Fotogrametria

Fotogrametria je súbor metód na získanie kartografických alebo geodetických súradníc, súradníc rozmerov stavieb, budov, miestností a jednotlivých objektov na základe analógovej alebo digitálnej fotografie. Fotogrametria využíva optické, fotografické a geometricko-matematické metódy. V minulosti sa používali hlavne analógové metódy - optické a geodetické merania. Keďže dnes sa používa predovšetkým digitálna fotografia a súradnice sa spracúvajú digitálne a on-line, dajú sa tieto metódy považovať za digitalizačné.

Ide o stredové premietanie snímky vyhotovenej centrálnou projekciou (fotografia) a transformáciu snímkových súradníc na geodetické súradnice. Stred premietania je stred objektívu. Spojnice rámových značiek na snímke vytvoria snímkovú súradnicovú sústavu. Zo snímkových súradníc sa transformáciou vypočítajú alebo určia geodetické súradnice kľúčových bodov.

 Digitálne meracie systémy vo fotogrametrii 
Pri aplikácii blízkej fotogrametrie a najmä pri aplikáciách v reálnom čase prevláda v súčasnosti trend prechodu z fotogrametrickej snímky na elektronické vytváranie obrazu prostredníctvom digitálnych snímačov, ako napr. CCD. V priebehu niekoľkých posledných rokov sa výrazne zvýšila dôležitosť spracovania digitálneho obrazu vo fotogrametrii. Rozhodujúcimi činiteľmi, ktoré prispeli k tomuto vývoju sú podstatné zvýšenie kapacity počítačov, výroba špeciálnych zariadení na digitalizovanie analógového fotogrametrického obrazu (skenery), ako aj digitálnych kamier na spracovanie digitálneho obrazu v režime online. Súbežne sa vyvíjali metódy spracovania digitálneho obrazu, ako aj fotogrametrické algoritmy, ktoré v konečnom dôsledku pripravili cestu aplikáciám digitálnej fotogrametrie.

 Digitálna fotogrametria 
Digitálna fotogrametria je modifikáciou analytickej fotogrametrie, pri ktorej sa pracuje s digitálnymi snímkami a nový termín softcopy fotogrametria je synonymum digitálnej fotogrametrie a definuje skôr počítačové prostredie - fotogrametrickú digitálnu pracovnú stanicu na riešenie úloh digitálnej fotogrametrie. Fotogrametrické digitálne pracovné stanice sú nástupcovia analógových, resp. analytických vyhodnocovacích prístrojov. Vo fotogrametrickom softcopy systéme sa meracia značka analógového vyhodnocovacieho prístroja mení na kurzor, ručné kolieska vyhodnocovacieho prístroja na myš, resp. trackball, snímkový nosič na monitor počítača a podobne.

Fotogrametrické digitálne pracovné stanice sú vhodný systém na inžinierske aplikácie v investičnej výstavbe. Týchto systémov je v súčasnosti na komerčnom trhu dostatok, s možnosťou dobrého výberu, či už podľa ich ceny alebo výkonnosti a presnosti (Image Station, Helava, DVP, V - STARS).

 Digitálny videoplotter (DVP) 
Jedna z možností využitia digitálnej fotogrametrie pri práci s nižšími nárokmi na presnosť a pri súčasnom zvýšení ich hospodárnosti je použitie digitálneho systému digitálny videoplotter (DVP) od spoločnosti Leica, vyvinutý na Lavalovej univerzite v Kanade, Quebecku. DVP je cenovo veľmi dostupná digitálna pracovná stanica s pomerne jednoduchým obsluhovaním a programovým vybavením. Aplikačné oblasti využitia DVP majú pomerne široký záber od fotogrametrického mapovania - aktualizácia obsahu máp stredných mierok, cez tematické mapovanie v poľnohospodárstve, lesníctve, geológii, regionálnom a územnom plánovaní, až po inžinierske aplikácie pozemnej stereofotogrametrie. Tak, ako v konvenčnej fotogrametrii, závisí presnosť digitálnej fotogrametrie prevažne od snímkovej mierky a od rozlišovacej schopnosti skenera. Polohová presnosť DVP je približne 70% rozmeru pixela v mierke snímky a výšková presnosť závisí od pomeru základnice a rozmeru pixela. Nezávislé testy s leteckými snímkami digitalizovanými s hustotou 450 dpi potvrdili polohovú presnosť 70% rozmeru pixela a výškovú 1/4200 výšky letu, t. j. 0,24% o h.

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 História fotogrametrie 

Kategória:Fotografia