami uhýba k juhovýchodu k obci Blatno a ďalej k Chomutovu.

Na okrajoch prírodného parku sa nachádzajú obce Chomutov, Blatno, Hora Svatého Šebestiána, Křímov a Kalek.

 História 
Bezručovo údolí sa skôr volalo nemecky Grundtal alebo tiež Assigtal (pôvodný názov Chomutovky bol Assigbach). Cesta, ktorá dnes vedie údolím začala vznikať až v roku 1887 a dokončená bola až o päť rokov neskôr.

V údolí stáli tri mlyny. V areáli Prvního mlýna stával mlyn s pílou, ale väčšina pôvodných budov bola strhnutá a nahradená stavbou súčasného penziónu z rokov 19921993. U Druhého mlýna tiež bývala píla. V prízemných budovách tu bývali robotníci, ktorí pracovali na stavbe Křimovskej priehrady. Třetí mlýn (pôvodne Dörrmühle alebo tiež Dreiwassermühle) stával pri sútoku Chomutovky s Křimovským potokom. Na jeho mieste vznikol hotel horského typu, ktorý bol po roku 1989 opustený, zdevastovaný a v roku 2008 zbúraný. Posledná stavba stojí 3,5 km pod Horou Svatého Šebestiána v mieste zvanom Tišina. Samotnému domu sa hovorí U Pašeráka. Dom bol postavený roku 1912 ako prístrešok pre turistov. Neskôr ho využíval chomutovský lesný úrad, ale aj ten tu poskytoval možnosť núdzového nocľahu. Dnes je budova bez využitia.

V 20. storočí na území dnešného parku zanikli dediny Menhartice a Stráž. Po druhej svetovej vojne bolo z oboch odsunuté nemecké obyvateľstvo a ani jednu dedinu sa nepodarilo dosídliť a ich obyvatelia postupne odchádzali. Menhartice boli navyše zrušené v súvislosti s výstavbou Křimovskej priehrady a na ich katastri zostali iba dva bývalé strážne domčeky zaniknutej železnice. Zo Stráže zostala stáť len horáreň nad Křimovskou priehradou. Inak sa z oboch dedín dochovali základy zbúraných domov.

 Prírodné podmienky 
 Geológia, geomorfológia, pedogeografia 
Geologické podložie je tvorené starohornými horninami ako sú pararuly, svory a ortoruly.

Pre územie je charakteristický veľký rozdiel nadmorských výšok. Najnižšia časť s nadmorskou výškou asi  sa nachádza v južnej časti na hranici Chomutova, zatiaľ čo najvyšším bodom je vrchol Menhartického vrchu, ktorý dosahuje výšku  Ďalšie významné vrcholy sú Chlum (), Klenovec (), Skleněný vrch () alebo skalný útvar Sedm nosů v Bezručovom údolí.

Z hľadiska geomorfologického členenia sa park nachádza v Krušnohorskej subprovincii a v nej v oblasti Krušnohorská hornatina, celku Krušné hory a podcelku Loučenská hornatina. Väčšinu rozlohy tvorí okraj okrsku Přísečnickej hornatiny charakteristickej zarovnanými povrchmi a denudačnej zníženiny vo vrcholovej časti. Samotné Bezručovo údolie vzniklo pozdĺž priečnej tektonickej poruchy. Menšia časť na ľavom brehu Chomutovky približne medzi Bečovom a Chomutovom patrí do okrsku Bolebořské vrchoviny. Ide o úzky pruh krovej vrchoviny s nižším vyzdvihnutím, rozčlenený zárezmi svahových tokov a s denudačnými plošinami na meziúdolných chrbtoch.Demek (1987), s. 115

Pôdnu pokrývku tvorí dystrická kambizem na svahoch v južnej časti Bezručovho údolia a južne od Menhartického vrchu. V severnej časti prevažuje kryptopodzol modálny a v rašelinových oblastiach sa vyskytujú organozeme.

 Vodstvo a podnebie 
Najvýznamnejším vodným tokom parku je Chomutovka s menšími prítokmi, z ktorých sú najdôležitejšie Křimovský potok a Kamenička. Na oboch sa nachádzajú priehrady určené na zadržiavanie pitnej vody: Vodná nádrž Kamenička z roku 1904 a Vodná nádrž Křímov dokončená v roku 1958. Historickou vodohospodárskou stavbou je Dieterova štola dlhá 1,2 km, ktorá prevádza nadbytočnú vodu z povodia Kameničky nad priehradou do Chomutovky. Asi 3 km pod Horou Svatého Šebestiána sa do Chomutovky zľava vlieva bezmenný prítok, na ktorom sa nachádzajú Medvědí vodopády. Majú dva stupne s celkovou výškou 8,5 m. Severnú časť parku odvodňuje riečka Černá a Načetínský potok.

Vo vrcholových partiách Krušných hôr sa nachádza niekoľko rybníkov. Najväčšie z nich sú Starý a Nový rybník pri hájovni Nový dům. Asi jeden kilometer východne od Starého rybníka pramení rieka Bílina.

Klimatické oblasti zodpovedajú nadmorským výškam. Najmenšia časť územia na juhu patrí do mierne teplej oblasti MT7, väčšina územia do chladnej oblasti CH3 a pás na severe územia s nadmorskou výškou okolo  patrí do veľmi chladnej oblasti VCH1. Priemerná ročná teplota v horskej časti parku sa pohybuje okolo 4,5°C. Zrážky sa pohybujú podľa nadmorskej výšky od 450 mm v nižších partiách do 950 mm na hrebeňoch hôr, kde takmer polovicu celkového súhrnu tvoria zrážky snehové.Binterová 2006, s. 18

 Ochrana prírody 
Súčasťou prírodného parku sú maloplošné osobitne chránené územia:

 Prírodná pamiatka Krásna lípa - ochrana populácie ponikleca otvoreného
 Národná prírodná rezervácia Novodomské rašeliniště - ochrana typickej geobiocenózy krušnohorských vrchovísk s porastom borovice Pinus rotundata
 Prírodná pamiatka Bezručovo údolí - ochrana bučín, údolných luhov a stanovíšť s výskytom zástupcov čeľade ohniváčikovitých
 Prírodná rezervácia Buky nad Kameničkou - ochrana prirodzeného 200 rokov starého bukového porastu s významnými druhmi bylinného poschodia
 Prírodná rezervácia Prameniště Chomutovky - ochrana typických spoločenstiev a druhov vrcholových partií Krušných hôr

 Pamätihodnosti 
Asi jeden kilometer severne od Krásnej Lípy sa na vrchole Zámockého vrchu nachádzajú zvyšky malého hradu Hausberk, z ktorého sa zachovali priekopy a valy. Približne naproti na druhej strane Bezručovho údolia stával ďalší stredoveký opevnený objekt označovaný ako Bergrutsch. Priamo v Bezručovom údolí a na lúkach pri Krásnej Lípe stojí niekoľko objektov československého opevnenia.

Z křimovskej stanice odbočovala zaniknutá železničná trať do nemeckého Reitzenhainu. Zachovalo sa z nej takmer celé teleso trati, ale najznámejším pozostatkom sú dva mohutné priehradové piliere po strhnutí mosta cez Bezručove údolie asi jeden kilometer pod Horou Svatého Šebestiána. Oceľový most podopretý stredovým pilierom bol 80 m dlhý. Odstrelený bol až v roku 1986. Podobný most stával cez menšie údolie asi o 500 severnejšie.

 Turistika 
Najmä dolná časť Bezručovho údolia je prirodzeným rekreačným zázemím Chomutova. Údolím tu vedie až k rázcestiu Třetí Mlýn okrem cesty aj asfaltová cyklotrasa a modro značená turistická značka. Ďalšie turistické značky a cyklotrasy prechádzajú celým prírodným parkom. Cez víkendy je možné zviezť sa vlakom po trati číslo 137 k východiskám turistických trás v Křímove alebo Novej Vsi.

 Referencie 

 Pozri aj 
 Zoznam chránených území v okrese Chomutov

 Externé odkazy  
 Bezručovo údolí na Krusnohorsky.cz
 Múzeum Československého opevnenia z rokov 1936-1938 Na Kočičáku
 Zaniklá železničná trať Křímov - Reitzenhain

 Zdroj 


Kategória:Chránené územia v okrese Chomutov
Kategória:Krušné hory
Kategória:Blatno (okres Chomutov)
Kategória:Hora Svatého Šebestiána
Kategória:Chomutov
Bezručovo údolí
Kategória:Křimov