Maráthčina

Maráthčinaindoárijské jazyky. In:  (po maráthsky मराठी -  marāṭhī) je indoárijský jazyk, používaný v indických štátoch Maháráštra (kde je úradným jazykom) a Goa.

 Dejiny a rozšírenie 

Ako všetky indoárijské jazyky sa maráthčina vyvinula zo sanskritu. Maráthské nápisy sú doložené z prelomu 1. a 2. tisícročia. V stredoveku vznikali v maráthčine dôležité hinduistické diela. Vzhľadom na rozšírenie okolo dnešného Bombaja bola maráthčina prvým indoárijským jazykom, s ktorým sa zoznamovali Európania (v tomto prípade Portugalci). Dnes je maráthčina úradným jazykom štátu Maháráštra (zatiaľ čo hindčina a angličtina sa používajú v komunikácii s federálnymi úradmi).

 Charakteristika 
Maráthčina má bližšie k sanskritu ako napr. hindčina, a to tak zložitejšou gramatikou (pády), ako aj slovnou zásobou, ktorú menej ovplyvnila perzština a arabčina. Slovosled je pomerne pevný a radí maráthčinu medzi SOV jazyky (subjekt – objekt – verbum), teda najskôr podmet, potom predmet a nakoniec sloveso. Fonetickú výbavu má viac-menej spoločnú s ostatnými indoárijskými jazykmi, významným rysom sú prídychové varianty razených spoluhlások a zvláštna rada retroflexných hlások t – th – d – dh – n. Zvláštnosťou oproti severoindickým jazykom je časté nahradzovanie l v sanskrtských slovách retroflexnou laterálnou aproximantou ḷ.

 Abeceda a výslovnosť 
Maráthčina používa písmo dévanágarí, v ktorom každá spoluhláska obsahuje implicitnú samohlásku šva a prípadné iné samohlásky sa vyznačujú diakritickými znamienkami nad, pod, pred nebo za spoluhláskou. Okrem toho existujú tiež samostatné znaky pre samohlásky, ktoré stoja na začiatku slabiky.

Tradičné abecedné poradie písmen v dévanágarí a ďalších príbuzných písmach je podľa fonetických vlastností, teda najskôr samohlásky, potom spoluhlásky, najskôr razené v 5 radách podľa miesta tvorby (ka, ča, ṭa, ta, pa), v rámci rady vždy dvojice neznelých (bez prídychu a s prídychom), dvojice znelých a odpovedajúca nosová spoluhláska. Nakoniec prichádzajú polosamohlásky, sykavky a ostatné.

 dévanágarí:     अ  आ  इ  ई  उ  ऊ  ऋ  ए  ऐ   ओ  औ  अं  अः  अँ  आँ  क  ख  ग  घ  ङ  च  छ  ज  झ  ञ  ट  ठ  ड  ढ  ण  त  थ  द  ध  न  प  फ  ब  भ  म  य  र  ल  व  श  ष  स  ह  ळ  क्ष  ज्ञ samohlásky po k:  क  का  कि  की  कु  कू  कृ  के  कै  को  कौ  कं  कः  कँ  काँ  transliterácia:  a  ā  i  ī  u  ū  r̥  ē  ai  ō  au  añ  '  ä  ô  k  kh  g  gh  ng  č  čh  j  z  ň  ṭ  ṭh  ḍ  ḍh  ṇ  t  th  d  dh  n  p  ph  b  bh  m  y  r  l  v  ś  ṣ  s  h  ḷ  x  dny výslovnosť:     a  á  i  í  u  ú  ri  e  aj  o  au  n/m  h  æ  ó  k  kh  g  gh  ng  č  čh  dž  z  ň  t  th  d  dh  ng  t  th  d  dh  n  p  ph/f  b  bh  m  j  r  l  v  š  š  s  h  l  kš  dnj

 Gramatika 
 Podstatné mená 

Podstatné mená rozlišujú rod mužský (pullinga), ženský (strílinga) a stredný (napusakalinga). Pravidla priradenia slov k rodom sú zložité, ale často platí, že mená rodu mužského končia na -á, ženského na -í. V množnom čísle sa mužské -á mení na -é, ženské -í sa mení na -já. K podstatným ménám rodu stredného končiacim na spoluhlásku sa v množnom čísle pripojuje -é. Príklady:

 मुलगा  mulagá  chlapec  मुलगे  mulagé  chlapci मुलगी  mulagí  dievča  मुलग्या  mulagjá  dievčatá घर  ghar  dom  घरे  gharé  domy

V súlade s tradičnou indickou gramatikou sa v maráthčine rozlišuje 8 pádov. Ich názvy pochádzajú zo sanskrtu a znamenajú (s výnimkou vokatívu) proste „prvý“ až „siedmy“ pád. Pády sa však nekryjú so všetkými tvarmi, ktoré podstatná mená môžu získať s pomocou prípon (koncoviek). Na jednej strane tvary akuzatívu a datívu sú v podstate zhodné. Na druhej strane existuje veľa prípon, ktoré majú podobnú funkciu ako predložky alebo záložky. Nimi vytvorené tvary by bolo možné chápať ako ďalšie pády, podobne ako v aglutinačných drávidských jazykoch.
 Pád  Maráthský názov  Prípony Nominatív  प्रथमा विभक्तिprathamá vibhakti Akuzatív  द्वित्तीया विभक्तिdvittíjá vibhakti  स (sa), ला (lá), ना (ná) Inštrumentál  त्रितीया विभक्तिtritíjá vibhakti  ने (né), नी (ní), शी (ší) Datív  चतुर्थी विभक्तिčaturthí vibhakti  स (sa), ला (lá), ना (ná) Ablatív  पंचमी विभक्तिpančamí vibhakti  पासून (pásún), तून (tún), हून (hún) Genitív  षष्ठी विभक्तिšašthí vibhakti  चा (čá), ची (čí), चे (čé), च्या (čjá) Lokál  सप्तमी विभक्तिsaptamí vibhakti  आत (át), ईत (ít), वर (var) Vokatív  संबोधन विभक्तिsambódhan vibhakti

Tvar nominatívu je typicky základný tvar slova bez prípony, ako je tomu vo väčšine indoeurópskych jazykoch. Výnimkou je ale prípad, kedy podstatné meno tvorí podmet prechodného slovesa v minulom čase. Potom sa k základnému tvaru pripojuje prípona -né.

U akuzatíve a datíve sú prípony स a ला určené pre jednotné číslo, prípona ना pre množné.

U inštrumentále prípona ने (jednotné číslo) a नी (množné číslo) odpovedá slovenskému jednoduchému inštrumentálu (otázka kým / čím). Naproti tomu prípona शी (jednotné i množné číslo) odpovedá významu predložky s.

Tvary genitívu sa líšia podľa rodu a čísla vlastneného predmetu, takže skôr odpovedajú slovenskému odvodzovaniu privlastňovacích prídavných mien od podstatných mien.

Prípony ablatívu sú spoločné pre obe čísla a odpovedajú významu predložiek od, z. Prípony lokálu odpovedajú významu predložiek v (आत, ईत) a na (वर).

Vokatív sa síce v maráthskej gramatike rozlišuje, ale netvorí sa pripojovaním koncoviek ku kmeňu podstatného mena. Namiesto toho sa pred slovo v nominatívu vloží slovo, odpovedajúce slovenskému „hej, haló!" V dôvernej komunikácii je to अरै araj a ऐ aj, zdvorilostný tvar je अहो ahó.

Príklady predložkových prípon, ktoré nie sú v tabuľke pádov uvedené:
 करीता (karítá) = „pre“
 साथी (sáthí) = „pre“
 बाहेर (báhér) = „vonku“
 खाली (khálí) = „pod“
 पाशी (páší) = „pri“
 जवल (džaval) = „pri“
 शेजारी (šédžárí) = „pri“
 पुढे (puḍhé) = „pred“
 समोर (samór) = „pred“
 मागे (mágé) = „za“
 बरोबर (baróbar) = „spolu s“
 वाचून (váčún) = „bez“
 शिवाय (šiváj) = „bez“
 कदे (kadé) = „k“, „do“
 मुले (mulé) = „kvôli“
 ऐवजी (ejvadží) = „namiesto“

 Príklady 

 Maráthsky  Transliterácia  Doslovný preklad  Slovensky  Poznámka राम विद्यार्थ्याला शिकवितो  Rám vidjárthjálá śikavitó.  Ráma žiaka učí.  Ráma učí žiaka.  Akuzatív. राम विद्यार्थ्याना शिकवितो  Rám vidjárthjáná śikavitó.  Ráma žiakov učí.  Ráma učí žiakov. राम पानी पितो  Rám pání pitó.  Ráma voda pije.  Ráma pije vodu.  Akuzativna prípona sa nepoužije, pokiaľ ide o jedlo, pití alebo riadenie vozidla. मी सुरीने आंबा कापतो  Mí suríné ámbá kápató.  Ja nožom mango krájam.  Krájam mango nožom.  Inštrumentál. ते सुर्यानी आंबे कापतात  Té surjání ámbé kápatát.  Oni nožmi mangá krájajú.  Krájajú mangá nožmi. मी त्यांना काय सांगु?  Mí tjáná káj sángu?  Ja im čo poviem?  Čo im poviem?  त्यांना je datív od त्या तु कानपुरहून केंव्हा परत आलास?  Tu Kánpurhún kénvhá parat álás?  Ty Kánpur-z kedy vrátený bol?  Kedy si sa vrátil z Kánpuru?  Ablatív. कालपासून पऊस पदत आहे  Kálpásún paús padat áhé.  Včera-od dážď padajúci je.  Od včerajška prší. मुलाचा / मुलीचा चेहरा  muláčá / mulíčá čéhrá  chlapca / dievčina tvár  chlapcova / dievčina tvár  चॆहरा je mužského rodu. Rod vlastníka (teda podstatného mena, ktoré ohýbame do genitívu) na koncovku nemá vplyv. मुलांचे / मुलींचे चेहरे  mulánčé / mulínčé čéhré  chlapcov / dievčat tváre  tváre chlapcov / dievčat मुलाची / मुलीची सायकल  muláčí / mulíčí sájkal  chlapcov / dievčin bicykel  chlapcov / dievčin bicykel  सायकल je ženského rodu. मुलांच्या / मुलींच्या सायकली  mulánčjá / mulínčjá sájkalí  chlapcov / dievčat bicykle  bicykle chlapcov / dievčat मुलाचे / मुलीचे पुस्तक  muláčé / mulíčé pustak  chlapcova / dievčina kniha  chlapcova / dievčina kniha  पुस्तक je stredného rodu. मुलांची / मुलींची पुस्तके  mulánčí / mulínčí pustaké  chlapcov / dievčat knihy  knihy chlapcov / dievčat चहात साखर नाही  Čahát sákhar náhí.  Čaji-v cukor nie je.  V čaji nie je cukor.  Lokatív. राम मित्रास पत्र लीहितो  Rám mitrása patra líhitó.  Ráma priateľovi list píše.  Ráma píše list priateľovi.  Sloveso má 2 predmety, priamy (akuzatív) a nepriamy (datív). Akuzatív a datív majú v maráthčine rovnaké koncovky, ale ak sa majú objaviť oba u jedného slovesa, príponu dostane len nepriamy predmet.

 Zámena 

 मी  mí  ja तू  tú  ty तो  tó  on ती  tí  ona ते  té  ono आम्ही  ámhí  my तुम्ही  tumhí  vy ते  té  oni त्या  tjá  ony ती  tí  ona

Zdvorilostné varianty zámen 2. a 3. osoby (okrem stredného rodu) odpovedajú tvarom množného čísla (vykanie).

 Číslovky 

Na číslovkách je dobre vidieť príbuznosť maráthčiny so slovanskými a ostatnými indoeurópskymi jazykmi.

 एक  ék  jeden दोन  dón  dva तीन  tín  tri चार  čár  štyri पाच  páč  päť सहा  sahá  šesť सात  sát  sedem आठ  áṭh  osem नउ  nau  deväť दहा  dahá  desať

 Slovesá 

Infinitív má príponu -ṇé (-णे).

Prítomné tvary slovesa बोलणे bólaṇé „hovoriť“

   Jednotné číslo    Množné číslo   Mužský rod  Ženský a stredný rod  Všetky rody 1. osoba  मी बोलतोmí bólatóhovorím  मी बोलतेmí bólatéhovorím  आम्ही बोलतोámhí bólatóhovoríme 2. osoba  तू बोलतोसtú bólatóshovoríš  तू बोलतेसtú bólatéshovoríš  तुम्ही बोलताtumhí bólatáhovoríte 3. osoba  तो बोलतोtó bólatóhovorí  ती (ते) बोलतेtí (té) bólatéhovorí  ते (त्या, ती) बोलतातté (tjá, tí) bólatáthovoria

Minulé tvary slovesa बोलणे bólaṇé „hovoriť“

   Jednotné číslo      Množné číslo   Mužský rod  Ženský rod  Stredný rod  Mužský rod  Ženský rod  Stredný rod 1. osoba  मी बोललोmí bólalóhovoril som  मी बोललेmí bólaléhovorila som    आम्ही बोललोámhí bólalóhovorili sme 2. osoba  तू बोललासtú bólaláshovoril si  तू बोललीसtú bólalíshovorila si    तुम्ही बोललातtumhí bólaláthovorili ste 3. osoba  तो बोललाtó bólaláhovoril  ती बोललीtí bólalíhovorila  ते बोललेté bólaléhovorilo  ते बोललेté bólaléhovorili  त्या बोलल्याtjá bólaljáhovorili  ती बोललीtí bólalíhovorili

Budúce tvary slovesa बोलणे bólaṇé „hovoriť“

   Jednotné číslo  Množné číslo   Všetky rody  Všetky rody 1. osoba  मी बोलेनmí bólénbudem hovoriť  आम्ही बोलूámhí bólúbudeme hovoriť 2. osoba  तू बोलशीलtú bólśílbudeš hovoriť  तुम्ही बोलालtumhí bólálbudete hovoriť 3. osoba  तो (ती, ते) बोलेलtó (tí, té) bólélbude hovoriť  ते (त्या, ती) बोलतीलté (tjá, tí) bóltílbudou hovoriť

Existujú aj zložené časy. Priebehový prítomný čas sa tvorí pomocou tvaru slovesa असणे asaṇé „byť." Príklad:

 Maráthsky:  मी बोलत आहे। Transliterácia:  Mí bólat áhe. Doslova:  Ja hovoriaci som. Preklad:  Hovorím.

 Priebehový prítomný čas sa tvorí z príčastia prítomného a prítomného tvaru slovesa असणे.
 Priebehový minulý čas sa tvorí z príčastia prítomného a minulého tvaru slovesa असणे.
 Predprítomný čas sa tvorí z príčastia minulého a prítomného tvaru slovesa असणे.
 Predminulý čas sa tvorí z príčastia minulého a minulého tvaru slovesa असणे.

 Slovosled 

Základný slovosled je podmet – predmet – sloveso. Prívlastok sa kladie pred podstatné meno, ktoré rozvíja. Príslovkové určenie zvyčajne stojí pred slovesom alebo pred predmetom, často ale aj na začiatku vety. Určenie času sa kladie pred určenie miesta. Záporky sa spravidla kladú pred sloveso. Príklady:

 Maráthsky:  हे पुस्तका आहे। Transliterácia:  Hé pustaká áhé. Doslova:  To kniha je. Preklad:  To je kniha.

 Slovná zásoba 

Na rozdiel od hindčiny maráthčina prevzala menej slov z perzštiny a arabčiny, namiesto toho si uchovala pôvodné výrazy zo sanskrtu. V modernom jazyku je mnoho výpožičiek z angličtiny, napríklad „železničná stanica“ sa povie rajlvéstéšan (anglicky railway station).

 Vzorový text 

Pre porovnanie oboch jazykov je vedľa maráthčiny ten istý text uvedený aj hindsky.

 Maráthsky: सर्व मनुष्यजात जन्मतःच स्वतंत्र आहे व स्र्तजणांना समान प्रतिष्ठा व समान अधिकार आहेत। त्यांना विचारशक्ति व सदसद्व सदसद्विवेकबुद्धि लाभलेली आहे व त्यांनी एकमेकंशी बंधुत्वाच्या भावनेने आचरण करावे। Transliterácia:  sarva manušjadžáta džanmata'ča svatañtra áhé va srtadžaņáñná samána pratišţhá va samána adhikára áhéta. tjáñná vičáraśakti va sadasadva sadasadvivékabuddhi lábhalélí áhé va tjáñní ékamékañśí bañdhutváčjá bhávanéné áčaraņa karávé. Hindsky:  सभी मनुष्यों को गौरव और अधिकारों के मामले में जन्मजात स्वतन्त्रता और समानता प्राप्त है । उन्हें बुद्धि और अन्तरात्मा को देन प्राप्त है और परस्पर उन्हें भाईचारे के भाव से बर्ताव करना चाहिए । Transliterácia:  sabhí manušjóñ kó gaurava aura adhikáróñ ké mámalé méñ džanmadžáta svatantratá aura samánatá prápta haj. unhéñ buddhi aura antarátmá kó déna prápta haj aura paraspara unhéñ bháíčáré ké bháva sé bartáva karaná čáhié.

 Zdroje 

 Aleš Klégr, Petr Zima et al.: Svetem jazyků. Albatros, Praha, 1989. Str. 150 – 151.
 R. S. Deshpande, G. E. Salpekar: Teach Yourself Marathi. Hippocrene Books, New York, 2005. ISBN 0-87052-620-0

Kategória:Novoindoárijské jazyky