Hrabáče

Hrabáče (iné názvy: hrabáčotvarécicavce. Encyclopaedia Beliana 2 S. 535; mimo taxonómie: africké mrav(en)čiareSvet živočíšnej ríše. Vydavateľstvo Osveta. 1984. S. 127hrabáč takaru. In: Encyclopaedia Beliana. 1. vyd. Bratislava : Encyklopedický ústav SAV; Veda, 2010. 686 s. ISBN 978-80-970350-0-6. Zväzok 6. (His – Im), s. 211., zemné prasatáHyraxes and Aadvarks. In. Hello 9-10. 1998. S. 14; ) je rad cicavcov. Je zastúpený jedinou čeľaďou hrabáčovité (). Napriek tomu, že existuje veľa fosílnych druhov, dodnes prežil iba jediný druh – hrabáč takaru (Orycteropus afer).

Hrabáče sa vyvinuli v Afrike v ranom miocéne a neskôr sa rozšírili do Eurázie. Väčšina rozmanitých druhov vyhynula na konci pliocénu.

 Charakteristika 
Pre hrabáče a hrabáčovité sú špecifické niektoré anatomické charakteristiky:

 tylová oblasť má v oblasti ucha veľké výčnelky
 zuby majú výraznú štruktúru 
 na stehennej kosti majú svalové úpony
 časť holennej kosti je ohnutá

 Systematika 
Systematika podľa Lehmann 2009 (a Pickford 2019) vyzerá nasledovne:PICKFORD, Martin. Orycteropodidae (Tubulidentata, Mammalia) from the Early Miocene of Napak, Uganda. Münchner Geowissenschaftliche Abhandlungen - Reihe A Band: 47 2019. Series: MGA, Reihe A: Geologie und Paläontologie ISBN: 978-3-89937-247-2 ISSN: 0177-0950 

rad hrabáče (Tubulidentata) – jediná čeľaď hrabáčovité (Orycteropodidae):
 rod † Eteketoni Pickford, 2019 – nález z roku 2018
 rod † Myorycteropus MacInnes, 1956 – občas považovaný za súčasť rodu Orycteropus
 † Myorycteropus africanus MacInnes, 1956 – typový druh
 † Myorycteropus cf. africanus Kenya (MacInnes, 1956; Pickford, 1975)
 † Myorycteropus sp. Arrisdrift (Pickford, 1996, 2003)
 † aff. Myorycteropus chemeldoi (Pickford, 1975)
 † aff. Myorycteropus minutus (Pickford, 1975)
 † aff. Myorycteropus sp. Napak (Pickford, 1975)
 rod  †Leptorycteropus Patterson, 1975 – staršie občas považovaný za súčasť rodu Orycteropus
 †Leptorycteropus guilielmi Patterson, 1975 – typový druh
 rod † Amphiorycteropus Lehmann, 2009 – po slovensky hrabáč; do roku 2009 sa tento rod považoval za súčasť rodu Orycteropus
 † Amphiorycteropus gaudryi (Major, 1888) – typový druh
 † Amphiorycteropus cf. gaudryi Monticino 
 † Amphiorycteropus cf. gaudryi Chobruchi
 † Amphiorycteropus cf. gaudryi Maragheh
 † Amphiorycteropus abundulafus (Lehmann et al., 2005)
 † Amphiorycteropus mauritanicus (Arambourg, 1959)
 †Amphiorycteropus sp. Rooilepel (Pickford, 1996) - nález s veľmi nejasným zaradením
 †Amphiorycteropus sp. Saitune Dora (Lehmann, 2008a)
 † Amphiorycteropus browni (Colbert, 1933)  - pravdepodobne vrátane bývalého druhu Orycteropus pilgrimi Colbert, 1933
 † Amphiorycteropus depereti (Helbing, 1933)
 † aff. Amphiorycteropus pottieri (Ozansoy, 1965)
 † aff. Amphiorycteropus cf. pottieri Sinap (Fortelius et al., 2003)
 † aff. Amphiorycteropus seni (Tekkaya, 1993)
 † aff. Amphiorycteropus cf. seni Paşalar (Fortelius, 1990)
 † aff. Amphiorycteropus cf. seni Sinap (Fortelius et al., 2003)
 rod Orycteropus Geoffroy St. Hilaire, 1796 - po slovensky hrabáč
 hrabáč takaru (Orycteropus afer) – typový druh
 † Orycteropus cf. afer Langebaanweg (Hendey, 1973; Pickford, 2005; Lehmann, 2006b)
 † Orycteropus cf. afer Swartkrans (Lehmann, 2004)
 † Orycteropus crassidens MacInnes, 1956
 † Orycteropus djourabensis Lehmann et al., 2004
 † Orycteropus aff. djourabensis Lothagam Lower Nawata (Milledge, 2003)
 † Orycteropus aff. djourabensis Lothagam Upper Nawata (Milledge, 2003)
 † Orycteropus aff. djourabensis Lukeino (Pickford, 1975) 
 † Orycteropus sp. Asa Koma (Lehmann, 2008a)
 † Orycteropus sp. Laetoli (Dietrich, 1942, Leakey, 1987)
 † Orycteropus sp. Swartkrans (Lehmann, 2004)

Staršie niektorí autori do Tubulidentata (resp. čeľade Orycteropodidae) zahŕňali aj niektoré z nasledujúcich vyhynutých rodov: Archaeorycteropus, Palaeorycteropus, Leptomanis, Plesiorycteropus,  Scotaeops (dnes súčasť rodu StegotheriumJuan Carlos Fernicola, Sergio Fabián Vizcaíno. Revisión del género Stegotherium Ameghino, 1887 (Mammalia, Xenarthra, Dasypodidae). Ameghiniana versión On-line ISSN 1851-8044 Ameghiniana v.45 n.2 Buenos Aires abr./jun. 2008 ), Kelba, Herodotius a Chambius.Seiffert, Erik. (2007). A new estimate of afrotherian phylogeny based on simultaneous analysis of genomic, morphological, and fossil evidence. BMC evolutionary biology. 7. 224. 10.1186/1471-2148-7-224. 

 Referencie 

 Iné projekty 

 Zdroj