Camera obscura

náhľad|Camera obscura

Camera obscura  ( tmavá komora) je optické zariadenie, ktoré sa používa ako pomôcka pre maliarov, je predchodcom fotoaparátu.

 Princíp  
Camera obscura je v princípe schránka, (môže dosahovať aj veľkosť miestnosti) s otvorom na jednej strane. Svetlo z vonkajšej scény po prechode otvorom dopadne na konkrétne miesto na protiľahlej stene. Premietalo sa na papier takže maliar mohol obraz jednoducho obkresliť. Výhodou tejto techniky bolo zachovanie perspektivity a realistickosť výsledného obrazu.

S opísaným aparátom bol premietaný obraz vždy menší než v skutočnosti a bol prevrátený hore nohami.
 História 
 5. storočie pred Kr. – čínsky filozof Mo-c’ opísal princíp javu, pri ktorom svetlo prechádza malým otvorom do tmavej miestnosti a vytvorí obrátený obraz predmetu pred otvorom. 
 350 pred Kr. – Aristoteles opísal princíp camery obscury. 
 1020 – Arabský fyzik, matematik a filozof Muhammad ibn al-Hasan ibn al-Hajtham známy ako Alhazen sa zaoberal lomom a odrazom svetla a šošovkami. Používal pritom dosku s dierou pred ktorou vyrovnal sviečky. Obraz sa premietal na druhej strane dosky a zakrývaním sviečky zistil, že obraz ľavej sviečky sa premieta vpravo, z čoho odvodil že svetlo sa šíri priamočiaro. Arabi používali v astronómii na určenie polohy Slnka alebo slnečného zatmenia prístroj nazývaný camera obscura.
 1545 – V diele De Radio Astronomica et Geometrica holandský astronóm Regnie Gemma Frisius uverejnil prvý nákres camery obscury 
 1485 – Leonardo da Vinci opísal vo svojom spise Codex Atlanticus (na ktorom pracoval v rokoch 1478-1519) praktické pokusy s využitím javu, ktorý nazval camera obscura, čiže temná komora, a na základe týchto pokusov odvodil vzťah medzi funkciou oka a perspektívou.     
 1550 – Girolamo Cardano zabudoval do vstupného otvoru camery obscury sklenú šošovku a tým výrazne zjasnil prenášaný obraz. 
 1550 – Gemma Frisius vsadil šošovku do vstupného otvoru camery obscury, aby zvýšil svetlosť.

 Iné projekty 

Kategória:Optické prístroje