President Masaryk

President Masaryk bola najväčšia vojnová loď česko-slovenského vojnového loďstva a zároveň považovaná za jeho vlajkovú loď. Česko-Slovensko vlastnilo túto loď v rokoch 1930 – 1939. Počas druhej svetovej vojny sa lodi zmocnilo nacistické Nemecko. Loď bola premenovaná na Bechelaren. Po vojne bola opätovne premenovaná. Nenašlo sa však pre ňu ďalšie uplatnenie v armáde, takže bola odzbrojená a nasadená na civilné účely. Nakoniec bola v roku 1978 zošrotovaná.

 História 
 Medzivojnové obdobie 
Vzorom pre hliadkovú loď bola rakúsko-uhorská loď Wels. Bola naprojektovaná v závodoch Škoda a postavená v komárňanskej lodenici. Oceľové pláty dodala spoločnosť Poldi Kladno a lodné skrutky vyrobila spoločnosť Zeise. 19. októbra roku 1930 bola spustená na hladinu Dunaja a pokrstená ako President Masaryk. Veliteľom lode sa stal Kapitán Karel Pavala. Po spustení prvých cvičení lode sa však ukázali nedostatky v jej konštrukcii a loď nedosahovala predpokladané parametre, preto bola vrátená do lodeníc, kde bola renovovaná. O dva roky neskôr v roku 1932 bola definitívne spustená. Až do začatia vojny robila na Dunaji rôzne vojenské cvičenia.

 2. svetová vojna 
Po rozdelení Česko-Slovenska na Slovenský štát a na Protektorát Čechy a Morava v roku 1939 pripadla Nemecku, bola premenovaná na Bechelaren a až do roku 1941 bola v Linzi. Od  tohto roku bola nasadená v Juhoslávii kde hliadkovala a sprevádzala lode. 
Uvažovalo sa nad rozsiahlejšími vylepšeniami ako napríklad pridanie šiestich odpaľovacích trubíc pre nemecké torpéda G7, či pridanie 23mm pancierových plátov, avšak toho sa loď nikdy nedočkala. 
Po tom, čo bola v roku 1943 poškodená pri obrane konvoja lodí, bola opäť vrátená do Linzu, kde bola opravená a rozsiahlo modernizovaná.

 Modernizácia 
Trup bol predĺžený o  a bol zmenený tvár záde, aby kotly a iné stroje mohli nahradiť dva ponorkové diesely MAN o výkone 2× 1800 koní. Odstránil sa komín a vývod sadzí bol vyvádzaný dvomi výfukmi na bokoch lode. Bola odstránená časť nadstavieb a na ich miesto priamo nad strojovňu bol umiestnený štvorhlavňový protilietadlový kanón kalibru , ktoré nahradzovali staré guľomety kalibru . Protilietadlové delá na prednej časti lodi boli demontované. Potom v roku 1944 bola poslaná opäť na Dunaj. V noci z 5. na 6. apríla bola pri ochrane konvoja poškodená Sovietskym letectvom. Po oprave sa ešte v decembri vrátila do oblasti Vyšehradu. Potom v januári 1945 podporovala nemeckú armádu v Budapešti. Odtiaľ bola presunutá do Linzu, kde boli kanóny kalibru  nahradené protiponorkovými kanónmi kalibru , ktoré boli kryté ľahkým pancierom. Všetka munícia pre  kanóny totiž došla a nebolo možné zohnať ďalšiu.

 Koniec vojny 
Zúčastnila sa bojových operácií v Juhoslávii a Maďarsku. V roku 1945 podporovala nemeckú protiofenzívu v Budapešti a pri rakúskom Melku uskutočnila výpad proti sovietskym delovým člnom.
To boli jej posledné bojové akcie. 11. mája sa posádka vzdala v Linzi americkej armáde.

 Povojnové obdobie 
V roku 1947 bola odvlečená do Bratislavy a vrátená Česko-Slovensku. Do prevádzky bola zaradená až v roku 1951, pretože česko-slovenská armáda pre ňu nemala uplatnenie. Bola prevedená do civilného sektoru. V rokoch 1955 a 1956 bola odzbrojená a slúžila ako pracovný pontón Slovenských lodeníc v Komárne.
Potom bola v roku 1978 zošrotovaná.

 Literatúra 


 www.zpravy.idnes.cz
 Martin Dubánek: Od bodáku po tryskáče; nedokončené československé zbrojní projekty
 portál Druhá svetová

 Zdroj 

Kategória:Česko-slovenské lode
Kategória:Vojnové lode
Kategória:Pomenovania podľa Tomáša Garrigua Masaryka