Bitúmen

Bitúmen (nespisovne a nesprávne [bohemizmus]ŠALING, S. O zamieňaní termínov živica a bitúmen. Ropa a uhlie č. 3, 1970. S. 176živica.  (Poznámka: Význam bitúmen, ani žiaden podobný význam, v hesle živica nie je uvedený) IVANOVÁ-ŠALINGOVÁ, M. et al. Slovenčina bez chýb. Veľký Šariš : SAMO-AAMM, 1998. ISBN 80-967524-3-x. S. 394PANULINOVÁ, E. Cesty a diaľnice. Košice: Technická univerzita, 2012, ISBN 978-80-5530-980-4. S. 62LAZOR, Peter. Chemické laboratórne techniky - laboratórne sklo a porcelán. Nitra: Slovenská poľnohospodárska univerzita, 2017, ISBN 978-80-5521-695-9, S. 23GAŠPARÍKOVÁ, Ž. et al. Slovensko-český slovník. Praha: Státní pedagogické nakladatelství. 1986. S. 813: živica (Poznámka: Slovník je prekladom z češtiny.)) je akákoľvek tuhá či kvapalná zmes uhľovodíkov, ktoré boli extrahované bežnými organickými rozpúšťadlami z novších aj starých sedimentov obsahujúcich organickú hmotu. 

Pravé (či prírodné) bitúmeny sú napr. prírodné asfalty, prírodné vosky (napr. ozokerit), zemný plyn a ropa. 

Tzv. druhotné bitúmeny sú podobné látky vzniknuté chemickým či fyzikálne-chemickým pochodom z prírodných bitúmenov alebo iných prírodných horľavých hornín (dechtov, fúkaných asfaltov).

Bitúmeny nie sú rozpustné vo vode, úplne alebo čiastočne rozpustné sú v benzéne, chloroforme, sírouhlíku a iných organických rozpúšťadlách, hustota 0,95-1,50 g/dm ³. 

 Referencie 

 Zdroje 

 živice. In: Malá československá encyklopedie VI Š-Ž. 1. vyd. Praha: Academia, 1987. s. 897.

Kategória:Geochémia
Kategória:Organické látky
Kategória:Stavebné materiály