Hrčka (textil)

náhľad|Kefka na odhrčkovanie
Hrčka (slangový bohemizmus: žmolok; po anglicky pill)  je maličký uzlík (chumáč) v tvare guľky zo syntetických, najčastejšie z polyesterových vlákien na povrchu tkaniny alebo pleteniny z priadzí s obsahom týchto vlákien. Hrčky vznikajú po určitom opotrebovaní textílie na jej povrchu. 

 Príčiny tvorby hrčiek 
V dôsledku trenia pri bežnom používaní textílie sa postupne uvoľňujú niektoré vlákna zo zväzku v priadzi, zauzlia sa s končekmi blízkych odstávajúcich vlákien a vytvoria na povrchu pleteniny alebo tkaniny klbko pevne zachytené v štruktúre textílie.

 Prostriedky proti tvorbe hrčiek 
Hrčky sa dajú odstrániť rôznymi kefkami alebo škrabkami údajne bez viditeľného poškodenia textílie, vzniku nových hrčiek sa tým však nezabráni.

Výrobcovia textílií sa snažia predchádzať tvorbe hrčiek využitím vlastností, ktoré znižujú náchylnosť k tvorbe hrčiek:
 Dlhé, hrubé vlákna s drsným povrchom a s nižšou ohybnosťou
 Vyšší zákrut pri pradení a zosúkavaní, hustejšie tkaniny a pleteniny
 opaľovanie, postrihovanie, brúsenie povrchu tkanín
 Impregnácia (napr. polyakrylom alebo vinylom), zdrsnenie povrchu textílie (hydrátom hliníka) atď.

Náchylnosť k tvorbe hrčiek sa naopak zvyšuje:
 úpravami, ktoré uhladzujú povrch textílie, apretúrou silikónom, praním s prídavkom zvláčňovadiel

 Hodnotenie miery tvorby hrčiek 
Na posúdenie miery tvorby hrčiek existuje niekoľko skúšobných metód (odieraním, praním atď.) špecifikovaných pre jednotlivé druhy textílií s kvantitatívnym hodnotením náchylnosti k tvorbe hrčiek. Z odbornej literatúry však nie sú známe záväzné normy na ich používanie.

 Literatúra 
 Peter/Routte: Grundlagen der Textilveredlung, Deutscher Fachverlag Frankfurt/Main 1989, ISBN 3-87150-277-4
 Gilhaus: Vorlesungen von Prof. Lünenschloß über „Textiles Prüfwesen“, Institut für Textiltechnik Aachen 1979

 Referencie 

 Pozri aj 
 Priadza
 Tkanina
 Pletenina

 Zdroj 


Kategória:Textil