Kostol Nostra Signora del Sacro Cuore

Kostol Nostra Signora del Sacro Cuore (, ) je renesančná sakrálna stavba, nachádzajúca sa v južnej časti rímskeho námestia Piazza Navona.

 História výstavby 
Dnešný kostol stojí na mieste stavby pochádzajúcej z 13. storočia. Bola ňou svätyňa, postavená na zvyškoch pôvodného Domiciánovho stadia na počesť mučeníkov, zabitých počas prenasledovania kresťanov v prvých storočiach po Kr. 

V polovici 15. storočia sa tu na popud kastílskeho infanta a rímskeho senátora Henricha, syna kastílskeho kráľa Ferdinanda III. začalo s prestavbou na renesančný kostol, zasvätený španielskemu národnému patrónovi svätému Jakubovi. Autorom projektu bol taliansky sochár a architekt Bernardo Rossellini. Kostol pomenovaný San Giacomo degli Spagnoli dostal praktický dnešný vzhľad s výstavným hlavným priečelím, ktoré však, na rozdiel od súčasnosti, bolo obrátené na opačnú stranu.

Od začiatku 16. storočia sa kostol stal národným chrámom Španielov a túto funkciu plnil až do postavenia Kostola Santa Maria in Monserrato degli Spagnoli v 17. storočí.

Ďalšie stavebné úpravy na kostole vykonal v roku 1518 Antonio da Sangallo mladší.

Chrám sa v priebehu svojej existencie stal skutočnou pokladnicou výtvarného umenia. Tri chrámové lode i trinásť bočných kaplniek bolo zdobených hodnotnými umeleckými dielami – obrazmi, freskami, sochami a dekoratívnymi prvkami. Na hlavnom oltári bol umiestnený obraz Ukrižovanie Krista od Girolama Siciolanteho da Sermonetu (1521 – 1580).

Po dostavaní Kostola Santa Maria in Monserrato degli Spagnoli sa on stal novou národnou svätyňou a španielska komunita sa presunula tam. Do nového kostola bola premiestnená aj väčšina umeleckých diel. 

Kostol ostal opustený a chátral. Na konci 19. storočia dal budovu chrámu pápež Lev XIII., podľa plánov architekta Lucu Cariminiho, renovovať. Vtedy otočili hlavné priečelie s vchodom do námestia Piazza Navona a zbúrali transept, ktorý musel ustúpiť ulici Corso del Rinascimento. Po prestavbe bolo zmenené aj zasvätenie kostola na súčasné a kostol bol zverený mužskej kongregácii Misionári Najsvätejšieho Srdca Ježišovho (Missionari del Sacro Cuore di Gesù).

 Prehliadka kostola 
Vcelku nenápadné hladké priečelie bez výrazných ozdôb, splývajúce s okolitou zástavbou, je členené horizontálnou rímsou na dve podlažia. Chrámový priestor však zaberá iba výšku prízemia; poschodie s trojicou rozetových okien obsahuje súkromné priestory pre rehoľníkov. Stavbu završuje malý trojuholníkový štít.

Kostol má štvorcový pôdorys s troma širokými loďami oddelenými stĺporadiami.

Z množstva pôvodného umeleckého vybavenia tu ostalo iba torzo – napr. renesančný chór z farebného mramoru a mramorové pozadie neobarokového hlavného oltára.

 Iné projekty 

 Zdroje 
 Kostol na romanchurches.wikia.com


Sacro
Kategória:Renesančné kostoly v Taliansku
Kategória:Kostoly zasvätené Panne Márii v Taliansku
Kategória:Rímskokatolícke kostoly v Taliansku