Ivan Čičmanec

Ivan Čičmanec (* 21. august 1942, Bratislava) je slovenský spisovateľ, básnik, esejista, publicista a prekladateľ. Pseudonymy: Peter Liptovský, Vlado Záhor, Viliam Krajec a Igor Orfan.

 Život 
V rokoch 19601967 študoval s prestávkami na Stavebnej fakulte SVŠT v Bratislave. Štúdium nedokončil. V roku 1969 emigroval do Nórska. Istý čas pracoval o.i. ako továrenský a prístavný robotník, čašník, upratovač, nočný strážnik, tlmočník a novinár na voľnej nohe. V rokoch 19701975 študoval ruštinu, angličtinu a divadelnú vedu na Univerzite v Osle. Potom 21 rokov vyučoval na základnej škole v Osle.

Literárne sa prejavoval od roku 1978 ako publicista, autor a prekladateľ v nórskej, slovenskej a inonárodnej tlači. V 80. rokoch minulého storočia aktívne prispieval do slovenských a českých exilových periodík i do česko-slovenského vysielania Rádia Slobodná Európa.

Ivan Čičmanec bol v rokoch 19931995 prvým predsedom novovzniknutého Nórsko-slovenského spolku so sídlom v Osle. Je členom Nórskeho centra PEN, Slovenského centra PEN a Klubu nezávislých spisovateľov na Slovensku.

 Literárna tvorba 
Ivan Čičmanec píše eseje, články, glosy, polemické state, poviedky, básne a divadelné hry. Ako publicista sa venuje predovšetkým otázkam literatúry, divadla, náboženstva, príležitostne píše aj o filme, výtvarnom umení, hudbe, filozofii a spoločenskej problematike.

 Tvorba v slovenčine 
Na Slovensku vydal knihy:
 V ohnisku neprítomnosti (2005), s podnázvom Gnostické meditácie, cyklus spirituálne ladených básní v próze
 Vzdychy a údery (2011), kniha poviedok s motívmi tajomstva existencie ľudského utrpenia a zložitosti erotických vzťahov
 Krehké čaro disonancií (2012), kniha esejí, literárnych štúdií, portrétov svetových spisovateľov a iných kultúrnych osobností
 Fialová hudba (2013), básnická zbierka o vnútorných traumách moderného človeka, o erotických túžbach a absurditách všedného dňa
Bratislavský satyr (2015), novela zo súčasného Slovenska, podávajúca ironický pohľad na chaotický citový a erotický život starnúceho malomeštiaka
 Z večerných kontemplácií (2019), väčší cyklus úvah, poviedok a básní v próze o rozličných svetonázorových a estetických otázkach
 Život je len chodiaci tieň (2019), výber z novších esejí a článkov, predovšetkým o literatúre a divadle
 Zažité a vysnívané (2022), zbierka 21 poviedok o ľuďoch v existenciálne vypätých životných situáciách
 V zajatí zvedavosti (2023), výber literárnych, filozofických a autobiografických esejí a článkov z obdobia 2001-2022 

Svoje články, eseje, štúdie, poznámky, recenzie a postupne aj poviedky, básne, divadelné hry a preklady uverejňoval od konca 70. rokov v nórskych denníkoch a časopisoch Morgenbladet, Aftenposten, Ergo, Kontrast, Karl Johan, Solidaritet Norge-Polen, Nordisk østforum, Marginal, na Slovensku v Kultúrnom živote, Tvorbe, RAKu, Slovenských pohľadoch, Romboide, Literárnom týždenníku, Javisku, Fraktáli a inde.

 Tvorba v nórčine 
 Blendet (Oslepený; poviedka) v antológii Et dusin trekkfugler (Tucet sťahovavých vtákov, 1990)
 tematické slovenské číslo časopisu Ergo (1991)
 Heslá o slovenskej literatúre a geografii v dvoch vydaniach Veľkej nórskej encyklopédie (Store norske leksikon, 1994-1999 a 2003-2006)

 Preklady 
 Preklady do nórčiny 
 antológia slovenskej nadrealistickej poézie Fiken på piletrær (Figy na vŕbach, 1984) - spolu s Kjellom Heggelundom
 výbery z básnickej tvorby:
 Jána Buzássyho (Midlertidig evighet, Dočasná večnosť, 1989) - spolu so Stigom Sæterbakkenom
 Jána Ondruša (Ansiktet mitt signerer jeg ikke, Svoju tvár nepodpíšem, 1995) - so Stigom Sæterbakkenom
 Milana Richtera (Røter i lufta, Korene vo vzduchu, 1996) - s Knutom Ødegårdom a Ľubom Mauerom
 Ivana Kupca (Samtaler med skygger, Rozhovory s tieňmi, 2000) - so Stigom Sæterbakkenom
 slovenská časť poviedkovej antológie Tsjekkoslovakia forteller (Česko-Slovensko rozpráva, 1990) - s Marianne Johnsenovou

 Preklady do slovenčiny  
Na Slovensku zostavil:
 antológiu súčasnej nórskej poézie Krajina s dvoma slnkami (1992) - so Stigom Sæterbakkenom
 nórske tematické číslo Romboidu (1994)

Zostavil a preložil výbery z diela nórskych básnikov:
 Sigbjørn Obstfelder: Tak toto je domov ľudí (1998)
 Gunvor Hofmová: Smútok príde včas (2001)

Ivan Čičmanec dostal v roku 2013 Hviezdoslavovu cenu za preklady slovenskej literatúry do nórčiny. Roku 2014 získal jeho básnický debut Fialová hudba prémiu Literárneho fondu ako najlepšia básnická zbierka roka.

 Externé odkazy 
 Ivan ČIČMANEC - krátky životopis na portáli Slovenské zahraničie
 Ivan Čičmanec na stránkach vydavateľstva Milanium
 Ivan Čičmanec: Štyri poznámky o Franzovi Kafkovi 
 https://www.tyzden.sk/casopis/15261/n-lovek-v-n-rsku/?ref=kat
 https://www.litcentrum.sk/recenzia/fialova-hudba-ivan-cicmanec
 https://www.litcentrum.sk/recenzia/esejista-volnomyslienkar
http://scpen.international/ivan-cicmanec-tri-kratke-prozy/
 https://www.martinus.sk/authors/ivan-cicmanec
 https://www.noveslovo.sk/c/Zatat_do_ziveho 
 http://casopis-tvorba.sk/ivan-cicmanec-mala-kralovska-kontemplacia/ 
 https://kultura.sme.sk/c/6906021/prazdninove-citanie.html

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Osobnosti z Bratislavy