Medzinárodné letisko Rio de Janeiro-Galeão

Medzinárodné letisko Rio de Janeiro-Galeão alebo Medzinárodné letisko Antonia Carlosa Jobima–Rio de Janeiro/Galeão (), (IATA: GIG, ICAO: SBGL) je medzinárodné letisko v druhom najväčšom brazílskom meste Rio de Janeiro. Názov Galeão je odvodený od pláže Praia do Galeão, ktorá sa nachádza pred pôvodným terminálom letiska a v súčasnosti je súčasťou leteckej základne brazílskych vzdušných síl. Galeão je štvrté najvyťaženejšie brazílske letisko, po letiskách v Sao Paule a v hlavnom meste Brazília. Rozlohou predstavuje najväčšie letisko v Brazílii. Okrem liniek do vnútroštátnych a významných latinskoamerických destinácií má letisko pravidelné spojenie s Dallasom, Miami, New Yorkom, Atlantou, Charlotte, Washingtonom D.C., Houstonom, Londýnom, Frankfurtom /od októbra 2012/, Parížom, Rímom, Lisabonom, Portom, Amsterdamom a Luandou.

 História 
História letiska sa začala v roku 1923, kedy v tesnej blízkosti areálu letiska, na ostrove Governador, bola založená škola námorného letectva. V roku 1941, súbežne so vznikom brazílskeho vojenského letectva sa škola stala jednou z významných leteckých základní, zároveň bola predĺžená letecká dráha a postavené terminál a hangáre. Po vyhlásení vojny mocnostiam Osi v roku 1942 bola základňa intenzívne využívaná spojeneckým letectvom.
Na konci druhej svetovej vojny letisko Santo Dumont nebolo schopné prijímať rastúci počet cestujúcich a medzinárodné lety boli postupne presmerované na základňu brazílskeho letectva.  
V roku 1952 bol otvorený prvý terminál letiska. V súčasnosti je táto budova využívaná pre lety brazílskych vzdušných síl.

V roku 1976 na letisku prvýkrát pristalo lietadlo Concorde, pravidelné lety na linke do Paríža trvali až do roku 1982. Od roku 1977 letisko prevádzkovalo všetky významné medzinárodné linky Brazílie. V tom istom roku bol otvorený nový terminál.
Celosvetovo známe sa stalo v roku 1979, kedy sa tu natáčal film Moonraker zo série o agentovi Jamesovi Bondovi. V roku 1985 letisko stratilo svoju pozíciu prvého brazílskeho letiska v prospech saopaulského letiska Guarulhos. V tom čase bola na letisku Guarulhos otvorená letisková dráha, ktorá prijímala všetky bežné typy lietadiel bez obmedzenia tonáže. V ďalších rokoch nasledoval pokles počtu cestujúcich, obrat nastal od roku 2004, odkedy letisko postupne nadobúda svoju dôležitosť ako významný uzol juhoamerickej leteckej dopravy. 
Letisko je významným uzlom brazílskeho dopravcu TAM Linhas Aéreas a nizkonákladových aerolínii Gol.

 Rozvoj letiska 

V roku 2009 prevádzkovateľ letiska Infraero zverejnil investičný plán v sume 431 miliónov USD, ktorý zahŕňa modernizáciu oboch terminálov a rozšírenie parkovacích miest. Plánované modernizačné práce na termináloch sa majú ukončiť v máji 2012. Investície sú súčasťou príprav na Letné olympijské hry 2016 a Majstrovstvá sveta vo futbale v roku 2014. 

 Terminály 

Oba terminály sú polkruhového tvaru a každý má 12 brán (gates). Terminál 1 prešiel v roku 1991 prvou modernizáciou a Terminál 2 v roku 1999. Letisko disponuje 173 odbavovacími pultami. 

 Štatistika 

 Rok  Počet cestujúcich 2003  4 619 229 2004  6 024 930 2005  8 657 139 2006  8 856 527 2007  10 352 616 2008  10 754 689 2009  11 828 656 2010  12 229 513 2011  14 926 615 2012  5 717 911(január - apríl)

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
Foto archív letiska na stránke airliners.net
Oficiálna stránka letiska na stránke spoločnosti INFRAERO

 Zdroj 

Kategória:Doprava v Rio de Janeiro
Kategória:Letiská v Brazílii
Kategória:Stavby v Rio de Janeiro