Penovec (travertín)

PenovecPIVKO, D. Slovenská terminológia travertínov, penovcov a príbuzných terestrických vápencov. Geologické práce, Správy 138, s. 29 – 54, Štátny geologický ústav Dionýza Štúra  (staršie: vápnitý [alebo vápenný/vápencový] sinterFRAŇO, J. Úvod do všeobecnej geológie a petrografie. Bratislava: VŠP v SPN, 1955, S. 64; ľudovo: ľahký kameň, kúchový kameň; angl. tufa, calcareous tufa) je usadená hornina, klasifikovaná buď samostatne, alebo ako typ horniny vápenec, alebo ako typ široko poňatého travertínu (ktorý sa tiež môže a nemusí klasifikovať ako typ horniny vápenec). 

Penovec vzniká vyzrážaním z vôd, povrchových tokov alebo prameňov s nízkou teplotou, za výraznej účasti rastlín a mikroorganizmov, po ktorých odumretí je hornina výrazne pórovitá.Pedley, M., 2009: Tufas and travertines of the Mediterranean region: a testing ground for freshwater carbonate concepts and developments. Sedimentology, 56, 221–246 https://doi.org/10.1111/j.1365-3091.2008.01012.x 

Penovec sa líši od menej poróznej horniny nazývanej travertín (v užšom zmysle). Táto vzniká vyzrážaním z termálnych vôd, spravidla bez významnej prítomnosti makroskopických rastlín, pre ktoré sú termálne vody príliš teplé. Na druhej strane sa však penovec často uvádza ako jeden z typov travertínu v širšom zmysle (nazývaného aj vápenný tuf či, najmä ak je sypkejší, vápenná pena)LOŽEK, V., ZEZULKA, J. Příroda ve čtvrtohorách. Praha: Academia, 1973, S. 146, 149 

 Penivec 
Niekedy sa do pojmu penovec zahŕňa (alebo sa s ním nepresne zamieňa) aj tzv. penivecPANOŠ, V. Karsologická a speleologická terminologie.... Žilina: Knižné centrum, 2001, S. 145 či penitecJELEŇ, Stanislav et al. Náučno-poznávací sprievodca po geologických a geografických lokalitách stredného Slovenska. [Bratislava: Geologický ústav SAV], 2010, p. 68, 304 (angl. foam sinter, nem. Schaumsinter).BAJER, A. et al. Petrologie. Brno. 2004  (Autori v hesle pěnivec terminologicky a sčasti aj definične splietli pojmy penivec, penovec, speleotém a travertín v širšom zmysle do jedného.) Tento však prísne vzaté označuje len sedimenty uhličitanu vápenatého, ktoré sa vyzrážali (biogénne chemickým procesom) zo studených krasových vôd na stenách jaskynných vchodov (t. j. vo vstupnej časti jaskyne) alebo na stenách pod skalnými prevismi, obyčajne na stielkach machorastov, z ktorých za sucha či v mraze opadávajú a hromadia sa na dne ako belavá zemina podobná bryndze či tvarohu. Vlastný penovec naopak vzniká v tečúcej vode. 

 Charakteristika 
Penovce sú nespevnené svetlosivé, žlté až červenkasté obyčajne výrazne porézne sedimenty. Zvyčajne bývajú nevrstevnaté.Pellant, Ch., 2005, Horniny a minerály. Ikar, Bratislava, s. 241 Ak je penovec tvorený spojením drobných valúnikov, býva označovaný ako kalkrusta.

Vzniká tak, že voda pri priechode horninou rozpúšťa vápenec, najmä ak je v nej prítomný oxid uhličitý. Na povrchu potom stačí oteplenie, únik alebo napr. pohltenie uhličitého rastlinami a vzniká vrstva penovca. Vďaka značnej rýchlosti zrážania vápenca môže obsahovať aj fosílie organizmov, ktoré vápnitý sediment prerástol a udusil.

V minulosti sa penovce využívali v poľnohospodárstve pri neutralizácii kyslých pôd.

V penovcovej mokradi optimálne prebieha zrážanie hydrogénuhličitanov v hĺbke prvých milimetrov vodného stĺpca. Od miesta rozpustenia je k miestu vyzrážania potrebná vzdialenosť niekoľko stoviek m, zvyčajne až niekoľko km.

 Referencie 

 Externé odkazy 
 Krásnohorská jaskyňa - kapitola Penovce 

 Zdroj 

Kategória:Usadené horniny