Karel Halíř

Karel Halíř (* 1. február 1859, Vrchlabí – † 21. december 1909, Berlín) bol český huslista a pedagóg.

 Životopis 
Svoje prvé hudobné vzdelanie obdržal od otcaEHRLICH, A.: Celebrated Violinists, Past and Present. London: The Strad, 1897, s. 47.. Keď mal osem rokov, nastúpil na Pražské konzervatórium, kde študoval šesť rokov u Antonína Bennewitza (absolvoval v roku 1873). Následne sa presťahoval do Nemecka a na dva roky sa stal žiakom slávneho Josepha Joachima. Od roku 1876 pôsobil ako sólista známeho Bilseho orchestra a rozbehla sa jeho kariéra koncertného majstra: v roku 1879 zastával tuto funkciu v kaliningradskom orchestri, v sezóne 18801881 v súkromnej kapele baróna Derviza v Nizze-Lugane, následne v mannheimskom dvornom divadle (18811883), weimarskej dvornej kapele (18831892) a berlínskej dvornej opere (18931907)ŽÍDEK, F.: Čeští houslisté. Tři století. Praha: Panton, 1979, s. 110 – 111.. 

Jeho hra dosahovala najvyššie kvality, ale nebol virtuózom v pravom slova zmysle. Nepotrpel si na predvádzanie, ale bol poctivým hudobníkom; jeho prednes nebol elektrizujúci, no dokázal nadchnúť svojou intelektuálnou oduševnelosťou a štýlovosťou. Hravo zvládal všetky technické úskalia a vynikal prekrásnou kantilénou. Vo svojej dobe patril medzi najoceňovanejších svetových huslistovLAHEE, H.C.: Famous Violinists of To-day and Yesterday. Boston: L. C. Page & Company, 1899, s. 277 – 278.. Vo všeobecnosti bol považovaný po Joachimovi za najlepšieho huslistu žijúceho v NemeckuEHRLICH, A.: Celebrated Violinists, Past and Present. London: The Strad, 1897, s. 48..
Práve s Joachimom sa v roku 1884 predstavil na Bachovom festivale v Eisenachu a ich spoločný prednes Bachovho Koncertu pre dvoje huslí vyvolal senzáciuHUBBARD, W.L.: The American History and Encyclopedia of Music: Musical Biographies. Part Two. London: Kessinger Publishing, 1910, s. 344.. Preslávil sa aj ako vynikajúci interpret a popularizátor Čajkovského husľového koncertu, keď sa v roku 1886 postaral o jeho nemeckú premiéruBUDIŠ, R.: Housle v proměnách staletí. Praha: Supraphon, 1975, s. 57., za čo si vyslúžil skladateľovu hlbokú úctuGREY, T.S.: Richard Wagner and His World. Princeton: Princeton University Press, 2009, s. 470 – 471..

Halíř naďalej s úspechom koncertoval v Európe (napr. Moskva, Petrohrad, Berlín, Paríž, Česko), ale aj v zámorí, keď v sezóne 18961897 podnikol turné po Spojených štátoch amerických. Známy bol aj premiérovaním ďalších diel: 28. októbra 1899 spoločne s klaviristkou Teresou Carreño zrealizovali v Nemecku európsku premiéru Husľovej sonáty skladateľky Amy BeachRADICE, M.A.: Chamber Music: An Essential History. Ann Arbor: The University of Michigan Press, 2012, s. 243.. Dňa 19. októbra 1905 predniesol v Berlíne vo svetovej premiére pod dirigentskou taktovkou Richarda Straussa zrevidovanú verziu Sibeliovho husľového koncertu (Koncert pre husle a orchester d-mol, op. 47)TAWASTSTJERNA, E.: Sibelius. Volume I. 1865 – 1905. Los Angeles: University of California Press, 1976, s. 278..  

Činný bol aj pedagogicky: od roku 1884 pôsobil na veľkovojvodskej hudobnej škole vo Weimare a v roku 1893 bol vymenovaný za profesora huslí Vysokej hudobnej školy v Berlíne. Ako pedagóg vydal Neue TonleiterstudienČeskoslovenský hudební slovník osob a institucí. Svazek prvý: A-L. Praha: Státní hudební vydavatelství, 1963, s. 393.. Medzi jeho najznámejších žiakov patrili Paul von KlenauRANDEL, D.M.: The Harvard Biographical Dictionary of Music. London: Harvard University Press, 1996, s. 452., Karl KrehahnFRICK, F.: Kleines Biographisches Lexikon der Violinisten: Vom Anfang des Violinspiels bis zum Beginn des 20. Jahrhunderts. Norderstedt: Books on Demand, 2009, s. 263. a David MannesROTH, H.: Violin Virtuosos: from Paganini to the 21st  Century. Los Angeles: California Classic Books, 1997, s. 270..

 Joachimovo kvarteto 
Od roku 1897 bol ako druhý huslista angažovaný v jednom z najlepších svetových sláčikových kvartet – Joachimovom kvarteteŽÍDEK, F.: Čeští houslisté. Tři století. Praha: Panton, 1979, s. 111.. A práve zostava s Halířom (okrem neho Joseph Joachim, Emanuel Wirth a Robert Hausmann) je považovaná v histórii kvarteta za najkvalitnejšiuSTOWELL, R.: The Cambridge Companion to the String Quartet. Cambridge: Cambridge University Press, 2003, s. 48.. Pri koncertoch sedávali v ústálenom usporiadaní: vedľa Joachima violončelista a oproti Joachimovi druhý huslista (Halíř)BORCHARD, B.: Stimme und Geige: Amalie und Joseph Joachim. Wien: Böhlau Verlag, 2007, s. 548.. V roku 1907 Joachim nebol schopný vykonávať funkciu primária kvôli chorobe, preto dočasne kvarteto viedol HalířOxford Dictionary of Music. Oxford: Oxford University Press, 2004, s. 374.. V tom istom roku Joachim zomrel, a tak Halíř využil nadobudnuté skúsenosti a sformoval vlastné kvarteto v zostave s Gustavom Exnerom, Adolphom Mullerom a Hugom Dechertom, ktoré sa zaradilo medzi špičkové svetové komorné telesáBACHMANN, A.: An Encyclopedia of the Violin. New York: Da Capo Press, 1966, s. 295.. Ďalší rozvoj Halířovho kvarteta znemožnila predčasná smrť primária. Karel Halíř zomrel v Berlíne vo veku 50 rokov.

 Referencie 

 Literatúra 

 BACHMANN, A.: An Encyclopedia of the Violin. New York: Da Capo Press, 1966.
 BORCHARD, B.: Stimme und Geige: Amalie und Joseph Joachim. Wien: Böhlau Verlag, 2007.
 BUDIŠ, R.: Housle v proměnách staletí. Praha: Supraphon, 1975.
 Československý hudební slovník osob a institucí. Svazek prvý: A-L. Praha: Státní hudební vydavatelství, 1963.
 EHRLICH, A.: Celebrated Violinists, Past and Present. London: The Strad, 1897.
 FRICK, F.: Kleines Biographisches Lexikon der Violinisten: Vom Anfang des Violinspiels bis zum Beginn des 20. Jahrhunderts. Norderstedt: Books on Demand, 2009.
 GREY, T.S.: Richard Wagner and His World. Princeton: Princeton University Press, 2009.
 HUBBARD, W.L.: The American History and Encyclopedia of Music: Musical Biographies. Part Two. London: Kessinger Publishing, 1910.
 LAHEE, H.C.: Famous Violinists of To-day and Yesterday. Boston: L. C. Page & Company, 1899.
 Oxford Dictionary of Music. Oxford: Oxford University Press, 2004.
 RADICE, M.A.: Chamber Music: An Essential History. Ann Arbor: The University of Michigan Press, 2012.
 RANDEL, D.M.: The Harvard Biographical Dictionary of Music. London: Harvard University Press, 1996.
 ROTH, H.: Violin Virtuosos: from Paganini to the 21st Century. Los Angeles: California Classic Books, 1997.
 STOWELL, R.: The Cambridge Companion to the String Quartet. Cambridge: Cambridge University Press, 2003.
 TAWASTSTJERNA, E.: Sibelius. Volume I. 1865-1905. Los Angeles: University of California Press, 1976.
 ŽÍDEK, F.: Čeští houslisté. Tři století. Praha: Panton, 1979.

 Externé odkazy 
 dosmundos.cz , článok o Karlovi Halířovi
 muzikus.cz, Karel Halíř – zabudnutá legenda
 Nekrológ Karla Halířa v anglickom jazyku

Kategória:Českí huslisti
Kategória:Českí hudobní pedagógovia
Kategória:Osobnosti z Vrchlabí