Deep Space 1

Deep Space 1 je kozmická sonda, vypustená 24. októbra 1998 (14:08 SELČ). Šlo o prvú sondu, ktorá bola zaradená do programu New Millenium. Hlavným cieľom programu bol výskum nových technológií a procesov - predovšetkým iónového motora a autonómnych riadiacich systémov. Sonda skúmala planétku 9969 Braille a kométu 19P/Borrelly.

 Priebeh letu 
Sonda odštartovala z Mysu Canaveral pomocou nosnej rakety Delta 7326. Bol to síce lacnejší variant tohto typu, ale aj tak jej transportná nosnosť postačovala na to, aby so sebou vzala satelit SEDSAT-1 (en Students for the Exploration and Development of Space), ktorý postavili študenti z Alabamskej univerzity v Huntsville. Úlohou tohto študentského výtvoru bolo zhotovovanie snímok zemského povrchu z obežnej dráhy vo výške 800 km.

Len čo sa sonda Deep Space 1 dostala na medziplanetárnu dráhu, uskutočnil sa pokus o zážih revolučného iónového motora. Ten však 10. novembra 1998 zlyhal – motor horel iba 4,5 minúty a potom samovoľne zhasol. V rovnaký deň sa uskutočnilo ešte niekoľko neúspešných pokusov o znovuobnovenie jeho funkcie. Nasledujúci deň nastal ďalší problém. Sonda prešla do bezpečnostného módu, čo zavinila porucha na autonómnom navigačnom systéme. 19. novembra sa podarilo technikom zo Zeme problém vyriešiť a sonda sa vrátila späť do normálneho módu.

24. novembra 1998 uviedli iónový motor znovu do prevádzky s počiatočným výkonom 500 W, postupne prešiel na vyšší ťah (až 1300 W). 

Dňa 29. júla 1999 sa primárna misia naplnila. Sonda sa priblížila k planétke 9969 Braille a zo vzdialenosti iba 15 km ju vyfotografovala. Sonda Deep Space 1 urobila niekoľko snímok povrchu planétky, spravila základné merania fyzikálnych vlastností – meranie hodnôt slnečného vetra, tvar a rozmery planétky, mineralogické zloženie, jasnosť. Týmto bola úspešne skončená primárna misia, počas ktorej boli otestované všetky použité nové technológie.

Keďže bol iónový motor aj naďalej funkčný, program sa rozšíril ešte o dodatočnú misiu. Sonda bola navedená na dráhu kométy 19P/Borrelly. Úlohou bolo priblížiť sa k nej a vyfotografovať ju. Technici sa obávali poškodenia sondy pri stretoch s rýchlo letiacimi časticami kometárneho prachu. Sonda sa úspešne dostala ku kométe na vzdialenosť 2200 km a pri vzájomnej rýchlosti 16,5 km/s spravila 52 snímok 10 km dlhého jadra kométy.

Misia mala po odvysielaní údajov zo stretnutia s kométou skončiť, ale koniec sa odložil. Takmer po zvyšok roka 2001 pokračovali technické testy systémov sondy. Napokon bol 18. decembra 2001 vyslaný povel na vypojenie iónového motoru sondy, čím jej využívanie v podstate skončilo.

 Použité technológie 

 Solar Electric Propulsion
 iónový motor, ktorý ako svoje palivo využíva xenón. Tento typ motora potrebuje len niekoľko gramov xenónu na deň. Vďaka tejto vlastnosti nie je sonda zbytočne preťažená chemickým palivom. Počas 670 dní, keď bol iónový motor v chode, spotreboval menej než 70 kg paliva a dokázal zmeniť rýchlosť sondy celkom o 4,2 km/s.

 Solar Concentrator Arrays
 sonda bola osadená dvomi výkonnými solárnymi panelmi na báze technológie SCARLET, ktorá využíva kremíkové Fresnelove šošovky na sústredenie slnečného žiarenia na články vyrobené z GaInP2/GaAs/Ge. Výkon panelov bol až 2,6 kW energie vo vzdialenosti 1 AU od Slnka. Vyrobenú energiu spotreboval hlavne iónový motor.

 Autonomous Navigation
 automatická navigácia, ktorá mala sondu sama navigovať na jej dráhe a ušetriť tak viac času pozemnému stredisku.

 Miniature Integrated Camera Spectrometer
 zariadenia s váhou iba 12 kg. Obsahuje dva detektory pracujúce vo viditeľnom spektre svetla na vlnových dĺžkach 500-1000 nm. Obsahuje aj jeden infračervený a ultrafialový spektrometer.

 Ion and Electron Spectromete
 skúma rozloženie plazmy v priestore, vplyvy iónového motora na vlastnú sondu, meria energetické spektrum elektrónov a iónov.

 Small Deep Space Transponder
 je kompaktný rádiový komunikačný systém. SDST je schopný komunikovať cez Ka pásmo.

 Ka-Band Solid State Amplifier
 slúži na prenos väčšieho množstva dát alebo tiež na nižšiu spotrebu energie. Umožňuje to práca v pásme Ka.

 Beacon Monitor Operations
 samokontrolný systém, ktorý monitoruje funkcie a hodnoty sondy.

 Autonomous Remote Agent
 technológia, ktorá rozhodovala o jednotlivých činnostiach sondy. Bola schopná riešiť niektoré problémy nezávisle od Zeme s výnimkou tých závažnejších.

 Low Power Electronics
 elektronika, ktorá pracovala na nízkom napätí pri nízkom príkone, čím znížila spotrebu energie.

 Power Activation and Switching Module
 elektronický prepínač napájania elektroniky. Dokáže prepínať napájanie, merať napätie a prúd a podľa potreby prúd aj obmedziť.

 Multifunctional Structure

 Ďalšie sondy v programe New Millenium 

 Deep Space 2
 Deep Space 3
 Deep Space 4
 Earth Orbiter 1
 Earth Orbiter 2

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Deep Space 1 web na JPL 
 Profil misie 

 Zdroj 

Kategória:Kozmické sondy USA
Kategória:Kometárne sondy
Kategória:Kozmonautika v 1998
Kategória:Prieskum planétok
Kategória:Neaktívne sondy
Kategória:Úspešné sondy