Baby sitting

Baby sitting () je opatrovanie dieťaťa doma v čase neprítomnosti jeho rodičov, spravidla za úhradu. Osoba, ktoré dieťa alebo deti opatruje, sa nazýva babysitter, resp. babysitterka alebo babysit (), opatrovateľ, resp. opatrovateľka alebo varovkyňa.

Výraz baby sitting sa použival pôvodne len v Spojených štátoch, dnes sa používa aj v iných anglicky hovoriacich štátoch, v slovenčine, nemčine a iných jazykoch. V Spojenom kráľovstve sa pre pravidelnú varovkyňu používa ај výraz childminder.

 Etymológia 
Baby sitting je anglicizmus, anglické slovesné podstatné meno odvodené od podstatného mena babysitter (písané tiež baby-sitter alebo baby sitter; z baby – dojča a sitter – niekto, kto strávi čas sedením, resp. v tomto konkrétnom použití dohliadaním). Výraz baby sitter podľa v tlači prvýkrát použil Charles Rumford Walker vo svojej knihe American City, 278 pp. (1937) a prvé známe použitie výrazu babysitting bolo zaznamenané v roku 1947 (podľa Oxford English Dictionary pre tvar baby-sitting), pre výraz babysit v roku 1944 (podľa Merriam-Webster Dictionary).

V angličtine môže výraz baby sitting označovať aj opatrovanie a staranie sa v širšom zmysle (napr. staranie sa o zvieratá) a vo finančníckom slangu udržiavanie investície, ktorá relatívne dlhé obdobie stráca hodnotu, v nádeji, že jej hodnota napokon vzrastie.

 História 
V Spojených štátoch sa táto forma práce uplatnila v medzivojnovom období, najmä v dôsledku nárastu pôrodnosti v 30. rokoch a počas druhej svetovej vojny. Vykonávali ju dospievajúce dievčatá, ktoré si dohliadaním na deti privyrábali, zatiaľ čo matky boli v zamestnaní, nakupovali alebo sa venovali voľnočasovým aktivitám.

 Referencie 

 Literatúra 


Kategória:Povolania