Antonov An-2

Antonov An-2 (; v kóde NATO: „Colt“) je jednomotorový celokovový vzperový dvojplošník, poľnohospodárske a viacúčelové lietadlo vyvinuté v Sovietskom zväze po druhej svetovej vojne. V bývalom Česko-Slovensku je stroj známy aj pod prezývkou „Andula“.

 Vznik a vývoj 
Konštruktér Oleg Antonov začal už koncom druhej svetovej vojny s prácami na projekte viacúčelového poľnohospodárskeho lietadla. Antonov v tom čase ešte pôsobil v konštrukčnej kancelárii A. S. Jakovleva. 6. marca 1946 začala svoju činnosť Antonovova „vlastná“ konštrukčná kancelária. Od Ministerstva poľnohospodárstva dostala v tom čase požiadavky na nové lietadlo. Práce na projekte prebiehali veľmi rýchlo, pretože konštruktér naviazal na svoju predchádzajúcu činnosť v tejto oblasti letectva. Voľba pohonnej jednotky rozdelila konštruktérov na dva tábory. Jedni požadovali hviezdicový motor AŠ-21 s výkonom 559,4 kW (760 k), ten sa však zdal šéfkonštruktérovi pre dané účely slabý. On totiž presadzoval silnejší motor, a to AŠ-62 s výkonom 736 kW (1 000 k). Na koniec sa teda stavali prototypy s oboma motormi. Prvý prototyp, označený Sch-1 (Selskochozjajsvtennyj – poľnohospodársky), poháňaný slabším motorom AŠ-21 po prvýkrát vzlietol 31. augusta 1947. Krátko na to ho nasledoval aj druhý prototyp so silnejším motorom. 


V novom výrobnom závode v Kyjeve začala v roku 1948 výroba overovacej série. V roku 1949 sa rozbehla veľkosériová výroba, pri ktorej bolo lietadlo schválené pod označením An-2. Vtedy boli už stroje vybavené výkonnejšími motormi AŠ-62IR s výkonom 736 kW (1 000 k). An-2 z Kyjeva sa počas sériovej výroby postupne objavili v dvanástich rôznych verziách, napríklad poľnohospodárske An-2SCh, ako An-2P pre 12 až 14 cestujúcich, transportné An-2T, fotoprieskumné An-2F, An-2S pre prepravu zranených či chorých, An-2ZA (An-6 Meteo) s turbokompresorom používané k výskumu horných vrstiev atmosféry, plavákový An-2V (niekedy označovaný ako An-4) pre potreby námorného letectva alebo An-2L a An-2PP určené k vyhľadávaniu a haseniu lesných požiarov. Výrobu v materskom závode ukončila v roku 1964 neveľká séria lietadiel An-2M s motormi AŠ-61R alebo AŠ-61M, posunutým podvozkom a novo tvarovanou väčšou zvislou chvostovou plochou. Počas 15 rokov bolo v Kyjeve vyrobených 5 000 lietadiel. Stroje verzie An-2M (modificirovannyj) a An-3 s turbovrtuľovým motorom boli vlastne pokusy o predĺženie životnosti základného typu. Lietadlá An-3 sa však už neuplatnili.

Výrobu lietadiel An-2 prevzal v roku 1959 poľský závod WSK Mielec, kde o rok neskôr začala sériová výroba dvoch základných verzií: dopravných An-2T a poľnohospodárskych An-2R. V roku 1960 bol dokončený prvý poľský An-2. Vlastným vývojom vznikli v Poľsku, napríklad An-2PF pre fotogrametriu, An-2PR slúžiaci ako lietajúca retranslačná stanica k prenosu televízneho signálu, An-2G pre geofyzikálny prieskum či plavákový An-2M. V rámci projektu M-15 vzniklo v Poľsku aj špeciálne skúšobné laboratórium určené pre skúšky prúdového motoru v poľnohospodárstve. Toto špeciálne laboratórium nieslo označenie LaLa-1. V roku 1973 bol do ZSSR slávnostne dodaný päťtisíci stroj. V Poľsku bolo vyrobených približne 9 000 lietadiel An-2. 

Licenčná výroba lietadiel An-2 prebieha aj v Číne, kde sa An-2 pod označením Harbin Y-5 vyrába údajne dodnes. Celkový počet vyrobených kusov tak presahuje 18 000.

 Nasadenie 

Nezničiteľné „Anduly“ boli a sú vo veľkom počte používané v mnohých krajinách sveta a jednotlivé stroje prevzali aj používatelia v USA, Holandsku, Grécku a vo viacerých rozvojových krajinách. Na upravenom lietadle An-2 s turbokompresorom boli v rokoch 1953 – 1954 ustanovené dva svetové výškové rekordy v kategórii C-1-e (vrtuľové lietadlá s hmotnosťou 3 000 až 6 000 kg).

Na území bývalej Juhoslávie sa An-2 objavili aj v úlohách bombardovacích a bojových lietadiel. V Česko-Slovensku sú An-2 najznámejšie z činnosti u aeroklubov. An-2 používali u nás aj ČSA, Slov-Air a vojenské letectvo.

Pri použití ako poľnohospodárske stroje sa využívali s namontovaným práškovacím zariadením pod spodnými krídlami na postreky poľnohospodárskych kultúr a lesných porastov. Pri takomto použití väčšinou lietali 5 metrov nad zemou prípadne 10 metrov nad lesnými porastami.Šorel, V., Letadla československých pilotů. Albatros, Praha, 1986, s. 263

 Verzie 

 An-2F – pokusná verzia so streliskom v zadnej časti a s dvojitou zvislou chvostovou plochou
 An-2L – špeciálna hasičská verzia
 An-2M – plaváková verzia
 An-2P – dopravná verzia pre 12 cestujúcich
 An-2PK – dopravná verzia pre 6 cestujúcich
 An-2PP – špeciálna plaváková protipožiarna verzia
 An-2P-Photo – fotogrametrická verzia
 An-2R – poľnohospodárska verzia (pre 1 300 kg chemikálií)
 An-2S – sanitná verzia (6 nosidiel a zdravotnícky personál)
 An-2T – transportná verzia (1 500 kg nákladu alebo 12 cestujúcich)
 An-2TD – výsadková verzia
 An-2TP – nákladná verzia
 An-2ZA – špeciálna verzia pre meteorologické merania a pozorovania vo veľkých výškach
 An-3 – verzia s turbomotorom Glušenko TVD-20 a s trojlistovou vrtuľou
 An-6 Meteo – verzia na prieskum počasia
 Nan-čchang Y-5 – čínska licenčná verzia
 Nan-čchang Y-5N – štandardná verzia
 Nan-čchang Y-5C – výsadková verzia
 Feng Šou-2 – neskoršia čínska verzia

 Používatelia 

 Vojenskí 
 Afganistan
Afganské vzdušné sily
 Albánsko
Albánske vzdušné sily
 Angola
Vzdušné sily Angolskej ľudovej armády a protivzdušná obrana
 Arménsko
Arménske vzdušné sily
 Azerbajdžan
Azerbajdžanské vzdušné sily
 Bielorusko
 Bosna a Hercegovina
Vzdušné sily a protivzdušná obrana Bosny a Hercegoviny
 Bulharsko
Bulharské vzdušné sily
 Česko-Slovensko
Česko-slovenské vojenské letectvo
 Čína
Vzdušné sily Čínskej ľudovej oslobodzovacej armády
Námorné letectvo Čínskej ľudovej oslobodzovacej armády
 Egypt
Egyptské vzdušné sily
 Estónsko
Estónske vzdušné sily
 Gruzínsko
Gruzínske vzdušné sily
 Guinea-Bissau
Vzdušné sily Guiney-Bissau
 Chorvátsko
Chorvátske vojenské letectvo a protivzdušná obrana
 Maďarsko
Maďarské vzdušné sily
 Irak
Vzdušné sily Iraku
 Jemen
Jemenské vzdušné sily
 Juhoslávia
Juhoslovanské vojenské letectvo
 Kambodža
Vzdušné sily Kambodže
 Kirgizsko
 Kórejská ľudovodemokratická republika
Vzdušné a protivzdušné sily Kórejskej ľudovej armády
 Kórejská republika
 Kuba
Kubánske vzdušné sily
 Laos
Vzdušné sily Laoskej ľudovej oslobodzovacej armády
 Litva
Litovské vzdušné sily
 Lotyšsko
Lotyšské vzdušné sily
Lotyšská národná garda
 Severné Macedónsko
Letecká brigáda Severomacedónskej republiky
 Mali
Vzdušné sily Mali
 Moldavsko
Moldavské vzdušné sily
 Mongolsko
Vzdušné sily Mongolskej ľudovej armády
 NDR
Vzdušné sily Národnej ľudovej armády
 Nemecko
Luftwaffe
 Nikaragua
Nikaragujské vzdušné sily
 Poľsko
Poľské vojenské letectvo
Poľské námorníctvo
22px|border Republika srbská
Vzdušné sily Republiky srbskej
 Rumunsko
Rumunské vzdušné sily
 Rusko
Vojenské vzdušné sily Ruskej federácie
Ruské námorné letectvo
22px|border Severný Jemen
 Somálsko
Somálske vzdušné sily
 Sovietsky zväz
DOSAAF
Vojenské vzdušné sily ZSSR
Sovietske námorné letectvo
 Srbsko
Srbské vzdušné sily a protivzdušná obrana
 Sudán
Sudánske vzdušné sily
 Sýria
Sýrske vzdušné sily
 Tadžikistan
 Tanzánia
 Tunisko
 Turkménsko
 Ukrajina
 Uzbekistan
 Vietnam
Vzdušné sily Vietnamskej ľudovej armády

 Civilní 

 Česko-Slovensko
SLOV-AIR
 Čína
Civil Aviation Administration of China
 Grenada
 Juhoslávia
JAT
 Kanada
 Kirgizsko
Golden Rule Airlines
 Severné Macedónsko
Boni Air
 Mongolsko
MIAT Mongolian Airlines
 NDR
Deutsche Lufthansa (NDR)
Interflug
Gesellschaft für Sport und Technik
 Rusko
Aeroflot
2nd Arkhangelsk United Aviation Division
2nd Sverdlovsk Air Enterprise
Orenair
Polar Airlines
Polet
UTair Aviation
 Sovietsky zväz
Aeroflot
 Švajčiarsko
Antonov Club Avianna
 Turecko
 USA
 Vietnam
Vietnam Civil Aviation Department – neskôr ako Vietnam Civil Aviation (teraz Vietnam Airlines)

 Špecifikácie (An-2) 
 Technický popis 

Antonov An-2 je jednomotorový vzperový dvojplošník pre dvojčlennú posádku a 12 cestujúcich, prípadne náklad do hmotnosti . Kovová kostra krídel a pevných a pohyblivých chvostových plôch je potiahnutá duralom a plátnom. Trup tvorí kovová polškrupina, krycie plechy sú duralové. Hviezdicový motor poháňa kovovú nastaviteľnú štvorlistú vrtuľu s nastaviteľným uhlom nábehu. Hlavné podvozkové nohy umiestnené na rozhraní krídel a trupu sú pevné. Zadné ostrohové koleso je ovládateľnéŠorel, V., Letadla československých pilotů. Albatros, Praha, 1986, s. 156.

 Technické údaje 
 Posádka: 1–2
 Kapacita: 12 cestujúcich 
 Dĺžka:  
 Rozpätie:
 Horné krídlo: 
 Dolné krídlo: 
 Výška:   
 Plocha krídel: 
 Hmotnosť prázdneho lietadla:  
 Vzletová hmotnosť: 
 Užitočné zaťaženie:    
 Pohonná jednotka: 1 × vzduchom chladený hviezdicový deväťvalec Švecov AŠ-62IR s výkonom 736 kW (1 000 k)

 Výkony 
 Maximálna rýchlosť: /h  
 Cestovná rýchlosť: /h
 Pristávacia rýchlosť: /h
 Pádová rýchlosť: ~ /h
 Dolet: 
 Dostup: 
 Stúpavosť: /s
 Pomer výkon/hmotnosť: 136 W/kg

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Oficiálna stránka

 Zdroj 
 MODELÁŘ a MODELY č. 9/1997, str. 10
 RC modely č. 6/1998, str. 42

Kategória:Lietadlá Antonov
Kategória:Sovietske dopravné lietadlá
Kategória:Ukrajinské dopravné lietadlá