Napuka

Napuka je malý koralový atol v severovýchodnej časti oblasti Tuamotu, označovanej aj ako oblasť "Ostrovy sklamania". Je iba  juhovýchodne od severného Tepoto Nord. Tento pár atolov je od ďalšej najbližšej pevniny (atol Fangatau) vzdialený  smerom na juh.

Nízky atol je trvale osídlený a s krátkou pristávacou dráhou pre lietadlá, nemá však žiaden chránený prístav. Pri sčítaní v roku 2012 bola celková populácia 299 osôb. Hlavnou osadou, ktorá je zároveň administratívnym centrom obce Napuka (zahŕňa aj severný Tepoto), je Tepukamaruia  (Te Puka Maru Ia).

 Geografia 
Atol má rozmery 10,5 x  a do plytkej lagúny nevedie žiaden splavný prieplav. Voda sa do lagúny a z nej dostáva len počas vrcholiaceho prílivu ponad niektoré nižšie položené úseky pomerne širokej koralovej útesovej bariéry. Severozápadná zaplavovaná bariéra je prehradená 650 metrov dlhým mólom, ktoré spája západný husto obývaný ostrovček so severným, ktorý slúži primárne ako kokosová plantáž a na pestovanie ďalších plodín.

Má typickú tropickú horúcu morskú klímu a je bez riek alebo jazier so sladkou vodou.

Atol je domovským hniezdiskom endemickej populácie vzácneho druhu spevavého vtáka trsteniarika dýkozobého z čeľade trsteniarikovitých (, ). Taktiež je dôležitým hniezdiskom pre morské korytnačky.Review of the protected areas system in Oceania Arthur L. Dahl, IUCN Commission on National Parks and Protected Areas, United Nations Environment Programme, éd. IUCN, 1986, ISBN 9782880325091, p.206.

 História 
Prvým zaznamenaným moreplavcom z Európy, ktorý atol navštívil, bol 7. júna 1765 anglický bádateľ John Byron. Atoly Napuka a Tepoto pomenoval Beznádejné ostrovy, pretože domorodci sa k nemu nesprávali veľmi priateľsky.

Napuku navštívila v rokoch 1838 – 1842 aj historická expedícia United States Exploring Expedition. Bol to pravdepodobne tento atol, ktorý na svojich mapách pomenoval 23. augusta 1839 Charles Wilkes ako "Wytoohee" alebo "Wutoohee".

V polovici 19. storočia sa kvôli bojom medzi kmeňmi Anainoapa d'Hanavave a Tiu d'Omoana na atol prisťahovalo množstvo utečencov z markézskych Fatu Iva.

Vďaka svojej izolácii (spolu s atolom Tepuka) si obyvatelia tejto oblasti ako jedny z posledných zachovávali tradičné polynézske zvyky a jazykové zvláštnosti. Paumotu je jedným zo siedmich variantov polynézskeho jazyka. Z tohto dôvodu boli cieľom záujmu etnografických a archeologických štúdií v prvej polovici dvadsiateho storočia počas dvoch misií, uskutočnených v roku 1929 (Napuka) a 1934 (Tepoto).Mémoire de pierre, mémoire d'homme : Tradition et archéologie en Océanie par Michel Julien, Catherine Orliac, Michel Orliac, Presses de la Sorbonne, vol. 23, 1996, ISBN 9782859442989, strany.75 – 79.

Letisko s  dráhou na atole slúži od roku 1977.

 Referencie 

Archív článku o Napuka na OceanDots
Atoll names 
Origin of the name (in German)
United States Exploring Expedition, - Charles Wilkes

 Pozri aj 
 Zoznam letísk vo Francúzskej Polynézii

 Iné projekty 


 Externé odkazy 
 Zoznam atolov (vo francúzštine)
Archív zoznamu atolov na OceanDots
Zoznam pôvodných názvov ostrovov Puamotu  
Biodiverzita polynézskych atolov 
Enhanced Vector Shorelines of the World

 Zdroj 


Kategória:Atoly Tichého oceánu