Malý Kežmarský štít

náhľad|Horná časť steny, Vidlové veže a Lomnický štít

Malý Kežmarský štít (; ) je vrch v Tatrách na Slovensku. Vypína sa nad Zeleným plesom, nad Tatranskými Matliarmi, približne  severne od Popradu. 

 Názov 
Ešte na začiatku 20. storočia bol Malý Kežmarský štít uvádzaný ako Weberov štít. Toto pomenovanie dostal na počesť Samuela Webera (18351908), evanjelického farára v Spišskej Belej, člena výboru Uhorského karpatského spolku (Magyarországi Karpátegyesűlet), zapáleného milovníka tatranskej prírody a veľkého popularizátora Tatier. S. Weber sa zaslúžil o budovanie turistických chodníkov v Belianskych Tatrách (o.i. vystúpil aj na vrchol Malého Kežmarského štítu). Terajší názov štítu zovšeobecnel až niekoľko rokov po prvej svetovej vojne.

 Poloha 
Nachádza sa na juhovýchode Tatier, v geomorfologickom podcelku Východné Tatry a časti Vysoké Tatry. Leží v Prešovskom kraji, v okrese Poprad a na katastrálnom území mesta Vysoké Tatry. Najbližšími sídlami sú juhovýchodne situovaná Tatranská Lomnica a Tatranské Matliare, východne ležia Kežmarské Žľaby, Tatranská Kotlina a Lendak, severne Ždiar, severozápadne Tatranská Javorina a južne Nový, Starý a Horný Smokovec a Tatranská Lesná. Vrch sa nachádza v Tatranskom národnom parku a hrebeňom vedie hranica národných prírodných rezervácií Studené doliny a Dolina Bielej vody kežmarskej.

 Opis 
Malý Kežmarský štít je markantný samostatný štít v severnom remene Kežmarského štítu vo Vysokých Tatrách. Dávnejšie ho pokladali za nižší severný predvrchol Kežmarského štítu. Jeho 900 metrová severná stena, najvyššia v Tatrách, z neho robí horolezecký pojem prvej kategórie. Z juhovýchodu je ľahko dostupný, zato mohutnou severnou stenou už vedie vyše 100 prvovýstupov, viaceré mali v tatranskom horolezectve prelomový význam. Zimné výstupy sú tou najlepšou prípravou na svetové veľké steny. Popularitu steny zvyšuje aj blízkosť Chaty pri Zelenom plese. V rokoch 2000 až 2002 vzniklo v stene množstvo nových, pomerne ťažkých horolezeckých ciest.

Od Kežmarského štítu ho delí Vyšná Kežmarská štrbina, a od Veľkej Svišťovky, presnejšie od Kežmarskej kopy zasa Nižná Kežmarská štrbina. Stredom severnej steny sa tiahne dlhá lávka - Nemecký rebrík, často využívaná na zostup. V samotnej stene sa nachádza Kežmarská kopa na východe, Ušatá veža na západe a medzi nimi pozdĺž Nemeckého rebríka Szczepańského veža, Pavúkova veža (podľa Pavla Pochylého, legendy slovenského horolezectva) a Bocekova veža.

Južným smerom sa nachádza Huncovský štít (), Lomnický hrb (), Veľká Lomnická veža (), Kežmarský štít () a Lomnický štít (), západným Pyšný štít (), Baranie rohy (), Čierny štít () a Kolový štít (), severným Jastrabia veža (), Jahňací štít (), Kozí štít (), Belianska kopa () a Predné Jatky () a východným Bujačí vrch (), Veľká Svišťovka (), Stežky (), Malá Svišťovka () a Vyhliadka ().Vysoké Tatry. Turistická mapa. 1 : 50 000. 14. vydanie. Harmanec: VKÚ, a. s., 2023. Na vrchol nevedie značená turistická trasa. Voda zo severných svahov steká do Zeleného plesa a Dolinou Zeleného plesa odteká Zeleným potokom do Kežmarskej Bielej vody, z juhovýchodných odteká Huncovským potokom do Skalnatého potoka a rieky Poprad. 

 Výhľady 
Turisticky voľne neprístupný skalnatý vrchol umožňuje kruhový rozhľad. Pri vhodných podmienkach sú vďaka polohe a značnej výške viditeľné okolité doliny a vrcholy Vysokých a Belianskych Tatier, no tiež Podtatranská kotlina, Spišsko-gemerský kras, Volovské, Slanské a Levočské vrchy, Branisko, Oravské Beskydy a mnohé prihraničné vrchy v Poľsku.

 Prístup 
Vrch sa nachádza na území národných prírodných rezervácií a Tatranského národného parku, preto prístup naň je možný len s horským vodcom. Severne pri Zelenom plese stojí horská chata, ku ktorej vedie Tatranská magistrála. Vrchol je s horským vodcom dostupný pomerne nenáročným terénom, napr. od Huncovského štítu I, hrebeňom od Sedla pod Svišťovkou II.

 Horolezectvo 
Pravdepodobne príležitosť vystúpiť na vrchol štítu si neodoprel Dávid Fröhlich, ktorý v roku 1615 pravdepodobne vystúpil na Kežmarský štít. Dňa 21. augusta 1899 na štít vystúpili Spišiaci Adolf Gábriel, Fridrich Koromzay, Adolf Nikházy a Samuel Weber. Na vrchol vystúpili z Vyšnej Kežmarskej štrbiny. Dňa 18. augusta 1912 vystúpili na štít Gyula Komarnicki a Julius Andreas Hefty Vyliezli v hornej časti steny (nástup Nemeckým rebríkom) ťažkú cestu (IV – V). V roku 1929 bratia Szczepańskí vyliezli cestu, ktorá vedie šikmo vľavo (IV). Prvovýstup celou stenou spravil W. Stanislawski v roku 1932 (spodok VI, hore IV-V), pravda na dvakrát, s inými spolulezcami dolnú a hornú polovicu. V päťdesiatych rokoch bol považovaný za hlavný zimný problém u nás. Celú Stanislawského cestu, tzv. Weberovku, vyliezli v roku 1953 A. Puškáš a K. Cerman.. V dňoch 17.18. septembra 1963 direttissimu vytvorili Ján Ďurana, Ján Hauschke a Pavel Pochylý a Jiří Unger-Zrůst na Pavúkovú vežu (7-). Od ideálnej roviny sa však odklonili, lebo museli zľava obliezať žlté previsy. V roku 1967 Pavol Pochylý zopakoval svoj pokus. Za sedem dní 13.19. marca za pomoci podporných družstiev - expedičným spôsobom vyliezol s Jiřím Ungerom-Zrůstom cestu aj cez žlté previsy. Táto superdiretissima, jedna z najťažších ciest bola klasifikovaná ako 6A3-A4. Táto cesta neodolala ani v zime. V dňoch 10.13. januára 1971 ju alpským spôsobom preliezli Ivan Fiala, Ladislav Hodál a Ondrej Pochylý. Niekoľko nových ciest, medzi nimi s pomocou stúpacích želiez (mačiek) a čakanov (drytoolig - lezenie po suchej skale), vzniklo na prelome 20. a 21. storočia. Najťažšia z nich je cesta Matrix, klasifikovaná M6+ A2 na Ušatú stráž, ktorú vyliezli v dňoch 9.11. marca 2002 českí horolezci Dušan Janák a Pavel Vrtík.. K najťažším cestám patria „Tulák z nížin“ (8+) bratov Coubalovcov a Superdirettissima ešte z roku 1973 Kysilková-Svobodová – Pochylý P. - Rybička – Šmíd (vtedy VI A4, dnes 9-/9). Za jeden deň túto cestu prvýkrát preliezol dňa 4. marca 2000 vtedy ešte mladík, vychádzajúci talent Jozef Kopold. Najväčším znalcom steny je popradčan Pavol Jackovič, ktorý vyliezol všetkých 106 známych ciest a napísal o nich podrobného sprievodcu.

 Známi horolezci, ktorí zahynuli na Malom Kežmarskom štíte 
Pavel Pochylý († 25. február 2000)
Ondrej Pochylý († 25. feburár 2000)
Dionýz Kuráň († 22. december 2012)

 Referencie 

 Pozri aj 
 Vysoké Tatry
 Studené doliny
 Dolina Bielej vody kežmarskej (národná prírodná rezervácia)
 Tatranský národný park
 Zoznam vrcholov vo Vysokých Tatrách

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Poloha na turistickej mape
 Popis normálnych výstupov (I-II)
 Jedna túra s horským vodcom


 SAMUEL WEBER (kniha vydaná pri príležitosti 100. výročia úmrtia Sameula Webera) 

Kategória:Dvojtisícovky na Slovensku
Kategória:Vrchy Vysokých Tatier
Kategória:Vrchy v okrese Poprad
Kategória:Vysoké Tatry (mesto)