Konfiškácia

Konfiškácia (z latinského confiscatio) označuje na rozdiel od vyvlastnenia zabavenie majetku bez náhrady. 

 Príklady konfiškácie 
 v právnom štáte:
 Konfiškácie majetku získaného zločinným spôsobom (určuje súd v súlade s ústavou a zákony).
 za, dnes už v našich končinách výnimočných pomerov ešte nevzniknutého právneho štátu, v dobách prevratov, ozbrojených konfliktov, v právnom vákuu pred nimi a po nich, ako napr.:
 pobielohorské konfiškácie po porážke českého stavovského povstania
 v povojnovom ČSR: „12/1945 Sb. Dekrét prezidenta republiky zo dňa 21. júna 1945 o konfiškácii a urýchlenom rozdelení poľnohospodárskeho majetku Nemcov, Maďarov, ako i zradcov a nepriateľov českého a slovenského národa“ (z dnešného hľadiska proti princípom právneho štátu pre uplatnenie kolektívnej viny).
 v diktatúrach, totalitách:
 Konfiškácia v totalitných štátoch. Ľuďom alebo skupinám označeným za nepriateľov je zabavovaný majetok. Takto postihnutí sú spravidla zbavovaní i ďalších práv, ak ešte existujú – taktika „rozdeľ a panuj“ je režimom uplatňovaná k drobeniu spoločnosti na „menej bezprávnych“ a „viac bezprávnych“.

 Pozri aj 
 znárodnenie

 Literatúra 
 Knoz, Tomáš: Pobělohorské konfiskace. Moravský průběh, středoevropské souvislosti, obecné aspekty. Brno, Matice moravská a Masarykova univerzita 2006. ISBN 80-210-4130-7 (Masarykova univerzita : váz.). -- ISBN 80-86488-34-9 (Matice moravská : váz.)

 Zdroj 

Kategória:Trestné právo