Turčianska župa (Uhorsko)

Turčianska župa resp. Turčianska stolica (iný názov: Turiec, staršie Turčanská stolica; po latinsky: Comitatus Thuroc(z)iensis alebo Thurocium, po nemecky: Komitat Turz/Turzer Gespanschaft alebo Turz, po maďarsky: Túrótz / Túrócz / Túróc / Turóc (vármegye)) bola župa resp. stolice v Uhorsku.  

 Geografia 
Turčianska stolica susedila s Oravskou, Trenčianskou, Liptovskou, Nitrianskou a Zvolenskou stolicou. Zaberá územie Turčianskej kotliny, ktorá je  vklinená medzi pohoria Malá Fatra, Veľká Fatra, Kremnické vrchy a Žiar.  Krajom preteká rieka Turiec, ktorá sa vlieva pri Vrútkach do Váhu. Rozloha Turčianskej župy v r. 1910 bola 1 123 km².


 Centrum 
Centrom stolice bol pôvodne hrad Sklabiňa, stoličné zasadnutia však prebiehali v Turčianskom sv. Martine  (dnes: Martin), ktorý sa neskôr (1772) stal aj správnym centrom stolice.

 Rody vládnucich županov 
Od roku 1535 zastávali úrad hlavného turčianskeho župana dedične šľachtici z rodu Révaiovcov (Révay), najbohatšieho a najvplyvnejšieho rodu.

 Dejiny 
Najstaršie doklady osídlenia Turca sú nálezy z jaskýň Mažarná a Na Vyhni z obdobia 27502250 pred Kr. V mladšej a neskorej dobe bronzovej (1350700 pred Kr.) obýval skoro celý Turiec ľud lužickej kultúry. V období 3. storočia pred Kr. až po 2. storočie po Kr. obýva Turiec ľud púchovskej kultúry. 

Slovania prišli do Turca asi až v 7. storočí. Koncom 8. a začiatkom 9. storočia už bolo toto územie relatívne husto obývané, čo dokazujú archeologické vykopávky v Blatnici, Malom Čepčíne, Žabokrekoch. V 9. storočí bolo centrálnym hradiskom Vyšehrad na hranici medzi Turcom a hornou Nitrou. Odtiaľto bol ovládaný nielen Turiec, ale aj veľká časť horného Ponitria. Z tohoto obdobia asi pochádzajú aj dvojité názvy obcí v oboch regiónoch ako Diviaky, Pravno, Sučany, Necpaly a ďalšie.

Prvá písomná spomienka o Turci je z roku 1113, no vtedy sa spomínal len ako súčasť Zvolenského domínia. Turiec, ako riedko osídlené územie, bol spravovaný kastelánom (neskôr podžupanom) z hradu Sklabiňa ako panstvo Zvolenského komitátu. Vlastného župana mala stolica od roku 1339, čím sa oddelila od Zvolenského komitátu (podobne ako Liptov a Orava).

Turecké výboje sa Turcu (rovnako ako celému severnému Slovensku) vyhli. 

Počas jozefínskych reforiem sa Turiec mal spojiť s Oravou, keďže však mali len malú spoločnú hranicu (v zime väčšinou nepriechodnú), napokon sa spojil so Zvolenom do Turčiansko-zvolenskej stolice (17861790) so sídlom v Banskej Bystrici. Po smrti Jozefa II. sa Turčianska stolica obnovila.

V roku 1918 sa Turiec stal súčasťou Česko-Slovenska. Turčianska župa zanikla 31. decembra 1922, v rokoch 19231928 bola súčasťou Považskej župy. V súčasnosti je územie súčasťou Žilinského kraja.

 Národnosti 
Obyvatelia Turca boli prevažne Slováci, čo pretrvalo do súčasnosti. Nemci žili len na hornom (južnom) Turci, no po 2. svetovej vojne boli evakuovaní a čiastočne vyhnaní do Nemecka.

 Okresy 
V roku 1910 sa Turiec delil na dva slúžnovské okresy:
 Turčiansky svätý Martin (Dolný Turiec)
 Turčianske Teplice (Horný Turiec)

V súčasnosti je územie Turca rozdelené na dva rovnomenné okresy, i keď s inými hranicami:
 Martin
 Turčianske Teplice

 Referencie 

 Pozri aj 
 zoznam obcí Turčianskej župy
 Turčianska župa (Česko-Slovensko)

 Iné projekty 

Kategória:Župy v Uhorsku