Škrečok zlatý

Škrečok zlatý (iné názvy: chrček zlatý, ľudovo: zlatý škrečokťarchavosť. In: Encyklopédia medicíny, škrečok sýrsky, chrček sýrskyŠkrečok - Hlodavec - zdravý člen rodiny , , dátum prístupu = 2018-01-10, sýrsky škrečok; ) je druh hlodavca z čeľade chrčkovité (alebo z čeľade myšovité v širšom zmysle).  

 Výskyt 
Vyskytuje sa po celom svete ako domáce  zvieratko a výskumný živočích. V prírode sa vyskytuje len v Sýrii a menej vo východnom Turecku, a to na savanách, v trávnatých oblastiach a v poľnohospodárskych oblastiach.BURNIE, D. et al.: Zviera. Bratislava: Ikar, 2002. ISBN 80-551-0375-5. s. 151

 Základná charakteristika 
Základné údaje: dĺžka bez chvosta: 13,5 cm, dĺžka chvosta: 1,5 cm, hmotnosť: 100-150 g. Tak ako mnohé škrečky, majú aj škrečky zlaté tupý ňufák, širokú tvár, pomerne malé oči, veľké uši a krátky chvost. Divo žijúca forma škrečka zlatého má zlatý kožuštek, ktorého farba na bruchu prechádza do sivej či bielej farby; niektoré divo žijúce jedince majú aj tmavý fľak na hlavovej časti a čierny pásik od líca po hornú časť krku. Chované formy škrečka zlatého môžu mať rôzne iné farby. 

Dožívajú sa v prírode v priemere 1,5 až 2 roky, v zajatí môžu žiť až dvakrát dlhšie.

Počet mláďat je od 4 až do 15. Dĺžka tehotenstva je približne 16 dní. Po 1 mesiaci mláďatá pohlavne dospejú.

 Potrava 
Škrečok zlatý je všežravec. V prírode jedia najmä semená, orechy a hmyz (mravce, muchy, šváby, červy, bzdochy). Pri chove sa odporúča dávať im okrem semien aj zelené krmivo, zeleninu, trochu ovocia, sušené garnely, múčne červy, syr a odstredený jogurt.

 Spôsob života 
Sú to veľmi samotárske živočíchy, ktoré si úzkostlivo chránia a značkujú svoje územie a sú veľmi agresívne k ostatným príslušníkom rovnakého druhu (okrem obdobia párenia). Vyhrabávajú si nory (do hĺbky 2 m), v ktorej spia cez deň a ktorú opúšťajú len v noci, keď idú hľadať potravu, ktorú potom hromadia v nore.

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Chrčkovité