Taliani na Slovensku

Pri sčítaní obyvateľov, domov a bytov v roku 2011, žilo na území Slovenska 687 obyvateľov s talianskym občianstvom (z toho sa 65 narodilo na území Slovenska, čo nepredstavuje ani 10 % z danej populácie).  Talianska národnosť nebola pri sčítaní  v roku 2011 zisťovaná a príslušníci s talianskou národnosťou sú zahrnutí do národnosti ostatné– ktorú si v roku 2011 uviedlo 9825 obyvateľov. Pri sčítaní však  551 obyvateľov Slovenska uviedlo taliansky jazyk ako svoj materinský, 2033 obyvateľov taliančinu najčastejšie využíva na verejnosti (v práci, škole) a 1436 obyvateľov hovorí  po taliansky vo svojich domácnostiach.

História
V neskoršom období  uhorského stredoveku začali medzi románskymi obyvateľmi krajiny hrať významnejšiu úlohu Taliani. Na rozdiel od kolónií osídlených Valónmi (oblasť okolo Jágru, Tokaja a Sriemu) sa však Taliani objavovali v Uhorsku skôr individuálne a sporadicky. Mnohí sa do Uhorska dostali v sprievode a službách nových panovníkov, ktorí vyšli z talianskeho prostredia (Ondrej III. z Benátok, Karol Róbert z Neapola) alebo ako stavitelia, vzdelanci, umelci, obchodníci a finanční podnikatelia z radov meštianstva. Významnejšie usadenie sa Talianov v Uhorsku v 14. storočí suvisí s činnosťou ústredných finančných a hospodárskych inštitúcií (banská, soľná a mincová komora), vytváraním grófstiev spravujúcich vyberanie krajinskej dane a cla, na ktorých sa výdatne podieľali práve Taliani.

S existenciou banskej a mincovej komory možno dať do súvisu prítomnosť románskeho elementu v Košiciach. Početné doklady o tzv. „Galikoch“ obsahuje najstaršia košická mestská kniha z prelomu 14. a 15. storočia. Podľa rázu osobných mien týchto  tzv. „Galikov“ zaznačených v knihe, je zrejmé, že medzi románskym obyvateľstvom  v Košiciach prevažovali  Taliani. Ich význam dokladá i to, že sa dostali aj medzi členov košického magistrátu (v roku 1406). V Košiciach disponovali samostatnou samosprávou, ktorú uplatňovali v samostatnej štvrti Benátky (Venecie, platea Venetiarum) nachádzajúcej sa mimo mestského opevnenia. Na území Slovenska možno v tom období rátať s prítomnosťou Talianov i v Kremnici a Smolníku. Medzi významné uhorské šľachtické rodiny pochádzajúce z talianskeho prostredia patria Drugetovci z juhotalianskeho Salerna (najväčší pozemkoví vlastníci na východnom Slovensku sídliaci v Humennom), Venturovci z Florencie (popredný bratislavskí  meštania) a Bardiovci (bankárska rodina z Florencie, podľa ktorej bola nazvaná uhorská minca – strieborný denár – bardi). Taliansky element v Uhorsku  však rýchlo podliehal asimilácií. Medzi významné rodiny s talianskym pôvodom na území Slovenska patrí rodina Francisci, Botto, Lanfranconi či Dibarbora.MAREK, Miloš. Národnosti Uhorska. Vysokoškolský učebnicový text. FF TU, 2011, 231.   Počas novoveku boli významní najmä talianski stavitelia, ktorí sa dominantne venovali pevnostnej architektúre, a po uplynutí tureckej hrozby budovali sakrálne či iné stavby po celom Uhorsku.http://www.pulib.sk/elpub2/FF/Chovanec2/pdf_doc/39.pdf Talianski stavitelia na území Slovenska v období raného novoveku a ich stavby

Počas uhorského sčítania obyvateľstva v roku 1910 boli obyvatelia s talianskym materinským jazykom  zaznamenaní v 4 lokalitách na území dnešného Slovenska, z toho v dvoch lokalitách mali percentuálne zastúpenie vyššie ako 1% (Vyšné Ružbachy a Devín). Išlo o 213 obyvateľov hovoriacich po taliansky:
 Žilina – 75 (0,82%) taliansky hovoriacich obyvateľov
 Bratislava – 65 (0,08%) taliansky hovoriacich obyvateľov 
 Devín – 21 (1,02%) taliansky hovoriacich obyvateľov
 Vyšné Ružbachy –  52 (7,07%) taliansky hovoriacich obyvateľov

 Referencie 


Kategória:Etniká, národy a národnosti na Slovensku
Slovensko