Pápežský biblický inštitút

Pápežský biblický inštitút alebo Pápežský biblický ústav (, alebo  – PIB) je vysokoškolská inštitúcia („postgraduálny biblický študijný ústav“) Svätej stolice sídliaca v Ríme na Piazza della Pilotta (a s pobočkou v Jeruzaleme), ktorá je zameraná predovšetkým na štúdium biblistiky. Výučba prebieha v talianskom a anglickom jazyku. Po celú dobu svojej existencie je inštitút vedený Spoločnosťou Ježišovou.  

Inštitút sa skladá z dvoch fakúlt, Biblickej fakulty a Fakulty starovekých blízko-východných štúdií. Má bohatú knižnicu a múzeum. V roku 2000 študovalo na inštitúte 375 študentov zo 60 národov sveta. Inštitút má bohatú publikačnú činnosť, vydáva napríklad biblické periodiká Biblica a Orientalia, bibliografický zoznam Elenchus bibliographicus biblicus či knižné série Analecta Biblica a Analecta Orientalia a iné. 

Inštitút založil 7. mája 1909 pápež Pius X. apoštolským listom Vinea electa („vyvolená vinica“).

Súčasným rektorom je od roku 2023 Slovák Peter Dubovský, ktorý vo funkcii vystriedal Kanaďana slovenského pôvodu Michaela Francisa Kolarcika (20142023).

 Rím 
Inštitút bol založený 7. mája 1909 apoštolským listom Vinea electa („vyvolená vinica“) pápeža Pia X. Pôvodne nemal právomoc udeľovať akademické tituly, ale len pripravoval študentov ku skúškam pred Pápežskou biblickou komisiou. Od vydania apoštolského listu Cum Biblia sacra z 15. augusta 1916 pápežom Benediktom XV. inštitút udeľoval licenciát zo Svätého písma () menom Pápežskej biblickej komisie. Akademicky sa inštitút osamostatnil po vydaní Motu proprio Quod maxime pápeža Pia XI. z 9. septembra 1930, keď mu bolo súčasne priznané oprávnenie udeľovať doktorát. Pius XI. Pápežský biblický inštitút zároveň spojil s Pápežskou Gregoriánskou univerzitou a Pápežským východným inštitútom. Inštitúcie „majú svoje vlastné štatúty a jedného vicerektora, ktorým je generálny predstavený Spoločnosti Ježišovej“.

Inštitút bol spočiatku vnímaný ako inštitúcia strážiaca katolíckych exegétov Svätého písma pred modernizmom. K zmene došlo začiatkom 30. rokov 20. storočia, keď sa dlhoročným rektorom inštitútu stal Augustin Bea. Došlo k zblíženiu katolíckych a protestantských biblických exegétov.

Pôvodne sa inštitút nečlenil na fakulty, no v roku 1932 bola založená Fakulta pre štúdium starovekého Blízkeho východu, pričom pôvodná časť školy sa začala označovať ako Fakulta biblických štúdií. Veľkým kancelárom inštitútu je prefekt Kongregácie pre katolícku výchovu. Vicekancelárom je generálny predstavený Spoločnosti Ježišovej.

 Jeruzalem 
náhľad|Pobočka Pontificio Istituto Biblico v Jeruzaleme
Od roku 1927 má Pontificio Istituto Biblico pobočku v Jeruzaleme tvorenú zázemím pre ubytovanie vyučujúcich a študentov, knižnicou a múzeom. Študenti inštitútu môžu v rámci štúdia navštevovať kurzy na Hebrejskej univerzite, Francúzskej biblickej a archeologickej škole (École biblique; Dominikánsky biblický inštitút) alebo absolvovať kurzy na Františkánskom biblickom inštitúte (). Pobočka predstavuje nezávislú inštitúciu s vlastným štatútom a akademickým programom.

 Rektori 
Všetci rektori pochádzali zo Spoločnosti Ježišovej. Zoznam:
 Leopold Fonck (19091918)
 Andrés Fernández Truyols (19181924)
 John J. O'Rourke (19241930)
 Augustin Bea (19301949)
 Ernest Vogt (19491963)
 Roderick Andrew Francis MacKenzie (19631969)
 Carlo Maria Martini (19691978)
 Maurice Gilbert (19781984)
 Albert Vanhoye (19841990)
 Klemens Stock (19901996)
 Robert F. O'Toole (19962002)
 Stephen Pisano (20022008)
 José María Abrego de Lacy (20082014)
 Michael Francis Kolarcik (20142023)
 Peter Dubovský (od 2023)

 Referencie 

 Ďalšia literatúra 


 Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Pontificio Istituto Biblico
 Vinea Electa pápeža Pia X.

Kategória:Pápežské univerzity
Kategória:Vysoké školy v Ríme
Kategória:Vysoké školy v Jeruzaleme
Kategória:Spoločnosť Ježišova
Kategória:Organizácie založené v 1909