Oton Župančič

Oton Župančič (23. január 1878, Vinica – † 11. jún 1949, Ľubľana) bol slovinský básnik a dramatik, jeden zo štvorice vedúcich predstaviteľov slovinskej moderny.

 Životopis 
Syn dedinského krčmára a obchodníka. Študoval na gymnáziu v Novom Meste, neskôr v Ľubľane, kde sa v študentskom literárnom krúžku zoznámil s Ivanom Cankarom, Josipom Murnom a Dragotinom Ketteom. V roku 1896 odišiel na univerzitu do Viedne, dlho cestoval po európskych krajinách. Od roku 1910 žil trvale v Ľubľane, spočiatku ako mestský archivár, neskôr ako dramaturg a riaditeľ vtedajšieho Zemského divadla. V roku 1918 sa ako člen slovinskej kultúrnej delegácie zúčastnil osláv 50. výročia založenia Národného divadla v Prahe. V kráľovskej Juhoslávii žil takmer stranou verejného života, znechutený malosťou vtedajších pomerov. Za okupácie sympatizoval s národnooslobodeneckým hnutím; pod pseudonymom Anton Pesnik písal mobilizujúce, apelatívne verše do partizánskeho tisku a len vážna nemoc mu zabránila, aby prešiel na oslobodené územie. Po oslobodení zastával vysoké politické funkcie, bol zvolený členom Slovinskej akadémie vied a umení a zároveň stál v čele Inštitútu pre kultúru slovinského jazyka. 

 Dielo 
Jeho prvá básnická zbierka Čaša opojnosti (1899, Čaša opojenia) je poznamenaná náladami a pocitmi fin de siècle; Župančič v nej do slovinskej poézie uviedol voľný verš. V ďalšej zbierke Čez plan (1904, Rovinou) sa ozývajú tóny novo chápaného vlastenectva, ktoré sa potom naplno rozozneli v zbierke Samogovori (1908, Monológy). Utrpenie slovinského národa za 1. svetovej vojny vyslovil v zbierke V zarje Vidove (1920, Do letných úsvitov). Po mnohoročnom odmlčaní, kedy sa venoval hlavne prekladateľskej činnosti – preložil celkom 18 Shakespearových hier a radu prozaických i básnických diel z literatúry francúzskej, nemeckej, ruskej i českej – vydal po oslobodení 1945 zbierku Zimzelen pod snegom (1945), zhrňujúcu tvorbu z rokov okupácie a 2. svetovej vojny.

 Tvorba 
Poézia pre dospelých:
 Čaša opojnosti (1899, Čaša opojenia)
 Čez plan (1904, Rovinou)
 Samogovori (1908, Monológy)
 V zarje Vidove (1920, Do letných úsvitov)
 Zimzelen pod snegom (1945, Zimzelen pod snehom)

Detské piesne:
 Pisanice (1900, Kraslice)
 Lahkih nog naokrog (1913)
 Sto ugank (1915, Sto hádanok)
 Ciciban in še kaj (1915)

Dramatické:
 Noč za verne duše (1904)
 Veronika Deseniška (1924, Veronika Desenická)

 Zdroj 
 Dorovský I. a kol.:Slovník Balkánských spisovatelů, ISBN 80-7277-006-3

Kategória:Narodenia v 1878
Kategória:Úmrtia v 1949
Kategória:Slovinskí spisovatelia
Kategória:Členovia Slovinskej akadémie vied a umení