Sporák

Sporák (iné názvy pozri nižšie) je kuchynské zariadenie určené na varenie a praženie potravy v nádobách, ktoré sú položené na (nie nevyhnutne súvislej) ploche (alebo vložené do tejto plochy) a sú zohrievané ohňom (resp. ohňami) alebo nejakým elektrickým mechanizmom pod touto plochou alebo v tejto ploche, pričom v prípade sporákov na tuhé palivo musí byť oheň zatvorený a umiestnený pod spomínanou plochou a na rošte. Sporák často obsahuje aj minimálne jednu rúru na pečenie a niekedy obsahuje aj niektoré z nasledujúcich zariadení: gril, mikrovlnná rúra, opekacia platňa, ohrieváreň (t. j. skrinka na ohrievanie pokrmov či riadu), zariadenie na kúrenie miestnosti, bojler. Podľa definícií viacerých súčasných technických noriem sporák musí popri ploche na varenie obsahovať minimálne jednu rúru na pečenie, inak formálne nejde o sporák. Sporák je buď celý kovový (dnes však môže mať sklokeramickú plochu na varenie), alebo je síce murovaný (prípadne kachľový), ale má kovovú plochu na varenie a prípadne aj niektoré ďalšie kovové časti.EN 30-1-1:2021+A1 (definícia slova cooker) ČSN 06 8610 citovaná in: ZUBAL, Vojtech. Technológia ako učebný text pre OU a UŠ 1. roč. učebného odboru 0628 - kominár, Kominár. Bratislava: Alfa, 1960, S. 127heslá Küchenherd a Herd 1. In:sporák. In: Technický náučný slovník, Pr-Š. Praha: Státní nakladatelství technické literatury, 1963, S. 510JÖNDL, J. et al. J.P. Jöndlovo Poučení o stavitelství pozemním. V Praze: I.L. Kober, 1874, S. 344-347, 374, 509 sporák. In: Příruční slovník jazyka českého sporák in Kartotéka NLA Sparherd. In: Pierer's Universal-Lexikon, Band 16. Altenburg 1863, S. 499

 Názvy a etymológia 
Spisovné názvy tohto zariadenia sú sporák, kuchynský sporákPATÚŠ, P. et al. Manažment prevádzky pohostinského zariadenia. Banská Bystrica: Dali-BB, 2011, S. 58Nemecko-slovenský technický slovník 1. diel A-L. Bratislava: Alfa. 1993, S. 516 (názov kuchynský sporák je skoro vždy pleonazmus), hovorovo šporáksporák. In: Synonymický slovník slovenčiny. Subštandardné (t. j. nespisovné, ale takmer spisovné) a nárečové názvy sú: šporhert, šporhelt. Tvar šparhert je v súčasnosti šubštandardný a nárečový, ale je to zároveň zastaraný tvarLiptovsko-Oravské Noviny č. 10/1903. S. 5SLÁVIK, J. Abecedár a čítanka. Myjava: D. Pažický, 1919, S. 83. Nárečové názvy sú aj: šparhetBUDOVIČOVÁ, V. et al. Jazyková poradňa. Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1966, S. 86, 87, šparhét, špahret, špahrietSTANISLAV, J. Dejiny slovenského jazyka, Úvod a hláskoslovie. Bratislava: Slovenská akadémia vied, 1958, S. 524, šporheľ, šporhelURBANČOK, M. Sporák-"šporák". In: Slovenská reč č. 26/1961 S. 191, šparhel, mašinamašina. In: Slovník slovenských nárečí a transport . Zastarané názvy sú šparherdSlovenský domový kalendár na obyčajný rok 1900. Ružomberok: Karol Salva, 1894, 11(1), S. 90, špárherd, šporherdJOZKA, F. Sborník pedagogického muzea okresu bratislavského a malackého. Bratislava: Učiteľstvo okresu bratislavského a malackého, 1928, S. 49, sporiskoBABILON, J. et al. Prvá kuchárska kniha v slovenskej reči. V Budapešti: vlastným nákladom, 1870, S. 1, sporišteVysvätčenie cis. kráľ. štátneho katolického vyššieho gymnasia v Baňskej Bystrici dňa 10. Oktobra 1858 in: Cyrill a Method č. 4. decembra 1858 S. 8 (394) TAJOVSKÝ, J. G.. Statky-zmätky a iné. Bratislava: Tatran, 1973, S. 250, sporivoZ Pezinka. In: Cyrill a Method 20. februára 1858. S. 6 (66), (kuchynský) sporokrbSZKLADANYI, J. Dopisy. In: Svornosť 22. septembra 1882, S. 3 (151)Chýrnik. In: Robotnícke noviny.28. apríla 1933, S. 3, sporivé ohnisko[ZECHENTER-LASKOMERSKÝ, G. K.] Zo Slovenska do Carihradu. In: Peštbudínske vedomosti. 24. mája 1864. S. 2, sporiteľné ohniskoPešťbudínske vedomosti. 9. december 1962 S. 2 a úsporné kachleMedzinárodný dunajský veletrh 1924...Katalog: VI. medzinárodný dunajský veletrh Bratislava. Bratislava: Veletrh, 1924, S. 447. Nepresný názov je platňaplatňa. In: Slovník slovenského jazyka (Peciar), resp. nárečovo plotna, plotňa, plótňaplatňa. In: Slovník slovenských nárečí; nepresný je preto, lebo z dnešného pohľadu slovo platňa odborne znamená len najvrchnejšiu časť sporáka.

Vyššie uvedené slovenské názvy na sp-/šp- (sporák, šporák, šparhert, šporhert atď.) vznikli z nemeckého (v dnešnej nemčine už dávno nepoužívaného) výrazu Sparherd [šparherd], ktorý doslova znamená úsporné ohnisko alebo úsporný kozub. Úsporné tu znamená, že zariadenie má menšiu spotrebu paliva (t. j. pôvodne dreva) než klasické ohnisko, čo pôvodne znamenalo najmä to, že Sparherd má zatvorený oheň, ktorý je položený na rošte (cez ktorého otvory má zariadenie prísun vzduchu zospodu a popol padá pod ohnisko) a často má regulovateľný prísun vzduchu. Výrobok Sparherd ako taký (t. j. pôvodne výrobok s vlastnosťami opísanými v predchádzajúcej vete) i jeho nemecký názov Sparherd sa prvýkrát vyskytol na konci 18. storočia a ako jeho vynálezca sa niekedy uvádza Benjamin Thomson, gróf Rumford.KOTYŠKA, V. et al. Technický slovník naučný: ilustrovaná encyklopedie věd technických. Praha: Borský a Šulc, 1936. sv. 12, s. 891 (citované aj tu: )Sparherd in: Wörterbuch der Deutschen Sprache. Veranstaltet und herausgegeben von Joachim Heinrich Campe (1807–1811) Najstarší doklad tvaru sporák v slovenčine je z roku 1864Remeselnícko-technický vestník. In: Obzor 15. júna 1864. S. 4 (132), ostatné slovenské tvary na sp-/šp- sú väčšinou o niečo staršie. V súčasných technických normách sa slovenský výraz sporák používa ako ekvivalent anglického výrazu cooking range alebo anglického výrazu cooker STN EN 30-1-1+A2:2011 Varné spotrebiče na plynné palivá pre domácnosť. Časť 1-1: Všeobecné požiadavky na bezpečnosť .

 Charakteristika 
Sporák je určený na tepelnú úpravu potravy. Funguje na báze premeny energie (elektrickej alebo chemickej) na teplo, ktoré tak pôsobí na pripravované jedlo.

Podľa zdroja energie sa sporáky delia na:
 sporáky na tuhé palivá (= sporáky na tuhé palivo, sporáky na pevné palivo) (t. j na uhlie, drevo a podobne)
 plynové sporáky
 elektrické sporáky (vrátane indukčných sporákov)
 kombinované sporáky (t. j. plynová varná doska + elektrická rúra)
Dnes sa vyskytujú najmä elektrické sporáky a plynové sporáky, ale sporáky na tuhé palivá sa naďalej vyrábajú. 

Sporáky na tuhé palivá sú buď murované, prípadne kachľové (ale plocha na varenie a rúra je z kovu), alebo sú kovové. Plynové sporáky sú väčšinou kovové. Elektrické sporáky sú väčšinou kovové, ale niektoré majú sklokeramickú plochu na varenie. U všetkých typov sporákov býva dnes predok rúry niekedy sklenený. 

Dnešné sporáky majú plochu na varenie (resp. vyprážanie atď.), rúru na pečenie, niekedy aj gril a/alebo mikrovlnnú rúru. Niektoré sporáky majú aj špeciálnu súvislú plochu, na ktorej sa potravina opeká priamo, t. j. bez nádoby; táto plocha sa volá opekacia platňa (iné názvy: panvica na pečenie, zapekacia platňa, pekáč; po anglicky griddle STN EN 521:2006 Požiadavky na spotrebiče na skvapalnené uhľovodíkové plyny. Prenosné spotrebiče pracujúce pri tlaku nasýtených pár skvapalnených uhľovodíkových plynovSTN EN 60335-2-6:2001 Bezpečnosť elektrických spotrebičov pre domácnosť a na podobné účely. Časť 2-6: Osobitné požiadavky na stabilné sporáky, varné panely, rúry a podobné spotrebičeSTN EN 17446+A1  Hasiace systémy v komerčných kuchyniach. Požiadavky na projektovanie systémov, dokumentáciu a skúšky). Najmä sporáky na tuhé palivá niekedy slúžia aj na kúrenie a niekedy obsahujú aj bojler. Vstavané sporáky môžu mať plochu na varenie zabudovanú v kuchynskej linke a rúru vstavanú na inom mieste (nie nutne pod plochou na varenie).

Plocha na varenie sa odborne nazýva varný panel, varná doska, (varná) platňa (nárečovo: plotňa), varná jednotka a neodborne varné pole. Časť tejto plochy, kde sa priamo varí, sa niekedy volá varná plocha. Najmä u sporákov na tuhé palivá plocha na varenie niekedy fyzicky pozostáva z viacerých väčších samostatných tzv. plátov (alternatívne nazývaných platne). Plocha na varenie obsahuje pri plynových sporákoch plynové horáky a pri elektrických sporákoch (najčastejšie 2 alebo 4) platničky (iné názvy: varné platne v užšom zmysle, varné jednotky v užšom zmysle) či iné vymedzené plochy (novšie často nazývané varné zóny alebo nevhodne varné polia). 

Špeciálnou formou elektrického sporáka je indukčný sporák, pri ktorom sa využíva elektromagnetická indukcia na generovanie tepla nie v ploche na varenie, ale priamo v nádobe s potravou; povrch sporáka sa tak zbytočne nezahrieva a účinnosť je vyššia.

 Dejiny 
Pôvodne sporák pozostával zo zatvoreného ohňa, ktorý mal zhora železné platne (pláty), niekedy s otvormi na vloženie hrncov, a zdola mal rošt na prívod vzduchu a prepadávanie popola. Vymyslený bol na konci 18. storočia (pozri hore vysvetlenie pri etymológii názvu sporák), ale na slovenských dedinách sa zavádzal až od druhej polovice 19. storočia. Pôvodne boli sporáky jednoduché murované zariadenia so zamurovanou železnou platňou na varenie, neskôr boli tieto murované verzie kombinované s rúrou na pečenie alebo s kachľami (t. j. so zariadením na kúrenie). Súčasne s murovanými sporákmi sa na Slovensku začiatkom 20. storočia začali používať aj prenosné kovové sporáky. 

 Pozri aj 
 slnečný varič
 tlakový hrniec

 Referencie 

Kategória:Domáce spotrebiče
Kategória:Kuchynské zariadenia