Marguerite Yourcenar

Marguerite Yourcenar, celým menom Marguerite Antoinette Jeanne Marie Ghislaine Cleenewerck de Crayencour, (* 8. jún 1903, Brusel – 17. december 1987, Mount Desert Island, USA) bola v Belgicku narodená francúzska autorka románov, poetka, prekladateľka, esejistka a kritička. Bola prvou ženou zvolenou do Francúzskej akadémie (v roku 1980). Jej diela sú väčšinou v štýle neoklasicizmu a akademizmu.

Jej prvý román Alexis bol vydaný v roku 1929. V roku 1937 preložila román Virginie Woolfovej The Waves. V roku 1951 vydala vo Francúzsku román Mémoires d'Hadrien, Hadrianove pamäti a iné prózy, ktorý s prestávkami písala desaťročia, od 1920 do 1951. Tento román mal veľký úspech a dobré kritické ohlasy.

 Život 
Narodila sa v Bruseli otcovi Michelovi a matke Fernande de Cartier de Marchienne, ktorá desať dní po pôrode skonala. Marguerite vychovávala matka jej otca a nekonformný otec, večný cestovateľ. Marguerite sa naučila výborne gréčtinu a latinčinu v Nice, bez toho aby navštevovala školu. Jej štúdium obstarávali výhradne súkromní učitelia. Svoju prvú poému napísala v r. 1921 a signovala ju Yourcenar, čo je takmer úplným anagramom mena Crayencourt. Nasledujúcich osem rokov cestovala s otcom po Európe a zažívala prvé lásky. Po skone otca v roku 1929 - ešte stihol prečítať jej prvý román - viedla v Paríži bohémsky život. V tomto roku tiež vydala tento prvý román v klasickom štýle Andrého Gidea "Alexis ou Le traité du vain combat" (Alexis alebo Traktát o stratenom boji). Je napísaný vo forme dlhého listu, v ktorom sa pisateľ - významný hudobník a homosexuál - priznáva svojej manželke. Oznamuje jej svoje rozhodnutie opustiť ju v záujme pravdy. Časť deja sa odohráva aj v Bratislave.

Marguerite cestuje do Paríža, Atén, Bruselu, na grécke ostrovy a do Istanbulu. Napriek tomu, že má rada ženy, zamiluje sa do muža menom André Fraigneau, spisovateľa a editora vo vydavateľstve Grasset. Píše novely "Les nouvelles orientales", básne v próze Feux" a román "Coup de grâce".

V roku 1939 sa ocitá v nebezpečnej Európe bez finančných prostriedkov. Odchádza do USA hľadať svoju priateľku Grace Frick, s ktorou sa rozišla v roku 1937. Zostala s ňou žiť až do 1979. V roku 1950 sa usídlila na ostrove Mount Desert Island v Maine. Postavila si tam dom s názvom "Petite-Plaisance". V r. 1947 sa stala americkou občiankou. Vyučovala literatúru a dejepis do r. 1953.

Keď vydala r. 1951 svoj román Hadrianove pamäti a iné prózy, dosiahla svetový úspech a potvrdenie statusu spisovateľky. V r. 1970 bola zvolená do Kráľovskej belgickej akadémie literatúry a jazyka, o desať rokov neskôr ju zvolili do Francúzskej akadémie ako prvú ženu v histórii akadémie. Udialo sa to so silnou podporou Jeana d´Ormessona, spisovateľa - člena akadémie.

Jej život prebiehal medzi písaním v izolácii v Mount Desert Island a cestovaním po svete s Jerrym Wilsonom, svojím posledným tajomníkom. Skonala 17. 12. 1987, je pochovaná v Maine. Okrem iných destinácií navštívila aj Slovensko, kam sa prišla inšpirovať so zámerom napísať román o sv. Alžbete Uhorskej (otec Andrej II.), nar. r. 1207 na Bratislavskom hrade. Pôvodne chcela spojiť do jednej knihy dve biografie, chcela pridať Alžbetu Bátoryovú, avšak projekt neuskutočnila.

 Dielo 
Od historických románov až po biografie, dielo M. Yourcenar možno pripísať na margo prežívania epochy, je to návrat k estetizmu a tradícii so želaním vyjadriť konečnosť literatúry: rozprávanie. Súc inšpirovaná orientálnou múdrosťou sa nikdy nevzdialila od humanizmu renesancie: "Skutočné miesto zrodu je tam, kde ťa zavedú inteligentné pohľady na seba samého: moje prvé domoviny boli knihy." (cit. Marguerite Yourcenar: Hadriánove pamäti)

 Poézia 
 1921 : Le Jardin des chimères (poésie), Záhrada chimér, prvotina o Ikarovi, symbole absolútna
 1922 : Les Dieux ne sont pas morts (poésie), Bohovia neumreli, zbierka básní
 1936 : Feux (poèmes en prose), Ohne, básne v próze
 1956 : Les Charités d'Alcippe (Le Flûte enchantée, Liège, poésies)
 1964 : Hortense Flexner, suivi de poèmes choisis (poésie, essai, traduction)
 1958 : Présentation critique de Constantin Cavafy 1863-1933, suivie d'une traduction intégrale des ses Poèmes (poésie, traduction)
 1964 : Fleuve profond, sombre rivière (poésie, traduction de negro spirituals), Rieka hlboká, riečka tmavá, preklad černošských spirituálov
 1979 : La Couronne et la Lyre (anthologie de poèmes traduits du grec), Veniec a lýra, preklad zbierky poézie z gréčtiny s komentárom
 1984 : Blues et Gospels (poésie, traduction)
 1984 : Les Charités d'Alcippe, (poème), Charitky Alcippove
 1992 : Écrit dans un jardin (poème illustré par Pierre Albuisson), Napísané v záhrade, poéma

 Romány, novely, poviedky 
 1929 : Alexis ou le Traité du vain combat (novela),Alexis alebo Traktát o stratenom boji (slov. preklad) 1989, novela, ISBN 80-220-0115-5
 1931 : La Nouvelle Eurydice (roman), Nová Eurydika, román, nadväzuje témou na Alexis.
 1934 : Denier du rêve (roman), Odriekanie sna, román o politickom atentáte
 1935 : La mort conduit l'attelage, Smrť riadi záprah, zbierka poviedok
 1938 : Nouvelles orientales, (nouvelles), Orientálne novely
 1939 : Le Coup de grâce (roman), Úder z milosti, román, téma - obdobie ruskej občianskej vojny
 1951 : Hadrianove pamäti a iné prózy (Mémoires d'Hadrien) (román)Hadriánove pamäti, román, ISBN 80-220-0115-5
 1954 : Électre ou La chute des masques, Elektra alebo pád masiek
 1968 : L'Œuvre au noir,Počatie kameňa-slovenský preklad 1989, román, ISBN 80-220-0115-5 Z obdobia neskorého stredoveku, hlavná postava Zenon je učencom, ktorý sa snaží presadiť proti inkvizícii.
 1985 : Le cheval à tête blanche (conte indien), Kôň s bielym čelom
 1993 : Conte bleu (contes), Modrá rozprávka

 Dramatická tvorba 
 1963 : Le Mystère d'Alceste (théâtre)
 1971 : Théâtre I (Rendre à césar, la Petite Sirène et le Dialogue dans le marécage) (théâtre)
 1954 : Électre ou La chute des masques, Elektra alebo pád masiek, divadelná hra

 Eseje a príhovory 
 1932 : Pindare, essai, Pindaros, esej o živote básnika Pindara
 1938 : Les Songes et les Sorts, Sny a osudy, poetické eseje
 1962 : Sous bénéfice d'inventaire (essai), S výhradou dodatočného preskúmania, zbierka esejí
 1962 : Ah, mon beau château (château de Chenonceau), Ah, môj krásny zámok
 1963 : Qui n'a pas son Minotaure ? Kto nemá svojho Minotaura?
 1971 : Réception de Madame Marguerite Yourcenar; Discours de M. Carlo Bronne et de Mme Marguerite Yourcenar (discours), Príjímací rozhovor pred voľbou do Belgickej akadémie
 1974 : Le Labyrinthe du monde. I, Souvenirs pieux, Zbožné spomienky
 1977 : Le Labyrinthe du monde. II, Archives du Nord, Labyrint sveta II, Archív severu
 1980 : Mishima ou la Vision du vide, (Gallimard, essai), Mišima alebo vízia prázdnoty, esej
 1981 : Discours de réception de Madame Marguerite Yourcenar à l'Académie française et réponse de Monsieur Jean d'Ormesson (discours): Prijímacia reč pri zvolení Mme. Yourcenar do Francúzskej akadémie a odpoveď M. Jeana d´Ormessona
 1982 : Comme l'eau qui coule (Anna, soror…, Un homme obscur, Une belle matinée) Ako voda, ktorá tečie
 1982 : Œuvres romanesques (Pléiade)
 1983 : Le Temps, ce grand sculpteur, Čas, ten veľký sochár
 1988 : Le Labyrinthe du monde. III, Quoi ? L'éternité, Labyrint sveta III, Čo? Večnosť.
 1989 : En pèlegrin et en étranger (essai), Na púti a v cudzine, esej
 1991 : Le tour de la prison (essai, voyages), Veža väzenia
 1995 : Lettres à ses amis et quelques autres (correspondance), Listy priateľom a ostatné
 2004 : D'Hadrien à Zénon : correspondance, 1951-1956 , Od Hadriána k Zenónovi, listy
 2007 : Une volonté sans fléchissement : correspondance, 1957-1960, Neochabujúca vôľa: Korešpondencia

 Ceny a čestné tituly 
 1968 Cena "Femina" za "Počatie kameňa"
 1980 Rytier čestnej légie, prvá členka Francúzskej akadémie
 1987 Cena "Európsky spisovateľ" v Strassburgu

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Stránka Francúzskej akadémie o Marguerite Yourcenar, 
 Zoznam diel autorky na stránke Francúzskej akadémie 
 Heslo Marguerite Yourcenar v Encyclopaedia Britannica 
 wikicitáty - Marguerite Yourcenar , 

 Poznámka 
Všetky fakty v článku pochádzajú z knihy uvedenej v oddieli "Referencie"-"Hadriánove pamäti a iné prózy. Biografické údaje pochádzajú z jej predhovoru a doslovu.





Kategória:Členovia Francúzskej akadémie
Kategória:Francúzski spisovatelia románov
Kategória:Neoklasicizmus
Kategória:Osobnosti z Bruselu
Kategória:Pseudonymy