Osman II.

Osman II. (osm. tur. عثمان ثانى; po turecky známy ako Genç Osman – Osman Mladý; * 3. november 1604, Konštantínopol, Osmanská ríša – † 20. máj 1622, Konštantínopol, Osmanská ríša) bol sultán v Osmanskej ríši od roku 1618 až do svojej smrti 20. mája 1622. 

 Mladosť 
Osman II. sa narodil v paláci Topkapı v Konštantínopole. Bol synom sultána Ahmeda I. a jeho konkubíny Mahfiruz Hatun. Podľa tradície mu už vo veľmi nízkom veku matka zaistila výchovu a vzdelanie. Vďaka tomu bol Osman známy ako básnik a ovládal veľa jazykov, vrátane arabčiny, perzštiny, gréčtiny, latinčiny a taliančiny. Osman sa narodil jedenásť mesiacov po tom ako jeho otec Ahmed I. usadol na trón. Podľa zahraničného pozorovateľa bol Osman jeden z najkultivovanejších osmanských princov. 

Osman nezískal trón hneď po smrti otca, čo bolo najskôr kvôli tomu, že jeho matka nebola obľúbenou ani hlavnou konkubínou. Jeho matka v tej dobe zomrela alebo bola vyhnaná do exilu. 

 Vláda 
Osman II. nastúpil na trón vo svojich štrnástich rokoch po tom, čo bol jeho strýko Mustafa I. zosadený. Aj cez neobvyklý nízky vek sa snažil ako vládca presadiť a po tom, čo bránil východné hranice ríše pred Safíjovcami z Perzie, podnikol výpravu do Poľska počas Moldavskej magnátskej vojny. V roku 1621 nútene podpísal mierovú dohodu s Poľskom po bitke pri Chotíne; domov do Konštantínopola sa vrátil so zahanbenými janičiarmi, ktorí ho nazývali zbabelcom. Pobúrený boli aj štátnici. 

Základnú a zároveň výnimočnú slabosť mal Osman II. kvôli neprítomnosti ženskej moci v háreme. Od roku 1620 až do svojej smrti zastupovala Válide sultán obyčajná dojka. Tá sa ale nikdy nemohla vyrovnať Mustafovej matke, ktorá žila v starom paláci. Aj keď mal na svojej strane všetkých hlavných eunuchov, nemohol tým nahradiť absenciu ženy, ktorá v tomto období mala veľký význam; obzvlášť, keď bol Osman tak mladým panovníkom, neprítomnosť matky ovplyvnila dĺžku jeho vlády. Podľa Piterburga nemal Osman II. ani žiadnu Haseki Sultán (konkubínu s deťmi, milenku), aj keď Pierce tvrdí, že jeho Haseki bola Ayşe Hatun. Aj keby tomu tak bolo, Ayşe by nemohla byť Válide sultán v dobe vlády svojho muža.

 Smrť 
Vzhľadom k protiváhe vplyvu janičiarov nechal Osman II. zavrieť ich obchody s kávou a začal plánovať vybudovanie novej a oddanejšej armády, ktorej hlavnou súčasťou mali byť anatolský sekbanovia. Výsledkom tohto plánu bolo povstanie priamo v paláci, organizované janičiarmi. Tí mladého sultána uväznili vo veži Yedikule, kde bol nakoniec uškrtený. Po jeho smrti mu bolo odrezané ucho, ktoré ukázali Halime Sultán a sultánovi Mustafovi I., aby potvrdili jeho smrť a aby sa už Mustafa nemusel dlhšie báť svojho synovca. Bolo to po prvýkrát v Osmanskej histórii čo bol sultán popravený janičiarmi. 

 Rodina 
Konkubíny

Osman mal tri konkubíny:

 Ayşe Sultán, jeho Haseki, neznámeho pôvodu
 Žena, ktorá tvrdila, že je dcérou astrológa a vnučkou Pertev Mehmeda Pašu, neznáme meno aj pôvod
 Akile Hatun (v háreme od roku 1622), dcéra Šejk-ul-Islama Mehmeda Esadullaha Efendiho

Syn

Osman mal jedného syna:

 Şehzade Ömer (20. október 1621 - 5. február 1622)

 V populárnej kultúre 
Postava Osmana II. sa vyskytuje v tureckom televíznom seriály  Muhteşem Yüzyıl: Kösem, kde ho stvárnil herec Taner Ölmez.

 Referencie 

 Iné projekty 

 Zdroj 

Kategória:Osmanskí sultáni
Kategória:Osmanská dynastia
Kategória:Obete atentátov
Kategória:Osobnosti z Konštantínopola
Kategória:Zavraždení vládcovia