Ian Wallace

Ian Russell Wallace (* 29. september 1946 – † 22. február 2007) bol britský rockový a džezový bubeník. V rokoch 1971 a 1972 bol členom skupiny King Crimson, ďalej pôsobil ako štúdiový a koncertný hráč.

Už na škole založil Wallace vlastnú skupinu s názvom The Jaguars. Neskôr sa stal členom The Warriors, kde sa stretol s budúcim spevákom Yes Jonom Andersonom. S Yes hral Wallace v novembri 1968, kedy dočasne odišiel ich bubeník Bill Bruford. Po The Warriors pôsobil Wallace v skupine Big Sound, ktorá hrala aj v Dánsku, Nórsku a Švédsku. Na prelome 60. a 70. rokov bubnoval v Bonzo Dog Doo-Dah Band.

V prvej polovici roka 1971 sa stal členom skupiny King Crimson, s ktorou nahral štúdiový album Islands a koncertnú platňu Earthbound. Gitarista Robert Fripp sa ale rozhodol úplne prestavať skupinu a Wallace spoločne so saxofonistom Melom Collinsom a basgitaristom Bozom Burrellom odišli do kapely Snape, ktorú viedol Alexis Korner.

Od 70. do 90. rokoch pôsobil Wallace ako štúdiový hudobník, podieľal sa na albumoch najrôznejších interpretov, ako sú napr Peter Frampton, Bob Dylan, Ry Cooder, Don Henley, Keith Emerson, Roy Orbison, Eric Clapton a mnoho ďalších. V roku 2003 vydal svoj jediný sólový album s názvom Happiness with Minimal Side Effects a stal sa aj členom skupiny 21st Century Schizoid Band, ktorú tvorili bývalí hudobníci pôsobiaci predtým v King Crimson. Roku 2005 založil vlastnú skupinu Crimson Jazz Trio.

V roku 2006 mu bola diagnostikovaná rakovina pažeráka, ktorej nasledujúceho roka vo veku 60 rokov podľahol.

 Zdroj 

Kategória:Anglickí rockoví bubeníci
Kategória:Anglickí popoví bubeníci
Kategória:Anglickí džezoví bubeníci
Kategória:Členovia skupiny King Crimson