Arnošt Procházka

Arnošt Leopold Antonín Procházka (* 15. november 1869, Praha† 16. január 1925, Praha) bol český literárny a výtvarný kritik a prekladateľ modernej európskej literatúry. Patrí k čelným predstaviteľom českej literárnej dekadencie.

V roku 1894 spolu s Jiřím Karáskem z Lvovic založil dekadentne zameraný časopis Moderní revue.

Krátko potom, čo Kamilla Neumannová začala vydávať svoje Knihy dobrých autorů sa stal hlavným redaktorom tejto knižnice. Na vydávaní sa podieľal editorsky aj prekladateľsky, stanovil náklad zväzku 1000 výtlačkov a pevný deň vychádzania 25. každého mesiaca, inicioval založenie ďalších knižníc, rokoval s autormi a s vydavateľkou úzko spolupracoval až do svojej smrti v roku 1925.

 Dielo 
náhľad|Arnošt Procházka (vľavo) a Viktor Dyk na karikatúre Františka Gellnera
 Prostibolo duše, Praha : Moderní revue, 1895 – lyrika dekadentného typu
 reedícia: Brno : Pavel Křepela, 2000, ISBN 80-902653-3-2
 Básnické jaro 1902, Praha : vlastný náklad, 1902
 Odilon Redon, Královské Vinohrady : Hugo Kosterka, 1904, edícia Symposion
 Cesta krásy : essaie, Praha : Bedřich Kočí : Beaufort, 1906 - písané v rokoch 1898–1906
 Meditace : Essaie, Praha : Kamilla Neumannová, 1912
 České kritiky Praha : Moderní revue, 1912
 Polemiky, Praha : Kamilla Neumannová, 1913
 Rozhovory s knihami, obrazy i lidmi, Praha : František Borový, 1916
 Tanec smrti : povídky, Praha : Karel Říhovský, 1917
 Diář literární a umělecký : Články a kritiky o literatuře, výtvarnictví a divadle, Královské Vinohrady : Ludvík Bradáč, 1919
 Erotická sexualita v literatuře a umění : Diář kritikův, Královské Vinohrady : Ludvík Bradáč, 1919
 Dnové života, Brno : St. Kočí, 1922
 Soumrak, Praha : Moderní revue, 1924
 Torsa veršů ; Torsa prosy, Královské Vinohrady : Ludvík Bradáč, 1925
 Relikviář, Praha : Kamilla Neumannová, 1928 - básne v próze z pozostalosti

 Preklady 
Prekladal z germánskych a románskych jazykov a ďalej z ruštiny a poľštiny. Preklady tlačil pod najrôznejšími pseudonymami (napr.: Rudolf Bláha, Norbert Fomeš, Ludvík Havelka, Emerich Hladký, Robert Hořan, Lambert Lakosil, Alois Landa, Katuše Lobčová, Jindřich Morávek, Leopold Pudlač, Julius Skružný, Ferdinand Studnička, Helena Vracelová a ďalšie). Procházkove preklady niektorí kritici (napr. František Xaver Šalda, František Chudoba) ostro kritizovali.

 Zberateľ 
Vybudoval obsiahlu a rozmanitú zbierku grafických prác, vzácnych francúzskych výtlačkov. Prvý predal sám z peňažnej tiesne, chcel pomôcť svojej priateľke prostitútke. Žena od neho neskôr utiekla. Potom zhromaždil obdobnú zbierku, ktorá sa však po jeho smrti stratila, časť knižnice bola predaná v dražbe a zostal po nej len katalóg.

 Rodina 
Jeho synovcom bol Alois Wachsman.

 Referencie 

 Pozri aj 
 Moderní revue
 Kamilla Neumannová

 Literatúra 

 Slovník pseudonymů v české a slovenské literatuře, spracoval Jaroslav Vopravil, Praha, Státní pedagogické nakladatelství, 1973


 Externé odkazy 
 Arnošt Procházka v databáze Národní knihovny ČR
 František Xaver Šalda: Arnošt Procházka, 1925, Súbor diela F. X. Šaldy, sv. 22
 Henri Serre: Ghetto v mešitě, Naše řeč 1, 1924

 Zdroj 

Kategória:Českí literárni kritici
Kategória:Českí prekladatelia
Kategória:Osobnosti z Prahy