Majláthova chata

Majláthova chata (, ) () je horská chata na brehu Popradského plesa v Mengusovskej doline vo Vysokých Tatrách.

 Poloha 
Chata sa nachádza v strednej časti Mengusovskej doliny na brehu Popradského plesa v blízkosti chaty pri Popradskom plese, priamo pod príjazdovou cestou. Je tak jednoducho dostupná po značených turistických chodníkoch  červenej a  zelenej značky alebo po asfaltovej ceste po  modrej značke, vedúcej k plesu od železničnej zastávky Popradské Pleso.

 História 
 Chata pri Popradskom plese má dlhú históriu. V roku 1876 schválilo predsedníctvo Uhorského karpatského spolku stavbu turistickej chaty pri Popradskom plese. Odovzdali ju do užívania až po troch rokoch - 4. augusta 1879. Pomenovali ju Majláthova chata na počesť liptovského podžupana a I. podpredsedu liptovskej odbočky Uhorského karpatského spolku Vojtecha Majlátha, ktorý sa najviac zaslúžil o jej výstavbu. V inojazyčnej literatúre mala rôzne názvy (, , ). Onedlho po postavení 18. júla 1880 vyhorela. Na svedomí ju mali, údajne, bylinkári, ktorí sa báli turistov, ktorí začali túto časť Tatier navštevovať a chceli ich odohnať zo svojho "kráľovstva".
 Po vyhorení, neďaleko pôvodnej, ešte v tom istom roku postavili nad rázcestím chodníkov do Žabej a Hincovej doliny provizórnu drevenú Hincovu kolibu, ktorá slúžila 15 rokov.
 Zakrátko na mieste vyhorenej v roku 1881 stála už nová Chata pri Popradskom plese. Staval ju Uhorský karpatský spolok. Keďže ju oficiálne nepomenovali, zdedila meno po svojej predchodkyni - Majláthova chata. O niečo neskôr sa ujalo pomenovanie Chata pri Popradskom plese (, , ). Chata bola z kameňa. Boli v nej tri miestnosti. Od roku 1884 bol v nej stály chatár. V roku 1890 vyhorela.
 Na stavbu novej sa podujal batizovský statkár František Máriássy. Jeho chata bola zo žuly a dreva. Bola v prevádzke od roku 1892 do roku 1897.
 V roku 1897 prevzalo majetky Mariassyovcov javorinské knieža Hohenlohe a s nimi aj  Mengusovskú dolinu a Chatu pri Popradskom plese. Nový majiteľ sa rozhodol vytlačiť turistov a chatu dal zbúrať. Verejná mienka ho však primäla k stavbe novej, v poradí už štvrtej chaty. Bolo to v roku 1899. Táto po niekoľkých prestavbách slúžila do roku 1961. V poslednej fáze ponúkala ubytovanie pre 150 turistov. Knieža Hohenlolhe počas výstavby chaty vyhlásil, že k nej nechá postaviť odbočku elektrickej železnice, ktorá sa mala odpájať pri dnešnej zástavke Popradské pleso. Nikdy sa táto myšlienka nerealizovala. V roku 1921 Hohenlohe chatu prenajal Klubu československých turistov. Od roku 1929 do roku 1947 chatu viedol bývalý čašník František Fiška (bol spolu s Otakarom Štáflom zakladateľom Symbolického cintorína), ktorý sa zaslúžil, aby k pôvodnej chate pribudla nocľaháreň. V roku 1951 dočasne prevzal chatu Oblastný zbor Slovakoturu v Starom Smokovci, ktorý ju premenoval na Chatu kpt. Morávku, na počesť veliteľa finančnej stráže v obci Štrbské pleso Štefana Morávku (1911-1945), ktorý padol ako partizánsky veliteľ v partizánskych bojoch počas druhej svetovej vojny na Grúniku (meno sa po zničení chaty prenieslo na novú chatu, ktorá nahradila zaniknutú chatu). V rokoch 19501951 tu pôsobil ako chatár Vincent Hudáček, potom v rokoch 19521956 Viliam Lampart, po ňom prišli Spišiaci Štefan Vojčík a Kopinec. Boli tu v rokoch 19571960. Chata aj naďalej stála pri novom horskom hoteli. V roku 1961 nevydržala nápor snehu a pod jeho ťarchou sa zrútila. Vtedy ju spravoval chatár Ing. Vladimír Šimo. On odovzdával nový horský hotel do užívania. V roku 1963 prišiel na chatu Miroslav Jílek. Za jeho pôsobenia sa skončila história staručkej chaty, ktorá po postavení nového horského hotela slúžila ako zamestnanecká nocľaháreň pri Popradskom plese. Plamene ju zničili 25. októbra 1964. Zostali iba múry a komín.
 Dňa 12. októbra 1957 za začala výstavba nového horského hotela, ktorý odovzdali do prevádzky na Vianoce v roku 1961 Hotel postavili podľa projektov architektov L. Bauera a F. Čapku. Po Miroslavovi Jílkovi prišiel na chatu Ctibor Kováč. Bol tu v rokoch 19671970. Po ňom Ján Lehotský. Bol tu až do roku 1976. Potom sa chatári striedali častejšie. Pôsobili tu E. Olejník, B. Číder, A. Kaníz, J. Pačin, J. Lampart, v máji 1981 Ján Šmída s manželkou Vierou, ktorá bola dcérou jedného z prvých chatárov Václava Fišku. Boli tu do roku 1987, kedy ich vystriedal Peter Žiška. V roku 1990 prišiel na chatu Július Fabián, ktorý v roku 1995 prevzal chatu do ekonomického prenájmu od Interhotela Tatry. Koncom roku 1996 kúpil chatu JUDr. Pavol Lazár, od ktorého prevzal v septembri 1997 vedenie Tatranec Tomáš Petrík.
 V marci 2011, po piatich rokoch výstavby, vyrástla len pár metrov od Chaty pri Popradskom plese nová chata s celoročnou prevádzkou.  Majláthova chata nesie meno po iniciátorovi výstavby prvej chaty pri Popradskom plese Vojtechovi Majláthovi. Jej majiteľom je horolezec Pavol Lazár.Bohuš, Ivan: Od A po Z o názvoch Vysokých Tatier, vydali Štátne lesy TANAPu, Tatranská Lomnica, 1996Mrázik, František:  Strechy nad oblakmi, Print- Servis, 1998, ISBN 80-88755-62-XČasopis Vysoké Tatry č. 1, 1974, roč. 12, In: Žvach Alojz, Horský hotel pri Popradskom plese, str. 17 - 18.

 Prístup 
 po  červenej značke:
 zo Štrbského plesa
 zo Sliezskeho domu okolo Batizovského plesa cez Ostrvu
 po  modrej značke:
 zo železničnej zastávky Popradské pleso (TEŽ)
 z rázcestia nad Žábím potokom
 po  zelenej značke:
 zo Štrbského plesa
 po  žltej značke:
 zo Symbolického cintorína

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy a zdroj 
 www.majlathovachata.sk
  Možnosť on-line rezervácie

Kategória:Popradské pleso
Kategória:Horské chaty vo Vysokých Tatrách