Eugen Gindl

Eugen Gindl (* 2. február 1944, Bratislava – † 14. november 2021, Bratislava) bol slovenský novinár, scenárista a aktivista.

 Životopis 
Narodil sa  4. februára 1944 v Bratislave do lekárskej rodiny. Krátko po jeho narodení sa presťahovali do Liptovského Mikuláša, kde strávil detstvo aj mladosť. Absolvoval štúdium publicistiky na Katedre žurnalistiky Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave, ktoré ukončil v roku 1968.Eugen Gindl. In:  Potom študoval publicistiku a politológiu na univerzite v Západnom Berlíne.

Do roku 1983 pôsobil ako reportér týždenníka Život a v rokoch 19831989 ako publicista a scenárista v slobodnom povolaní. 

V roku 1979 napísal scenár úspešného televízneho filmu z horolezeckého prostredia Vynes na horu svoj hrob  (réžia Jozef Zachar).

Ako aktivista občianskych a ekologických protitotalitných združení bol spoluautorom samizdatu Bratislava/nahlas (1987). Bol tiež členom prvého Koordinačného výboru VPN a v roku 1989 založil časopis Verejnosť a stal sa jeho prvým šéfredaktorom. 

Od roku 1989 bol šéfredaktorom časopisu Kozmos. V rokoch 19942000 bol šéfredaktorom slovenského vydania Stredoeurópskych novín (príloha Denníku SME). V rokoch 19972000 bol jedným zo zakladateľov mesačníka OS (Občianska spoločnosť) a bol jeho prvým redaktorom. 

V roku 1995 sa zúčastnil na tvorbe publikácie Šok z prosperity – čítanka z globálnej problematiky. Bol autorom niekoľkých rozhlasových hier (spolu s Ondrejom Sliackym), scenárov pre televíziu i Kolibu (napríklad v roku 1985 Hĺbkový rekord, 1989 Právo na minulosť).

Podľa dostupných záznamov bol evidovaný ako spolupracovník Štátnej bezpečnosti (ŠtB). V registračných protokoloch Ústavu pamäti národa (ÚPN) je uvedený pod registračným číslom 29278, s označením „TS“ (tajný spolupracovník), čo zodpovedá kategórii agenta. Jeho meno sa objavuje aj v ďalších registroch, napríklad pod registračným číslom 11206, kde je opäť uvedený ako spolupracovník ŠtB.  Jeho prípad poukazuje na zložitosť a protirečivosť obdobia normalizácie, keď niektorí jednotlivci mohli byť evidovaní ako spolupracovníci ŠtB, pričom zároveň zohrávali významnú úlohu v opozícii voči totalitnému režimu.

Bol manželom scenáristky a dramaturgičky Zuzany Gindl-Tatárovej.Gindl-Tatárová, Zuzana, 1956-. In: 

 Tvorba 

 Scenáre k realizovaným hraným filmom 
 1979 – Vynes na horu svoj hrob
 1980 – Celý svet nad hlavou
 1981 – Hĺbkový rekord
 1982 – Chuť vody
 1988 – Právo na minulosť
 1989 – Keď hviezdy boli červené
 2005 – Návrat bocianov

 Scenáre k dokumentárnym filmom 

 1983 – Malebná cesta dolu Váhom 
 1980 – Smetisko 
 1980 – Víkendy na druhom svete 
 1980 – Ťažké plechovky, kontrola, ľahký koniec 

 Scenáre k divadelným hrám 
 2013 – Karpatský thriller (SND)

 Publikačná činnosť 
 1977 – Indický kľúč (spolu s P. Kováčikom, zbierka poviedok zo športového prostredia)
 1992 – Unbekannte Slowakei
 2005 – Piknik na lietajúcom koberci
 2006 – Two up (spolu s F. Gálom)

 Ocenenia 
 2022 – Štátna cena Alexandra Dubčeka in memoriam.

 Referencie 

 Literatúra 


 Externé odkazy 

 Diela Eugena Gindla v súbornom katalógu Slovenskej národnej knižnice
 Eugen Gindl: Dialóg je umenie počúvať slabšieho – rozhovor v denníku SME (2006)
 Two up – Fedor Gál a Eugen Gindl si navzájom vymieňajú 39 e-mailov o svete, v ktorom žijeme (2006)
 Eugen Gindl: Jedným vývoj prináša osoh, druhí sú obeťami  – rozhovor v časopise Slovo (2007)

Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí novinári
Kategória:Slovenskí dramatici
Kategória:Slovenskí publicisti
Kategória:Slovenskí politológovia
Kategória:Slovenskí občianski aktivisti
Kategória:Členovia SFTA
Kategória:Osobnosti Nežnej revolúcie
Kategória:Absolventi Filozofickej fakulty Univerzity Komenského v Bratislave
Kategória:Osobnosti z Bratislavy