Kengura sivá

Kengura sivá (iné názvy: kengura veľkáSvet živočíšnej ríše. 1984. S. 175, kengura obrovská, klokan obrovskýTRNKA, A. Zoológia chordátov - vybrané kapitoly. 2018, S. 86, veľká kenguraAustrália. In: Pyramída; staršie: kenguru veľkáSTANĚK. Veľký obrazový atlas zvierat. 1965, S. 463, kenguruklokani. In: Slovenský náučný slovník II. 1932. S. 239klokani. In: Masarykův slovník naučný 3 S. 1025, kengura, klokanRÍZNER, Ľ. V. Živočíchopis. 1875, S. 36; lat. Macropus giganteus; staršie: Macropus major, Halmaturus giganteus) je cicavec z čeľade kengurovité (Macropodidae).

 Opis 
Kengura sivá je po kengure červenej druhý najväčší vačkovec našej planéty. Samec dorastá do dĺžky cez 2 m a váži viac ako 60 kg. Samice sú o niečo menšie.

 Výskyt 
Kengura sivá obýva suché krovinaté kraje a polopúšte východnej Austrálie a Tasmánie (tam žije zvláštny poddruh). 
náhľad|left|Kengura sivá

 Ekológia a biotop 
Kengury sa živia trávou, lístím a vetvičkami krov, v suchých oblastiach púštnym rastlinstvom. Cez deň sa ukrývajú v tieni, na pastvu vychádzajú v neskorom popoludní. Novorodené mláďa meria sotva 2 cm a váži necelý gram. Je to vlastne len zárodok, ktorý sa v tele samice vyvíjal len 38 až 40 dni. Vo vaku potom svoj vývoj dokončuje po niekoľko mesiacov. Samice rodia vždy len jediné mláďa, v maternici však býva v zálohe ďalší oplodnený zárodok, ktorý sa po dobu kojenia prvého mláďaťa nevyvíja. Tak čelia kengury veľmi nepriaznivým podmienkam, a preto tiež samica, keď je prenasledovaná nepriateľom a naozaj v úzkych, mláďa z vaku vyhodí, aby si uľahčila útek. 

 Ohrozenie 
Kengura sivá je považovaná za potravinového konkurenta oviec, a preto ju farmári ešte dnes bez milosti zabíjajú. Mäso sa spracováva ako krmivo pre psy a mačky. Kengura je však zviera, ktoré omnoho lepšie využíva sporú pastvu a nedevastuje rastlinstvo, takže je ekologicky omnoho vhodnejšia.

 Iné projekty 

 Zdroje 

 Časopis ABC

Kategória:Kengurovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy