Kontaktný rohovec

Kontaktný rohovec (iné názvy: rohovcová bridlica, keralit, keratit) je skupina premenených hornín, ktoré vznikli v dôsledku pôsobenia kontaktnej metamorfózy na usadené horniny. Kontaktné rohovce sú horniny rozmanitého minerálneho zloženia a vzhľadu. Vyznačujú sa pomerne veľkou húževnatosťou a ostrohranným rozpadom, ktorý im dal i meno.

Termín rohovec (nem. Hornfels) zaviedol pre tento typ hornín v roku 1823 K. von Leonhardt. Názov má pôvod v označení najvyšších štítov v Alpách, ktoré sú tvorené týmito horninami výrazne odolnými voči erózii.

 Minerálne zloženie 
Môžu mať variabilné zloženie. Väčšinou je základná hmota tvorená silikátmi ako kremeň, živce (ortoklas, sanidín, albit a iné) a sľudy (hlavne biotit), s výrazným zastúpením aluminosilikátov – epidotu, andaluzitu alebo kordieritu. Vo veľkom množstve môžu byť prítomné i minerály vyššieteplotných podmienok ako granát (hlavne grosulár) a hyperstén. Ak boli v pôvodnom sedimente prítomné i karbonáty, býva prítomný i wollastonit.

Horniny môžu mať celkom zastretú pôvodnú sedimentárnu štruktúruJedickeová, L., 2003: Nerasty a horniny. Ottovo nakladatelství – Cesty, Praha, 192 s. a granoblastickú – všesmerne vyvinutú textúru. V niektorých prípadoch však možno sledovať pôvodnú sedimentárnu vrstvovitosť, ktorú môže prestupovať kliváž.

 Vznik 
Kontaktné rohovce vznikajú účinkom kontaktnej metamorfózy intruzívnych telies, obvykle granitoidov, na usadené horniny, v tzv. kontaktných aureolách. Teplotný účinok bázickejších magiem je síce silnejší, svojim priestorovým rozsahom však bývajú významnejšie granitoidné intrúzie. Ide väčšinou o vysokoteplotnú, ale nízkotlakovú metamorfózu. Usadené horniny, z ktorých sa kontaktné rohovce vytvorili mohli mať rôzne zloženie od slieňov, cez ílovce až po pieskovce. Kontaktné rohovce pôvodom zo slienitých až karbonátových hornín môžu byť označované aj ako erlány. Kontaktne premenené ílovité horniny sú často nazývané ako porcelanity.

Vyčleňuje sa niekoľko kontaktne metamorfných fáciíPutiš, M. 2004: Petrografia metamorfovanýh hornín. Univerzita Komenského, Bratislava, 131 s.: 
 fácia albit-epidotových rohovcov (vonkajšia časť kontaktného dvora)
 fácia amfibolických rohovcov (vnútorná alebo stredná časť kontaktného dvora)
 fácia ortoklas-cordieritových (pyroxenických) rohovcov (vnútorná časť kontaktného dvora) s teplotami nad 650 °C
 fácia ortoklas-sanidínových a sanidínových rohovcov (na styku s gabrom alebo bazaltom) s teplotami nad 800 °C.Kornprobst, J., 2003: Metamorphic Rocks and Their Geodynamic Significance. Kluwer Academic Publishers, New York, 204 s.

 Výskyt 
Sú známe zo mnohých pohorí Európy ako Harz, Eifel, Fichtelgebirge alebo Vogézy.

V Českom masíve sú kontaktné rohovce hojné na kontaktoch stredočeského plutónu s okolitými sedimenatmi, napr. pri Sedlčanoch alebo Říčanoch. Známe sú i z Železných hor.

V Západných Karpatoch sú známe predovšetkým zo Spišsko-gemerského rudohoria, napr. z Veľkého Hnilca, kde sú viazané na gemerické granitoidy.

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Premenené horniny