Staré indoárijské jazyky

Staré indoárijské jazyky (iné názvy pozri nižšie) je skupina indárijských jazykov, ktorej hlavným predstaviteľom je sanskrit. Časovo nasledovala po praindoárijčine (praindičtine) a predchádzala stredným indoárijským jazykom (i keď sanskrit má presah do oveľa neskorších období).

 Názvy 
Slovenské názvy tejto skupiny jazykov sú: staré indoárijské jazykyindoárijské jazyky. Encyklopédia jazykovedy. Bratislava: Obzor. 1993. S. 188, staroindoárijské jazyky, staré indoárske jazyky, staroindoárske jazyky, staré indické jazyky, staroindické jazyky. Najmä v prípade vymedzenia obmedzeného na sanskrit sú názvy aj: stará indoárijčina (starý indoárijský jazyk), staroindoárijčina (staroindoárijský jazyk), stará indičtina (starý indický jazyk), staroindičtina (staroindický jazyk).

 Delenie 
Staré indoárijské jazyky zahŕňajú tieto jazyky:Blažek, V. Indo-iránské jazyky. archivovaná verzia z roku 2016 
? sindo-maiótsky jazyk - Toto je hypotetický reliktový jazyk rekonštruovaný na základe početných miestnych mien na brehoch Azovského mora a priľahlého čiernomorského pobrežia Krymu a Tamanského polostrova.
 mitannská árijčina/mitanni-árijský jazyk - Nepriamo doložený na území ríše Mitanni v 2. tisícročí. Keďže obyvatelia ríše hovorili prevažne neindoeurópskou hurritčinou, nie je isté, akú rolu v ríši mitannská árijčina zohrávala. 
 sanskrit (vrátane védčiny a epického sanskritu) - Pozri samostatný článok. 

Keďže sindo-maiótsky jazyk a mitannská árijčina sú sčasti neisté položky, pojem staré indoárijské jazyky je v literatúre často zredukovaný na sanskrit (resp. stotožnený so sanskritom).

 Referencie  

Kategória:Indoárijské jazyky