Forces françaises libres

Forces françaises libres (doslova „Slobodné francúzske sily/vojsko“; skr. FFL) boli dobrovoľnícke jednotky Slobodného Francúzska. Počas druhej svetovej vojny odmietli kapituláciu Francúzska a bojovali proti nacizmu aj po nemeckej okupácii územia Tretej francúzskej republiky v lete 1940.

 Vznik 

V roku 1940 bol Charles de Gaulle povýšený na brigádneho generála. Pretože francúzska armáda začala slabnúť, našiel de Gaulle malú skupinu politikov, ktorí argumentovali proti Osi. Keď bolo Francúzsko 17. júna porazené, utiekol de Gaulle do Spojeného kráľovstva, kde začal budovať hnutie FFL. Svoje hnutie propagoval cez rozhlas a časom sa stretol s úspechom. Za dva mesiace mala FFL už 7 000 členov.

 Zloženie 

Mnoho členov FFL nebolo francúzskeho pôvodu. Celkovo 65 % boli odvedenci zo západnej Afriky, prevažne zo Senegalu. Mnoho príslušníkov týchto síl bolo z Maroka, Alžírska a Tahiti. Napríklad 2. obrnená divízia mala 25 % černošských vojakov.

 Zápas o kontrolu nad francúzskymi kolóniami 

Prvá akcia FFL začala v roku 1941, keď sa im podarilo dobyť Damask. Po páde Francúzska v roku 1940 sa francúzske kolónie Kamerun a Francúzska rovníková Afrika (s výnimkou Gabonu) pripojili k FFL, zatiaľ čo zvyšok kolónií sympatizoval s Vichystickým Francúzskom. S pridávaním francúzskych afrických kolónií do FFL prišlo veľké množstvo afrických koloniálnych vojenských jednotiek. Koncom roku 1940 začala vojna FFL a Vichystického Francúzska. K FFL sa pripojila aj Francúzska Polynézia. V roku 1941 uzavrela FFL spojenectvo s britskou armádou Commonwealthu a podporovala ich v bojoch v severnej Afrike. Do roku 1941 boli Henri Dentz a jeho Vichystická armáda porazení. Generál Georges Catroux bol vymenovaný za jedného z veliteľov. Vtedy FFL riadila Sýriu a Libanon. V Afrike padali vichystické kolónie postupne do rúk vojakov FFL. Tí sa zúčastnili bojov v Líbyi a Egypte proti Erwinovi Rommelovi a jeho Afrikakorpsu. Po týchto úspechoch začali v roku 1943 vstupovať do FFL tiež obyvatelia Guadeloupe, Martiniku a Francúzskej Guyany. V roku 1944 boje o kolónie utíchli v dôsledku vylodenia spojencov v Normandii a likvidácie francúzskeho bábkového štátu. Jednotky Slobodného Francúzska sa stali legitímnymi ozbrojenými silami.

 Koniec vojny 

Do roku 1944 mali FFL 560 000 príslušníkov. Toto číslo vystúpalo do konca roka na milión. FFL bojovali v Alsasku, Alpách a Bretónsku. Od roku 1945 až do konca vojny v Európe mali FFL 1 300 000 vojakov, a zahŕňali sedem peších divízií a tri obrnené divízie. Na sklonku vojny patrili po sovietskej červenej armáde, americkej, britskej a rumunskej armáde, k početne najväčším armádam. FFL navrhli poslať polovicu vojakov do Pacifiku, aby podporilo boje proti Japonsku, ale než mohli byť vojaci poslaní, druhá svetová vojna skončila.

 Jednotky 

 Armády 
 Francúzska prvá armáda
 Atlantické armádne oddelenie
 Alpínske armádne oddelenie

 Zbory 
 1. armádny zbor
 2. armádny zbor
 3. armádny zbor

 Delenie a divízie 

 1. voľné francúzske delenie
 2. marocká pešia divízia
 3. alžírska pešia divízia
 4. marocké horské delenie
 9. koloniálna pešia divízia
 27. alpská pešia divízia
 1. pancierová divízia
 2. pancierová divízia
 3. pancierová divízia
 5. pancierová divízia
 1. pešia divízia
 10. pešia divízia
 14. pešia divízia
 19. pešia divízia
 23. pešia divízia
 25. pešia divízia
 36. pešia divízia
 1. vzdialené Orientálne koloniálne delenie
 2. vzdialené Orientálne koloniálne delenie
 3. a 4. voľné francúzske S.A.S. (špeciálne letecké služby) prápory

 Známi členovia FFL 

 Dimitri Amilakhvari
 Georges Thierry d'Argenlieu
 Josephine Baker
 Georges Bidault
 Pierre Billotte
 Pierre Bourgoin 
 Claude Hettier de Boislambert 
 René Cassin
 Georges Catroux
 Pierre Clostermann
 Geoffroy Chodron de Courcel
 Eve Curie
 Suzanne David Hall
 André Dewavrin
 Félix Éboué
 René Iché
 Jean Gabin
 Charles de Gaulle
 Henri Giraud
 Alphonse Juin
 Joseph Kessel
 Marie Pierre Koenig
 Edgard de Larminat
 Pierre-Olivier Lapie
 Philippe Leclerc de Hauteclocque
 Paul Legentilhomme
 Marcel Marceau
 Pierre Marienne
 Anna Marly
 Pierre Mendès-France
 Pierre Messmer
 Jean Monnet
 Joseph de Goislard de Monsabert
 Jean Moulin
 Émile Muselier
 Gaston Palewski
 Zinovij Peškov
 René Pleven
 Gabriel Brunet de Sairigné
 Antoine de Saint-Exupéry
 Maurice Schumann
 Jean de Lattre de Tassigny
 Tereska Torres
 Susan Travers
 Martin Valin
 Raoul Magrin-Vernerey
 Simone Weilová
 Raymonde Reimbert
 Pierre Bertaux
 Antoine Béthouart
 Jean René Champion

 Zdroj 

Kategória:Dejiny Francúzska
Kategória:Druhá svetová vojna