Janovská konferencia

Janovská konferencia bola konferencia o hospodárstve povojnovej Európy. Rokovania prebiehali na jar v roku 1922 v talianskom meste Janov. Konferencie sa zúčastnilo 22 európskych štátov. Prvýkrát od skončenia vojny boli na rokovanie prizvané aj Nemecko a Rusko, dovtedy svetová diplomacia nepovažovala za vhodnú a potrebnú ich účasť na rokovaniach o problémoch Európy. 

 Ciele 
Janovská konferencia mala riešiť dva problémy:
 Oneskorenie Nemecka so splácaním reparácií
 Problémy Sovietskeho zväzu so splácaním cárskych dlhov

 Výsledky konferencie 
Konferencia bola neúspešná, nakoľko nevyriešila problémy, ktoré si stanovila za ciele. Na prekvapenie, dohodu uzavrelo Nemecko a Rusko. Dohoda býva označovaná ako Rapallská zmluva.

 Rapallská zmluva 
Rapallská zmluva bola separátna dohoda medzi Nemeckom a Ruskom, podpísaná 16. apríla 1922 v prímorskom letovisku Rapall. Táto zmluva bola vlastne predchodcom zmluvy známej ako pakt Ribbentrop-Molotov. Nemecko a Sovietsky zväz sa dohodli na tom, že si navzájom nemusia splatiť dlhy. Vo vojenskej oblasti Nemecku zmluva z Rapalla (jej tajný dodatok) umožňovala obchádzať Versaillskú zmluvu.  Nemci tak mohli v ZSSR cvičiť svoje letectvo na základni v Lipcku. Oba štáty mali dokonca spoločné vojenské zariadenia. Tankovú školu v Kazani. Cvičisko pre súčinnosť delostreleckých a leteckých síl vo Voroneži. Taktiež malo Nemecko k dispozícií ponorkovú základňu v zálive Zapadnaja Lica. Rusko získalo od Nemecka moderné technológie a projekty ťažkých zbraní.

 Referencie 

Kategória:Dejiny Európy
Kategória:Politológia