Viereckschanze

Viereckschanze (-nem. slovo, [vyslov: fírekšance], doslova; štvoruholníkový val, nemecké množné číslo: Viereckschanzen; iné názvy: štvoruholníkové valy, [za predpokladu, že ide o svätyňu:] (keltská) svätyňa štvoruholníkového typuEncyklopédia archeológie, Bratislava:Obzor, 1986, S. 411-412, 311) je v archeológii štvoruholníkový areál ohraničený valmi v západnej a strednej Európe z laténskej doby. 

Pre tieto objekty je charakteristický štvorcový až obdĺžnikový tvar o strane 50 – , rozloha okolo , ohradenie sypaným valom bez vnútornej konštrukcie a vonkajšou priekopou so šikmými stenami (rez má tvar písmena "V"), vchod do areálu sa javí ako prerušenie valu, ale nie priekopy.Venclová, N. Archeologie pravěkých Čech 7 – Doba Laténská, str.35, Praha 2008 Vnútri ohradenia sa nachádzajú stopy po polozemniciach aj väčších nadzemných stavbách. Väčšina plochy však bola nezastavaná. V niektorých prípadoch sa vnútri ohradenia nachádzajú zahĺbenia – interpretované niekedy ako kultové šachty, ktoré mohli slúžiť pri obetovaní, alebo ako miesto pre odloženie použitých kultových predmetov.Náboženství Keltů: Posvátná místa. Archeolog.cz: Katalog archeologických památek na území ČR [online]. 2009, 25.6. [cit. 2012-05-09]. Dostupné z: http://www.archeolog.cz/encyklopedie/keltske-nabozenstvi/ U skúmaných šácht bola zistená hĺbka niekedy až niekoľko desiatok metrov (napr. Holzhausen pri Mníchove – ).

 Rozšírenie 
Tieto typické terénne útvary sa objavujú hojne v neskorej dobe laténskej od Francúzska až do strednej Európy s ťažiskom v južnom Nemecku. Riedko sa vyskytujú aj v Čechách, kde sú najlepšie preskúmaným objektom štvoruholníkové valy pri Mšeckých Žehroviciach a  Markvarticiach. Mimo ohradenia pri Mšeckých Žehroviciach sa nachádzala jama so zlomkami známej laténskej antropomorfnej kamennej skulptúry. Tento areál je interpretovaný ako sídlo elity, pričom skulptúra ​​indikuje adoráciu miestneho heroa.

Na Morave je známa doteraz iba jediná, zatiaľ nepreskúmaná Viereckschanze, a to pri Ludéřove na Olomoucku, ktorá v prípade, že výskum potvrdí (už teraz však veľmi pravdepodobne) laténsky vek objektu, by bola najvýchodnejšie položenou "Viereckschanzou" v Európe vôbec.

 Charakteristické znaky 
Štvorcový alebo obdĺžnikový priestor s rozmermi strán cca 50 –  a výmerou do , orientovaný podľa svetových strán, uzatvárajú v rohoch vyvýšené hlinené sypané valy bez vnútornej konštrukcie s priekopou o priereze v tvare písmena V. Na jednej strane (nie severnej) býva vo vale zrejmé prerušenie pre vstup, pričom však nebýva prerušená priekopa; uprostred či pri niektorej zo strán býva zistená hlboká šachta; zástavba, ak je zistená, býva riedka. Budované boli na miestach s ďalekým výhľadom a aspoň v Česku na okraji vtedy osídleného priestoru.

 Datovanie a interpretácia 
Štvoruholníkové valy sú datované do 2. – 1. storočia pr. Kr. a dlho panoval názor, že sú to svätyne s obetnými šachtami a chrámami. V súčasnej dobe však prevažuje mienka, že ide o opevnené obytné dvorce, napriek tomu však je sotva možné považovať ich za bežné sídla. Skôr môžeme predpokladať, že ich obývali jedinci alebo skupiny výnimočného postavenia – mohli to byť iste veľmoži alebo druidi, patriaci ku keltskej elite; tomu by konečne zodpovedali aj niektoré nálezy, ktorým môžeme priznať kultový charakter (napr. kamenná hlava Heroa zo Mšeckých Žehrovíc, drevené plastiky jeleňov z Fellbach-Schmiedenu v Bádensku-Würtembersku apod.). Interpretácia týchto objektov je však stále neistá.

 Referencie 

 Pramene 
 Jana Čižmářová, 2004: Encyklopédia Keltov na Morave av Sliezsku. Praha. Str. 48. 
 Jiří Waldhauser 2001: Encyklopédia Keltov v Čechách. Praha. Str. 96 – 98.

 Externé odkazy 
 Viereckschanze - Skřipel, Osov  
 Http://www.oberhaching.webkonzil.de/karte-der-keltenschanzen-suedlich-muenchen-kelten-bayern.html  
 Http://www.kelten-info-bank.de/viereckschanzen.html 
 Http://www.kraftvolle-orte.de  

 Zdroj 

Kategória:Kelti
Kategória:Archeológia