Spojené štáty Veľkého Rakúska

Spojené štáty Veľkého Rakúska () bol návrh reformy štátosprávneho usporiadania Rakúsko-Uhorska, vytvorený skupinou vzdelancov, obklopujúcich nástupníka trónu Františka Ferdinanda, ktorý sa nikdy neuskutočnil. Myšlienkovým otcom tejto koncepcie bol Aurel Popovici v 1906.
Ku koncu 19. storočia sa začalo čoraz výraznejšie ukazovať, že najväčším problémom, ktorému čelí dualistická monarchia Rakúsko-Uhorsko bole, že obyvateľstvo pozostávalo z dvanástich rozličných etnických skupín, z ktorých len dve, Nemci a Maďari (tvorili spolu 44% obyvateľstva), mali moc. Ostatných 10 etnických skupín (Česi, Poliaci, Rusíni, Rumuni, Chorváti, Slováci, Bosniaci, Srbi, Slovinci a Taliani) nemalo takmer akúkoľvek politickú moc, jedine Chorváti mali obmedzenú autonómiu v Chorvátsko-slavónskom kráľovstve, ktoré vzniklo v roku 1868 po maďarsko-chorvátskom vyrovnaní. 
František Ferdinand d’Este plánoval radikálne prekresliť mapu Rakúska-Uhorska, vytvoriac tak množstvo národnostne a jazykovo homogénnych poloautonómnych "štátov", ktoré by boli súčasť únie Spojených štátov Veľkého Rakúska. Po zavraždení arcivojvodu plán ustúpil do úzadia a vojna, ktorá vypukla, ukončila stáročnú históriu Habsburskej monarchie

Útvary navrhované Aurelom Popovicim
Nápad pochádzal od Ľudovíta Košúta, ktorý navrhoval pretvoriť Rakúske cisárstvo na tzv. "Podunajský štát", federatívny štát s autonómnymi oblasťami."Encyclopedia Britannica: Kossuth article"Lessons of the War and the Peace Conference : Oreste Ferrara 

Deutsch-Österreich (Nemecké Rakúsko, dnešné Rakúsko, južné Tirolsko a južná časť Česka, etnicky nemecké)
Deutsch-Böhmen (Nemecké Čechy, severozápad dnešného Česka, etnicky nemecké)
Deutsch-Mähren (Nemecká Morava, severovýchod dnešného Česka, etnicky nemecké)
Böhmen (Čechy, južná a stredná časť dnešného Česka, etnicky české)
Slowakenland (Slovensko, etnicky slovenské)
West-Galizien (Západná Halič, súčasť dnešného Poľska, etnicky poľské)
Ost-Galizien (Východná Halič, súčasť dnešnej Ukrajiny a Poľska, etnicky rusínske a ukrajinské)
Ungarn (Maďarsko, dnešné Maďarsko, južné Slovensko, severná Vojvodina, etnicky maďarské)
Seklerland (Sikulsko, súčasť dnešného Rumunska, etnicky maďarské)
Siebenbürgen (Sedmohradsko, Banát a Bukovina - súčasť dnešného Rumunska a Ukrajiny, etnicky rumunské)
Trento (Trentino, súčasť dnešného Talianska, etnicky talianske)
Triest (Terst a Gorizia, súčasť dnešného Talianska, a západná Istria, súčasť dnešného Slovinska a Chorvátska, etnicky talianske)
Krain (Kraňsko, dnešné Slovinsko a južné Korutánsko, etnicky slovinské)
Kroatien (Chorvátsko, Srem v dnešnom Srbsku a Boka Kotorská v dnešnej Čierna Hora, etnicky chorvátske a srbské)
Woiwodina (Vojvodina, súčasť dnešného Srbska, etnicky srbské)

K týmto štátom by navyše patrilo množstvo nemecky hovoriacich enkláv vo východnom Sedmohradsku, Banáte a ďalších častiach Maďarska, južnom Slovinsku, aj na Spiši a v okolí Smolníka, aj veľké mestá (ako napríklad Praha, Budapešť, Ľvov, Brno) a na ďalších miestach kde by mali autonómiu.

Referencie





Externé odkazy
Mapa navrhovanej federalizácie

 Pozri aj 
 Austroslavizmus
 Idea státu rakouského

Zdroj

Kategória:Politika v Rakúsko-Uhorsku 
Kategória:Dejiny Rakúsko-Uhorska