Tanka

Tanka () je japonský poetický žáner - báseň. Je to najstaršia forma japonskej poézie. Od básne tanka je odvodený žáner renga a ďalej haiku. Ako synonymum pre názov tanka sa používa termín „waka“ (). Termín waka je však všeobecné označenie japonskej básne: wa = japonská, ka = báseň. Tento výraz vznikol z potreby odlíšiť japonskú a čínsku poéziu, ktorá isté obdobie dominovala. Waka má svoje subžánre: sedóka - popevok, tanka - krátka báseň, čóka - dlhá báseň, haiku - 17 slabičná krátka báseň.

náhľad|Zvukový záznam tanka
Preto je pomenovaný konkrétny básnický útvar o 31 slabikách ako tanka pre rozlíšenie. Tento názor sa vyskytuje v obidvoch publikáciách, ktoré sa uvádzajú ako referencie. Nielen ale pre základné rozlíšenie. Aj časť básne renga má v sebe druhú slohu nesúcu tradičné pomenovanie waka alebo waki (dva sedemslabičné verše). Preto, aby sme sa nemýlili, tento subžáner jednoslohovej básne budeme i naďalej v článku nazývať „tanka“. (vysloviť ako tenka). Názov tanka preferuje aj japonský básnik Masaoka Šiki vo svojich kritických esejach a je súčasťou jeho modernej reformy japonskej poézie.

 Forma básne 
Formálna stránka básne tanka je: Jedna sloha s piatimi veršami vo forme: 5-7-5-7-7, teda 31 slabikami. Verše nemajú rýmy. Sú konštruované z piatich a siedmich slabík alebo mór. (móra je najkratšie zvukové vyjadrenie písanej slabiky).

 História žánru 
Najstarší výskyt tejto básnickej formy je v najstaršej japonskej kronike Kodžiki zo začiatku 8. storočia v období "Nara". Prvým známym autorom tanka v japončine je šľachtičná Ono-no Komači (). V roku 951 založil cisár Go Toba Úrad pre poéziu (), ktorý kontroloval verejné zbierky peňazí pre potreby básnikov a verejné súťaže poézie. Cisársky dvor nariaďoval zostavovať antológie japonsky písanej poézie waka, ktorá zahŕňala všetky vtedajšie žánre poézie.

Medzi predstaviteľov žánru tanka patria:
 princezná Učiko (prvá kňažka vo svätyni Kamo) (807-847) - písala v čínštine 
 Ono-no Komači písala už japonsky  
 Fudžiwara Teika (12. - 13. storočie)
 Išikawa Takuboku
 Saigjó Hóši (1192)
 Masakijo Komacu známy ako Šótecu (1381-1459) - ako budhistický kňaz pôvodom zo samurajského rodu bol posledný dôležitý predstaviteľ tohto žánru v Japonsku.

V 9. stor. bolo vybraných 6 nesmrteľných autorov tanka uvedených v cisárskej antológii "Kokin wakašú":
 Ótomo Kuronuši
 Ono-no Komači
 Ariwara-no Narihira
 Kisen Hóši
 Sódžó Hendžó
 Hunja Jasuhide

 Referencie 

 Externé odkazy 
 Tanka v Encyclopaedia Britannica

Kategória:Literatúra v Japonsku
Kategória:Básnické formy