Petronius Maximus

Petronius Maximus, celým menom Flavius Petronius Anicius Maximus (* asi 397 – † 31. máj 455, Rím, Západorímska ríša) bol rímsky cisár Západorímskej ríše v dobe od 17. marca do 31. mája roku 455. Za jeho vlády bol Rím vyplienený Vandalmi.

 Pôvod 
Petronius Maximus pochádzal zo starobylej rímskej rodiny plebejského pôvodu, Aniciovcov, ktorého pôvod siaha až do 4. stor. pred Kr. Jeho starý otec, Sextus Claudius Petronius Probus bol významným politikom a generálom. Petronius Maximus slúžil ako prefekt mesta Rím, neskôr ako konzul a  pretoriánsky prefekt pre Itáliu.

 Vláda 
Petronius Maximus bol rivalom slávneho generála Flavia Aetia a je možné, že práve Maximus presvedčil cisára Valentiniana III. aby Aetia zavraždil. Naopak, bol to pravdepodobne Maximus, ktorý stál o rok neskôr za zavraždením cisára Valentiniana, ktorý mal znásilniť jeho ženu. Po Valentinianovej smrti nastúpil na trón Maximus, ale svojim počínaním zapríčinil dobytie Ríma Vandalmi. Petronius Maximus si za ženu zobral vdovu po Valentinianovi, Liciniu Eudoxiu a zároveň oženil svojho syna s Eudoxiou, dcérou Licinie Eudoxie, ktorá však bola zasnúbená s Hunerichom, synom Geisericha, kráľa Vandalov. Geiserich sa urazil, že rímsky cisár takto zrušil už naplánovanú svadbu a tak sa Vandali vylodili v Ríme, ktorý celý vydrancovali a s obrovským bohatstvom sa vrátili do Afriky. Počas vandalského útoku bol Petronius Maximus pri pokuse o útek ukameňovaný rozhorčeným davom.

Zdroj


Kategória:Cisári starovekého Ríma
Kategória:Rímski konzuli
Kategória:Zavraždení vládcovia