Te Wahipounamu

Te Wahipounamu (maorsky "miesto zeleného kameňa") je prírodná rezervácia ležiaca v juhozápadnom cípe Južného ostrova Nového Zélandu. Miesto objavil Európan Abel Janszoon Tasman v roku 1642. Nasledujúce roky bola táto oblasť cieľom lovcov, ktorí zdecimovali tunajšiu populáciu tuleňov.

Oblasť sa nachádza na juhozápade Nového Zélandu v pohorí Južných Álp a zahŕňa štyridsať prírodných rezervácií o súhrnnej rozlohe 26 000 km² (z toho 4 národné parky: Aoraki/Mount Cook, Westland, Mount Aspiring a Fiordland). Te Wahipounamu patrí medzi najvlhkejšie časti sveta s priemernými ročnými zrážkami okolo 10 000 mm. Vegetácia je v tejto oblasti veľmi rôznorodá vďaka prírodným a klimatickým podmienkam.

V roku 1990 bolo Te Wahipounamu zapísané na zoznam svetového dedičstva UNESCO.

 Fotogaléria 

 Iné projekty 

Externé odkazy
Oficiálna stránka UNESCO

 Zdroj 

Kategória:Lokality Svetového dedičstva na Novom Zélande
Kategória:Geografia Nového Zélandu
Kategória:Chránené územia na Novom Zélande