Kefalonia

Kefalonia (iné názvy pozri nižšie) je najväčší ostrov v Iónskom mori a šiesty najväčší ostrov patriaci Grécku, administratívne je to krajská jednotka. Má rozlohu približne  (v závislosti od zdroja  až ).

 Názvy 
Súčasné (teda novogrécke) názvy sú:
 Κεφαλονιά [vyslov: ťefaloňa alebo kjefaloňaPorov. napr. výslovnosť novogréčtiny a ] - prepis: Kefalonia/starší prepis: KephaloniaSentimenty a fakty v politike. In: Nové slovo. Banská Bystrica. 1946, č. 42, S. 40/ (nevhodný) prepis s vyznačením ostrého prízvuku: Kefaloniá (Poznámka: V slovenčine sa tento názov často vyskytuje aj v tvare KefalóniaVANTUCH, A. Homér a homérsky svet. Bratislava: Slovenské vydavateľstvo krásnej literatúry, 1960, S. 157 alebo zriedkavo v tvaroch  CefaloniaDOLINSKÝ, J. Dejiny cirkvi, Kresťanský starovek. Trnava: Dobrá kniha, 1996. S. 101, či v nevhodnom tvare KeffaloniaCestovanie s Ing. Mikulášom Milkom. In: Cestovateľ. č. 1 2008. S. 5 resp. KeffalóniaKto, čo, kde v cestovnom ruchu. In: Cestovateľ. č. 1 2008. S. 12.)
 ΚεφαλλονιάISO 3166-2 NEWSLETTER - Date issued: 2010-02-03 No II-1 - Corrected and reissued 2010-02-19 - Changes in the list of subdivision names and code elements S. 15  [vyslov: ťefaloňa alebo kjefaloňa] - prepis: Kefallonia/starší prepis Kephallonia/ (nevhodný) prepis s vyznačením ostrého prízvuku: Kefalloniá (Poznámka: Ojedinele sa vyskytuje v nevhodnom tvare Keffallonia.)
 Κεφαλληνία [vyslov: ťefaľiňa alebo kjefaľiňa] - prepis: Kefallinia/ staršie prepisy: KefalléniaMalá encyklopédia zemepisu sveta. 1977. S. 200, KefalleniaIónske ostrovy. In: Slovenský náučný slovník I. 1932. S. 184, KephalleniaKUCHAŘ, K., BOROVÝ, R.. Celým svetom. Bratislava: Osveta, 1961. S. 144/ (nevhodný) prepis s vyznačením ostrého prízvuku: Kefallinía  (Poznámky: 1. V slovenčine sa tento názov vyskytuje aj v tvare KefaléniaKOLEROVÁ, H. Madonna z Madridu. In: Zdravie. č. 9 september 2001, staršie Kefalenia, ojedinele KefalíniaMEZENCEV, V. A. et al. Povery strašia. Bratislava: SVPL, 1961. S. 182, a nevhodne KeffaléniaGrécko. In: TELGÁRSKY, F., OKTAVEC, F. Príručný encyklopedický slovník G. 1955. S. 275LIPTÁKOVÁ, D. Geografia - Európa - pracovný zošit pre ZŠ a 8-ročné gymnáziá. Nové Zámky: Litera - združenie, 1997. S. 44. 2. Tvar Κεφαλληνία, prevzatý zo starogréčtiny, sa vyskytuje najmä buď v starších textoch alebo na označenie administratívnej jednotky aj v novších textochNomos 3852/2010 ).

Starogrécke názvy sú:
 Κεφαλληνία [výslovnosť staroveká: kephalléniá; na prelome letopočtov: kephallenia; byzantská: ťefa(l)linia/kjefal(l)inia] -  prepis podľa PSP: Kefallénia/ iné prepisy: KefalléniáPEČÍREK, J. et al. Dějiny pravěku a starověku II. 1979. S. 1050SVOBODA, L. Encyklopedie antiky. Praha: Academia, 1973, S. 528, KefalleniaXenofón. Grécke dejiny. Bratislava: Tatran, 1985, S. 267/ starší prepis:  Kephallenia (Poznámka: V slovenčine sa tento názov vyskytuje aj v tvare KefaléniaZAMAROVSKÝ, V., ZAMAROVSKÝ, P. Bohovia a hrdinovia antických bájí. Bratislava: Perfekt, 2002. S. 230, 308, staršie KefaleniaSparta. In: Dom a škola č. 10-11 1892. S. 335, a nevhodne KeffaléniaHomér, OKÁL, M.,  MOJÍK, I., ZMETÁK, E. Odysseia. Bratislava: Mladé letá, 1986. S. 142.)
  Κεφαληνία - prepis podľa PSP: Kefalénia/iné prepisy: Kefaléniá, Kefalenia/ starší prepis: Kephalenia.
 Homér ostrov označuje názvom Σάμη - Samé či Σάμος - Samos.

Talianske názvy sú: Cefalonia, staršie Ceffalonia, Ceffalenia či Cefalogna. 

Latinský názov je Cephallenia.

 Dejiny 
Podľa legendy získal ostrov svoje meno po aténskom vodcovi a bojovníkovi Kefalovi, ktorý pomohol mykénskemu kráľovi Anfitrionovi vo vojne proti vtedajšiemu kráľovi ostrova Thapiovi. Za odmenu dostal tento ostrov a pomenoval ho Kefallénia (dnes Kefalonia). Štyri samostatné mestské celky potom niesli mená po jeho synoch. Kefalléňanov, ako obyvateľov kráľovstva, ktoré zahŕňalo Kefalléniu, Ithaku, Zakynthos a Lefkadu, prvýkrát spomína grécky básnik Homér. 

Ako vyplýva z výskumu mnohých fosílií rastlín, zvierat a kostí nájdených v blízkosti miest Skala a Fiskardo, ostrov Kefalonia bol jednou z prvých obývaných oblastí Grécka. Mnohí historici a archeológovia sa zhodujú v názore, že Kefalonia mala všetky predpoklady potrebné pre demografický rast. Na ostrove sa nachádzal obrovský les, ktorý bol v minulosti zdrojom dreva na stavbu lodí a na rozvoj obchodných aktivít medzi Kefaloniou a inými prístavmi. Nedávne výskumy poukázali na to, že aj niektoré časti paláca Knossos boli postavené z jedlí z Kefalonie. Rôzne nálezy nekropol potvrdzujú, že Kefalonia bola osídlená už od 11. storočia pred naším letopočtom.

Na ostrove Kefalonia, tak ako aj vo zvyšku Grécka, boli monarchie nahradené oligarchiami. Okolo 7. storočia pred Kr. sa všetky oligarchie vyvinuli do tyranie a koncom 7. storočia sa začali rodiť prvé demokracie. Po úpadku tyranie sa na ostrove Kefalonia zrodili 4 mocné mestá – Pali, Krani, Sami a Proni. Thoukydides uvádza, že boli autonómne a často medzi sebou bojovali, čo dokazujú aj obrovské múry, ktoré ich obkolesovali.

Najvýznamnejším z týchto miest, ktoré malo tiež veľký politický význam, bolo staroveké Pali. Pali bolo od začiatku dôležitým prístavom pre ľudí, ktorí sa vydávali z Grécka smerom k pobrežiu Sicílie. 

Počas peloponézskych vojen (431 – 404 pred Kr.) bojovali všetky štyri mestá po boku Atén. Vojaci z Atén používali Kefaloniu ako strategický bod na boj proti svojim súperom z Korintu. Po peloponézskych vojnách, v období medzi rokmi 404 a 322 pred Kr., je ostrov Kefalonia obsadený najskôr vojakmi zo Sparty, potom vojakmi z Atén a nakoniec macedónskym kráľom Filipom II. Po smrti Alexandra Veľkého bola Kefalonia zaradená do Aitólskeho spolku, čo ostrovu prinieslo rozvoj obchodu.

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
Kefalónia 

 Zdroj 

Kategória:Ostrovy Grécka
Kategória:Krajské jednotky v Grécku
Kategória:Iónske more