Birminghamská škola

Birminghamská škola je smer tzv. Britských kultúrnych štúdií (cultural studies). Hlavnou témou bola analýza masovej kultúry, odhaľovanie znakov, aktívny percipient, subkultúr, analýza žánrov, ekonómie médií, etnografický prístup a textová analýza, kultúra mládeže, triedne vzťahy, média a film, politika a skúmanie kultúry vo vnútri.PLECNER, A. 2005. Masová kultúra a pop kultúra ako systémy kultúry.  In GAŽOVÁ, V., SLUŠNÁ, Z.. Kultúra a  rôznorodosť kultúrneho. Bratislava : Katedra kulturológie Filozofickej fakulty Univerzity Komenského, 2005. ISBN 80-89176-41-8, s. 181

Autori boli najmä ľavicovo orientovaní a prispievali aj do časopisu New Left Review, ktorý založil jeden z predstaviteľov, kultúrny teoretik S. Hall (zaviedol koncept kódovania a dekódovanie v masovej kultúre). Pôvodnú Birminghamskú školu reprezentujú autori ako Stuart Hall, Richard Hoggart, Raymond Wiliams a E. P. Thompson. Neskorú líniu predstaviteľov, ktorí prebrali postmoderní prístup v kontexte semiotických interpretácií reprezentuje napr. J. Fiske, ktorý definoval pojem populárnej kultúry (populárna kultúra ako súbor foriem potešenia, významov a praktík, ktoré sprostredkujú 
účastníkovi pocit príslušnosti k istej skupine vyčlenenej oproti 
dominantnej kultúre; zaviedol termíny „významy“ a „potešenia“ ako zvláštne kvality mediálnych textov, ktoré nemožno jednoducho vlastniť, 
ani kontrolovať, pretože sa nedajú stotožniť s kultúrnymi komoditami), predpoklad aktívneho diváka a optimistický prístup ku kultúre.

 Najvýznamnejší predstavitelia  
Stuart Hall, Graeme Turner, Herbert Richard Hoggart, Raymond Henry Williams, Edward Palmer Thomson, John Fiske; v rámci tzv. feministických štúdií: A. McRobbie, Ch. Brunsdon, D. Hobson, J. Windship

 Predmet výskumu  
 dejiny ľudových hnutí (Anglicko 19. storočia)
 štúdia motivované J. Lacanom (individuálnosť a subjektivita)
 štúdiá subkultúr a rasových menšín v mestských komunitách
 analýza masmédií (TV, film)
 analýza textových žánrov
 ekonómia médií (Anglicko 60. a 70. rokov 20. storočia)
 textová analýza a etnografia
 post-štrukturalistický prístup
 ďalšie témy (kultúra mládeže a triedne vzťahy, budovanie rodových identít, problém identity, kultúrne občianstvo, migrácia, živá a populárna kultúra, konzumné kultúry, média a film, kultúra tela, post-koloniálna kritika, multikultúrna politika, problematika sexuality)

 Vývoj  
Ku vzniku prispeli myšlienky básnika viktórianskej éry Matthewa Arnolda v diele Kultúra a anarchia (1869), kde písal o kultúre nových más, teda o mestskej filisterskej kultúre. Birminghamská škola vznikla v okruhu učencov univerzity v Cambridge, ktorých ovplyvnil neomarxizmus (Frankfurtská škola), marxizmus, Antonio Gramsci, Louis Althausser; a jazyková, literárna a textová analýza (pod vplyvom F. R. Leavisa - autor pojmov masová kultúra a menšinová kultúra).

Počiatky vývinu siahajú už do rokov 1918 - 1958 okolo ľavicovo orientovaného časopisu Scrutiny, ktorý taktiež skúmal účinky reklamy a masovej kultúry. Prvé obdobie (Hoggart, Williams, Thompson) siaha do rokov 1958-1968 kedy bola predmetom záujmu najmä literárna kritika a analýzy spoločenských pohybov v živote pracujúcej triedy. Hlásili sa k ideológii novej ľavice.Vplyv periodík New Left Rewiew, Theoreý, Culture & Society; Marxism Today; film. časopis Screen, History Workshop, zborníky Working Papers in cultural studies Prvým riaditeľom je Richard Hoggart (1954 až 1968), ktorého nahradil Stuart Hall (1968 - 1979). Druhé obdobie siaha do rokov 1968 až 1985, kedy sa predmet záujmu presunul na analýzu produktov masovej a populárnej kultúry, semiotiku (odhaľovanie znakov ideológie a hegemónie, kritika mediálnych textov), štúdium každodennosti, feminizmu a post-koloniálnej kritike (black studies a centrum CCCS). Tretie obdobie (Fiske, Morley, Hobsonová) spadá od roku 1985 po súčasnosť pričom predmetom záujmu je štúdium publika, orientácia na postmodernizmus a predpoklad aktívneho recipienta. V treťom období taktiež vzniká vďaka S. Hallovi pojem populárna kultúra ako autonómna časť voči dominantnej kultúre.

 Základné princípy britských kulturálnych štúdií 
 1. Vzdor voči kánonu
 2. Interdisciplinarita
 3. Anti-hierarchický prístup
 4. Politický prístup (úsilie o demokratizáciu chápania kultúry)

 Referencie 

 Pozri aj 
 frankfurtská škola
 filozofia 20. storočia
 kritická teória
 kultúrna kritika

Kategória:Sociologické školy a smery
Kategória:Sociológia
Kategória:Semiotika
Kategória:Kulturológia