Oxokatión

Oxokatión je dvojprvkový derivát oxokyseliny odvodený od nej odčlenením skupiny OH-. Má kladný náboj a končí sa na koncovku -yl. Každý má špecifický názov so základom slova v latinskom alebo gréckom pomenovaní atómu, ktorý nie je kyslíkom.

 Oxokyselina  Vzorec  Pomenovanie  Latinské/grécke pomenovanie prvku HClO2  ClIIIO+  chlorozyl  chlório (gr.), chlorum (lat.) HClO3  ClVO2+  chloryl  chlório (gr.), chlorum (lat.) HClO4  ClVIIO3+  perchloryl  chlório (gr.), chlorum (lat.) H2SO3  SIVO2+  tionyl, sulfinyl  thio (gr.), sulphur (lat.) H2SO4  SVIO22+  sulfuryl, sulfonyl  sulphur (lat.) H2CrO4** CrVIO22+  chromyl  chróma (gr.), chromium (lat.) H2UO4** UVIO22+  uranyl  uranium (lat.) HNO2* NIIIO+  nitrozyl  nitrogenium (lat.) HNO3  NVO2+  nitryl  nitrogenium (lat.) H3PO4  PVO3+  fosforyl  fósforos (gr.), phosphorus (lat.)  H2VO3*** VIVO2+  vanadyl  vanadium (lat.) H2CO3* CIVO2+  karbonyl  carboneum (lat.)
*          - existuje iba v roztoku
**    - existujú len jej soli
***   - neexistujú ani jej soli

Pomenovanie sa vytvára pomocou genitívu, napr.: NOF - fluorid nitrozylu. Nie je chybou používať aj názvy oxid-solí, ale treba zachovať abecedné poradie na strane aniónov, napr.: NFO - fluorid-oxid dusitý. Takéto pomenovanie však už nevyjadruje chemickú štruktúru látky, lebo v soliach s oxokatiónom sa oxokatión v mriežke vyskytuje sám. Ak by išlo o podvojnú soľ, tak by samostatne bol katión prvku a samostatne príslušné anióny.

 Pozri aj 
 oxokyselina
 oxoanión
 katión