Folland Gnat

Folland Gnat bolo ľahké prúdové stíhacie lietadlo navrhnuté a skonštruované firmou Folland. V RAF slúžil iba k výcviku. Preslávil sa hlavne pôsobením v akrobatickej skupine Red Arrows, ale letectvá Fínska a Indie ho používali ako kvalitné stíhacie lietadlo. V roku 1965, v priebehu vojny Indie s Pakistanom bol natoľko úspešný, že ho firma HAL (Hindustan Aeronautics Limited) vyrábala ešte v roku 1974. V Indii vznikla verzia Mk 2, ktorá dostala názov Ajeet.

 Vznik a vývoj 
náhľad|Gnat anglickej akrobatickej skupiny Red Arrows
V čase, keď boli prúdové stíhacie lietadlá stále drahšie a náročnejšie na obsluhu, navrhla firma Folland malý a ľahký Midge, predchodcu Gnatu. Fo-139 Midge s motorom Viper vzlietol v  auguste 1954. Pilotoval ho Teddy Tennant ktorý ho chválil za ľahké ovládanie a výbornú manévrovateľnosť. Midge bol skúšaný pilotmi z Kanady, Indie, Jordánska, Nového Zélandu, a z US Air Force a väčšina pilotov sa o jeho letových vlastnostiach vyjadrovala pozitívne. Midge vykonal celkom 220 letov. Bol zničený pri smrteľnej nehode 26. septembra 1955, keď švajčiarsky pilot stratil pri lete nad strojom kontrolu. Ukázalo sa, že Midge má ešte dosť nedostatkov, napríklad nestabilný podvozok. To prinútilo firmu stroj značne upraviť a premenovať na Folland Gnat. Gnat sa ukázal ako obratný stroj a v klesavom lete bol schopný prekonať rýchlosť zvuku.

RAF síce dala pred malým a ľahkým Gnatom prednosť ťažšiemu a drahšiemu Hunteru, ale objednala si celkom 105 kusov cvičnej dvojmiestnej verzie. Fínsko zakúpilo 13 jednomiestnych strojov; dva fínske stroje niesli v špici prieskumné kamery. Cvičné stroje Gnat T. Mk 1 RAF sa od jednomiestnej verzie líšili podstatne väčšími krídlami a chvostovými plochami. India kúpila 25 strojov a 20 ďalších postavila z dodaných dielov. Spoločnosť HAL navyše v rokoch 1962 až 1974 dodala 213 ďalších, v Indii vyrobených exemplárov. Keď v roku 1971 došlo k ďalšiemu konfliktu Indie s Pakistanom, bol Gnat vo výzbroji ôsmich indických perutí.

V marci 1975 zalietal HAL prvé Gnat Mk 2, ktoré boli neskôr nazvané Ajeet. Tento výkonnejší stroj mal novú avioniku a navigačné prístroje a bol určený k priamej podpore vojsk. Firma vyrobila 89 exemplárov, posledné boli predané v marci 1982. Touto verziou boli vyzbrojené dve perute.

 Užívatelia 
 India 
náhľad|Vystavený Gnat v indickom múzeu letectva
Hlavným používateľom Gnatu bola India, ktorá doviezla 45 kusov z Británie a od mája 1962 do januára 1974 sama vyrobila ďalších 213 exemplárov. Ich nástupcom sa stal rýchlejší MiG-21 a domáci Ajeet.

 Fínsko 
Fínsko kúpilo 13 jednomiestnych Gnatov, ktoré sa výborne osvedčili. Dva fínske stroje, ktoré inak približne odpovedali verzii F.Mk 1 RAF, boli pre tento účel vybavené kamerou v špici za účelom taktického prieskumu.

 Veľká Británia 
náhľad|Juhoslovanský Gnat
RAF síce vyskúšala niekoľko jednomiestnych exemplárov, využívala však Gnaty v úlohe prúdového cvičného lietadla. Celkom bolo dodaných 91 kusov verzie Gnat T.Mk 1; spoločne so 14 predsériovými lietadlami tak RAF dostala 105 cvičných strojov.

 Súčasnosť 
V roku 1991 boli vyradené posledné Gnaty a Ajeety z IAF. Naďalej ich však používa akrobatická skupina Red Arrows z Británie.

 Zaujímavosti 
Lietadlo bolo veľmi obratné pri pohybe okolo vlastnej osi. Juhoslávia si skúšobne objednala 2 Gnaty, dodávky ale boli zrušené a juhoslovanské Gnaty boli používané ku zbraňovým skúškam.

 Technické údaje 
náhľad|Porovnanie verzií T.1 a F.1
(údaje platia pre HAL Gnat)

 Rýchlosť: /h
 Dostup: 
 Dolet: 
 Výzbroj: dva kanóny Aden kalibru ; dve bomby po  alebo 12 rakiet kalibru 
 Rozpätie: 
 Dĺžka: 
 Výška: 

 Zdroje 
 Světová encyklopedie letadel


Kategória:Britské stíhacie lietadlá
Kategória:Britské cvičné lietadlá
Kategória:Lietadlá Folland
Kategória:Stíhacie lietadlá 50., 60. a 70. rokov