Žerotínovci

Žerotínovci alebo Zierotinovci bol významný český a moravský šľachtický rod.

 Dejiny rodu 
Pôvodom stará moravská vladárska rodina bola roku 1478 povýšená do panského stavu a v roku 1706 cisárom Jozefom I. do ríšskeho grófskeho stavu (pre krajiny Koruny českej potvrdený 1712). Ich pôvod je odvodzovaný od Bluda z Bludova, ktorý bol markgrófskym kastelánom v Přerove. Písal sa podľa dediny Bludov, ktorú založil približne 4 km juhozápadne od mesta Šumperku. Túto dedinu a tunajšie panstvo Zierotinovci niekoľkokrát stratili, ale vždy ju znovu získali do svojho vlastníctva, a tunajší zámok zostal sídlom rodu až do 20. storočia. Svojho zenitu rod dosiahol na prelome 16. a 17. storočia v osobách bratrancov Karla st. a Ladislava Velena, vodcovských osobností moravských protestantov. Posledným mužským členom rodu bol Ladislav zo Zierotina (1912–1985).

 Pôvod mena 
Prídomok „zo Zierotina“ začali členovia rodu používať na konci 12. storočia, keď získali rovnomennú dedinu Žerotín na Olomoucku. Sami Zierotinovci sa písali v podobe „Zierotin“ (čítaj „žerotín“), pričom nejde o germanizmus, ale naopak o najstaršiu podobu mena, používanú pred Husovou reformou pravopisu. V priebehu času sa rod vetvil a jeho členovia získali na vážnosti a význame. Medzi moravskou šľachtou začínali hrať významnejšiu úlohu v živote českého kráľovstva.

Niektorí sa preslávili ako bojovníci – Bedřich v službách troch cisárov (Karla V., Ferdinanda, Maxmiliána) alebo Jan, ktorý doprevádzal Karla V. na výprave do severnej Afriky. Ďalší zastávali významné úrady doma aj v cudzine (miestokomorníci, najvyšší sudcovia, krajinský hajtman, univerzitný hodnostár), napr. Viktorin zo Žerotína bol krájačom arcikniežaťa Maxmiliána, Bernard zo Zierotina bol rektorom pražskej univerzity (od roku 1614), Jan zo Zierotina bol správcom bratskej kníhtlačiarne v Ivančiciach, ktorú neskôr presťahoval na svoju tvrdzu Kralice.

V pobielohorskom období, keď došlo k rozsiahlej konfiškácii Zierotínskych majetkov, zostala na Morave len jedna odnož rodu. Jan Ludvík zo Zierotina po smrti svojej matky, Luisy Vilemíny, rod. slobodnej pani z Lilgenau, spojil zierotinský erb spolu s lilgenauským a prijal k svojim titulom aj titul slobodného pána z Lilgenau. V roku 1802 museli Zierotinovci predať Lichtenštajncom svoje panstvo Velké Losiny. Na Bludov bola prenesená knižnica, zbierka zbraní, obrazáreň, archív a časť vnútorného zariadenia. Po konfiškácii roku 1948 bola väčšia časť zariadenia prevezená na zámok Velké Losiny. Posledný moravský Zierotin, ktorý smel používať šľachtické tituly, bol Karel Emanuel, ktorý bol „gróf a pán zo Zierotina, slobodný pán z Lilgenau, dedičný člen Panskej snemovne a tajný rada“. Jeho potomkovia pod menom Mornstein-Zierotin dodnes žijú na zámku v Bludově.

 Erb 
náhľad|Erb Žerotínovcov na rodovej hrobke v Bludově
Farby erbu sú opisované rôzne, no spravidla je v červenom štíte čierny korunovaný dvojchvostý lev na striebornom kamennom trojvrší. Klenot vychádza z oblúčkovej koruny lemovanej hermelínom („koruna Rurikovcov“) a je v ňom vyrastajúci lev ako v štíte, prikrývadla sú červeno-čierne. Erb spočíva na hermelínovom plášti, splývajúcom z helmovej koruny. Pri spojení s erbom lilgenauským boli farby zierotínskeho erbu stanovené ako zlatý lev na modrom poli, vyrastajúci zo strieborného trojvršia, ale tieto farby sa nevžili a neskôr neboli používané ani oficiálne.

 Najvýznamnejší členovia rodu 
 Karel starší zo Žerotína (1564–1636) 
 Ladislav Velen zo Žerotína (1579–1638). Obaja pôsobili aktívne na strane stavov v čase stavovského povstania. Ladislav Velen v mladosti precestoval celú Európu; študoval v Bazileji. Žil plným životom renesančného šľachtica-gavaliera, pričom ho náboženské a politické problémy míňali. V tom čase vlastnil Moravskú Třebovú a mesto aj zámok sa na prelome 16. a 17. storočia stali strediskom vzdelanosti. Obklopil sa tu lekármi, astronómami, prírodovedcami, alchymistami a i. V čase povstania sa však postavil do čela odboja moravských stavov a bol zvolený krajinským hajtmanom. Po prehratej bitke na Bielej hore odišiel do Uhorska a patril k hlavným predstaviteľom českej emigrácie.
 Bernard zo Zierotina (†1665) majiteľ stavovského panstva Falkenberg v Sliezsku
 František Ludvík zo Zierotina (†1731) majiteľ stavovského panstva Falkenberg v Sliezsku
 Jan Ludvík zo Žerotína (1691–1761)
 Jan Karel zo Žerotína (1719–1776) bol directeur des spectacles pruského kráľa Friedricha II. a priateľ Johanna Sebastiana Bacha
náhľad|Karel st. zo Žerotína
 František Josef zo Žerotína (1772–1845) bol významným moravským hospodárskym činiteľom a predsedom Hospodárskej spoločnosti moravskej a sliezskej
 Karel Emanuel zo Žerotína (1850–1934) bol v rokoch 1900 až 1906 moravským hajtmanom a potom dedičným členom Panskej snemovne

 Povesti 
náhľad|Kameň Jana Diviša zo Žerotína (zomrel 1607) v kostole sv. Jakuba v Jakube pri Kutnej Hore
 Zierotinovci mali svoju Bielu pani, ktorá sa zjavovala na zámkoch vo Velkých Losinách a v Bludove. Na Velkých Losinách sa vypráva povesť o Meluzíne, ktorá mala deti s jedným zo Zierotinovcov, ale potom, čo v kúpeli odhalil jej pôvod, premenila sa v meluzínu a odletela.
 Zaujímavý je aj mýtický pôvod Zierotinovcov z Rurikovcov, ktorý je zmieňovaný v dobovej literatúre aj v cisárskych nobilitačných patentoch a na ktorý odkazuje aj kniežacia koruna a plášť v erbe. Táto história tvrdí, že Zierotinovci sú potomkami sv. Vladimíra I. Kyjevského a Anny Porfyrogennety, keď jeden zo synov menom Oleg utiekol pred bratovražednou vojnou na Moravu, prípadne, že sú potomkami Olega Moravského.

 Rodové vetvy 
 Fulnecko-bludovská (Jan starší, 1463–1499)
 Losinská (Přemek II., 1590–1652)
 Meziříčská (Bernart,  1561–1694); po roku 1694 prešli majetky na vetvu Vízmberskú 
 Náměšťská (Fridrich, 1505–1544)
 Starojičínská  (Vilém starší, 1540)
 Strážnická (Jan, 1481–1531)
 Vízmberská (Jan Jáchym, 1673–1716) – vyčlenila sa z vetvy Losinskej

 Sídla a panstvá 
V priebehu dejín im patrili mimo iné panstva:
Buchlov
Brandýs nad Orlicí
Bruntál so zámkom a hradom Rabštejn
Břeclav
Fulnek
Hustopeče nad Bečvou so zámkom
Kolín
Kolštejn 
Moravská Třebová
Náměšť nad Oslavou
Napajedla
tvrdza v Nemili u Zábřeha
Nový Jičín
Rosice
Rožnov pod Radhoštěm
Ruda nad Moravou
Strážnice
Starý Jičín
Štramberk
Šumperk
zámok Tatenice
Velké Losiny
Vízmberk
Zábřeh so zámkom
Zvole s tvrdzou
Židlochovice

 Príbuzenské zväzky 
Príbuzenskými zväzkami boli Žerotínovci spojení s
pánmi z Boskovic 
z Biberštejna
Kolovratovcami
Pernštejnovcami
z Potštejna
Slavatovcami
Valdštejnovcami
zo Zástřizl

 Iné projekty 

 Pozri aj 
 Zoznam českých šľachtických rodov

 Externé odkazy 
História Bludova
Rodinný erb 

 Zdroj