Ladislav Berčéni

Gróf Ladislav Berčéni - Bercsényi de Székes (* 3. august 1689, Prešov, Kráľovské Uhorsko (dnes Slovensko)– † 9. január 1778, Luzancy, Francúzske kráľovstvo) bol významný vojvodca uhorského pôvodu pôsobiaci najmä v službách Francúzskeho kráľovstva.Peter Švorc a kolektív, Sprievodca po historickom Prešove. Universum, Prešov, 1997

 Pôvod 
Ladislav Berčéni, ktorého priezvisko sa vyskytuje v podobe Bercsényi, Bercheny, Ladislas Ignace de Bercheny (v matrike ako Ladislaus Ignatius Berzeni) sa narodil v Prešove. Rodný dom Berčéniho stal na Hlavnej ulici v Prešove tam, kde je teraz postavený palác Klobušickovcov. Jeho otcom bol gróf Mikuláš Berčéni, významný uhorský aristokrat, cisársky generál a neskôr generalissimus povstaleckého vojska Františka II. Rákociho. Matka, grófka Kristína Drugetová, bola dcérou cisárskeho generála Juraja Drugeta.Segeš, Vladimír : Z kuruckého kapitána maršal Francúzska. Gróf Ladislav Berčéni (Bercsényi, Bercheny). História revue 4, 2004, č. 5 str. 93 
náhľad|Miesto kde stál v Prešove rodný dom maršala Berčéniho. 

 Život 
V galérii slávnych uhorských vojvodcov, má osobitné miesto Ladislav Berčéni. Na Slovensku len málokto vie, že práve on bol prvým a zároveň jediným hornouhorským rodákom, ktorý dosiahol hodnosť maršala Francúzska. Jeho životný príbeh je predmetom desiatok vedeckých štúdií, odborných článkov i monografii. Vo Francúzsku na počesť 200. výročia jeho úmrtia roku 1978 vydali poštovú známku s jeho portrétom. Rodák z Prešova nadanie na vojenstvo dostal do vienka. Jeho otec bol cisársky generál a neskôr generalissimus povstaleckého vojska Františka II. Rakócziho. Matka, zasa dcérou generála. Detstvo okrem Prešova prežil vo Vranove, Brunovciach a Tovarníkoch v niekdajšej Nitrianskej stolici. Po matkinej náhlej smrti 1691 žil u príbuzných v Hlohovci a od roku 1695 v Užhorode, kde ako desaťročný začal navštevovať jezuitské gymnázium. Po otcovom úteku do Poľska roku 1701 dvanásťročného Ladislava preložili na jezuitské gymnázium v Košiciach.

V roku 1703 sa chcel dostať k otcovi, lebže bol chytený a až do roku 1704 väznený ako vojnový zajatec. Kurucký generalissimus menom Mikuláš Berčéni ani sedmohradské knieža František II. Rákoci nesplnili jeho túžbu stať sa vojakom. Musel sa najprv vzdelávať. Preto pokračoval v štúdiu, ktoré dokončil v Jágri                   a potom navštevoval univerzitu v Trnave. Segeš, Vladimír : Z kuruckého kapitána maršal Francúzska. Gróf Ladislav Berčéni (Bercsényi, Bercheny). História revue 4, 2004, č. 5 str. 94 

Odpoveď na otázku, aký vlastne bol Ladislav Berčéni, nie je jednoduchá, ale ani až tak zložitá. Jeho činy, jeho život sú svedectvom toho, že v mnohom ho možno považovať za úspešného hrdinu, ale zároveň sa nevyhol ani oscilácii k pólu antihrdinstva či falošného hrdinstva. Konkrétnym výrazom tejto je jeho účasť na svojvoľnej exekúcii turčianskych vyslancov na Onodskom sneme.

Z hľadiska vojenského Berčéniho husársky pluk pôsobil vo zväzku francúzskej armády v rokoch 1721 – 1791, čiže až do obdobia Veľkej francúzskej revolúcie. Majiteľmi a veliteľmi pluku sa po Ladislavovi Berčénim stali jeho synovia. V rokoch 1751 – 1762 plukovník Mikuláš František a v rokoch 1762 – 1791 generál František Anton.
Podľa zistenia maďarského vojenského historika Jozsefa Zachara za sedem desaťročí slúžilo v pluku približne 2 750 mužov, z nich prinajmenej 634 malo uhorský pôvod. Segeš, Vladimír : Z kuruckého kapitána maršal Francúzska. Gróf Ladislav Berčéni (Bercsényi, Bercheny). História revue 4, 2004, č. 5 str. 96 

 Vojenská kariéra 
 Povýšenia 
25. júl 1708 podporučík
3. augusta 1708 nadporučík
1711 kapitán
1712 podplukovník
1718 plukovník
1734 za hrdinstvo počas ťaženia v Porýni povýšený na brigadiera
1738 sa stal generálom jazdectva
2. mája 1744 ho kráľ povýšil na podmaršala
15. marca 1758 vymenovanie za maršala Francúzska

 Vojenské funkcie 
 1708 - dôstojník kniežacej telesnej gardy
 veliteľ husárskeho pluku
 1720 patent na zriadenie vlastného husárskeho pluku
 hlavným inšpektorom husárskych vojsk francúzskej armády.
 roku 1759, 70-ročný maršal Berčéni definitívne abdikoval na vojenskú službu a ďalšie dve desaťročia prežil vo svojom kaštieli v Luzancy.(Francúzsko) Tam aj 9. januára 1778 zomrel.

 Udelené rady a vyznamenania  
 1720 mu kráľ udelil najvyššie francúzske vojenské vyznamenanie – rytiersky kríž Radu sv. Ľudovíta
 v marci 1743 prevzal veliteľsky kríž Radu sv. Ľudovíta
 1753 udelenie veľkokríža Radu sv. Ľudovíta
 maršalskú palicu so zlatými ľaliami mu 9. apríla 1758 vo Versailles osobne odovzdal kráľ Ľudovít XV.

 Významné bitky 
Od roku 1721 Berčéniho pluk bojoval na rôznych európskych bojiskách v rokoch (1733 – 1735), (1741 – 1748) a (1756 – 1763). Veliacou rečou pluku bola maďarčina, a nie francúzština.

 Verejné a politické funkcie 
Plnil diplomatické poslania, zastupoval otca pri výkone funkcie hlavného župana Užskej stolice.

 Berčéniho 1. husársky pluk 

 Referencie 

 Zdroje 
 Segeš, Vladimír : Z kuruckého kapitána maršal Francúzska. Gróf Ladislav Berčéni (Bercsényi, Bercheny). História revue 4, 2004, 
 Peter Švorc a kolektív. Sprievodca po historickom Prešove, vydalo: UNIVERSUM, 1997
 Narodenie v matrike Prešov: https://familysearch.org/pal:/MM9.3.1/TH-266-12318-179800-60?cc=1554443&wc=9PQ4-BZ3:107654301,112073701,112205301,950181401

 Iné projekty 


 Externé odkazy 
 http://www.snk.sk/swift_data/source/NBU/Zborniky/Onod/12_Seges.pdf
 http://www.presov.sk/portal/?c=12&id=2900 Vo víre mocenských zápasov (1526 - 1710)

Kategória:Maršali
Kategória:Slovenskí maršali
Kategória:Osobnosti z Prešova
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Berčéniovci