Hallov jav

Hallov jav je vznik potenciálového rozdielu na elektródach polovodičovej doštičky, ktorou prechádza elektrický prúd a súčasne sa nachádza v magnetickom poli s magnetickou indukciou neparalelnou (často kolmo pôsobiacou) so smerom vektoru prúdovej hustoty, charakterizovanom tzv. Hallovým napätím.

Hallov jav je proces generovania Hallovho elektrického poľa v polovodiči (existuje i v kovoch, ale vzhľadom na vysokú koncentráciu vodivostných elektrónov sa takmer neuplatňuje) za súčasného pôsobenia vonkajšieho elektrického a magnetického poľa. Dôsledkom toho sa hromadí na jednej strane látky záporný náboj a na strane druhej náboj kladný. Vďaka tomu, že póly majú rôzny potenciál, vzniká Hallovo napätie. 
Doštičkou potom preteká prúd o hustote

Pôsobením Lorentzovej sily  (Bz je indukcia) sú nosiče vychyľované na jeden pól doštičky.

Hallovo pole vyvolá opačnú silu k Lorentzovej sile 

Jav objavil Edwin Hall v roku 1879 a na počesť nesie jeho meno.

 Hallovo napätie 
Následkom Hallovho javu vzniká Hallovo napätie:

 Hallova konštanta 

Súčiniteľ  nazývaný Hallova konštanta má rozmer . Umožňuje stanoviť typ vodivosti polovodiča (za predpokladu, že poznáme orientáciu elektrického poľa a magnetického poľa v predmete). Dá sa vyjadriť ako :



Pre polovodič typu N je znamienko záporné, ale pre polovodič typu P je kladné.  je tzv. rozptylový faktor. Jeho hodnota sa pohybuje medzi 1 (hodnota kovov) a 2 pre polovodiče (pre slabo dotované polovodiče je asi 1,17)

 Využitie Hallovho javu 
Hallov jav sa používa na meranie magnetických polí, prúdu (bez kontaktu), na bezkontaktné spínanie v elektrotechnike a pod.

 Pozri aj 
 Polovodič
 Kondenzátor
 Elektrická vodivosť

 Externé odkazy 

 „Hallův jev “ stránky NIST

Kategória:Elektrochémia
Kategória:Polovodiče