Junkers Ju 287

Junkers Ju 287 bolo experimentálne lietadlo vyvíjané Nemcami počas druhej svetovej vojny, ktoré poháňali 4 prúdové motory Junkers Jumo 004 s revolučnými črtami – dopredu šípovitými krídlami a dvoma motormi umiestnenými na krídlach a dvoma pri trupe. Jeden kompletný a jeden nedokončený prototyp bol po skončení vojny zaistený Červenou armádou a dizajn tohto lietadla mal vplyv na vývoj lietadiel v ZSSR po skončení druhej svetovej vojny.

 Vývoj 
Ju 287 bol projekt bombardéra, ktorý by bol rýchlejší, ako ktorákoľvek spojenecká stíhačka. Dopredu ubiehajúce krídla boli nápad hlavného dizajnéra projektu, Dr. Hansa Wockeho a mali zabezpečiť dosiahnutie veľkej výšky pri nižších rýchlostiach, pretože spoľahlivosť vtedajších prúdových motorov bola nízka a lietadlá boli zraniteľné pri vzlete a pristávaní. Prvý prototyp bol postavený z nepodareného trupu Heinkela He 177, chvost bol z Junkers Ju 338, hlavný podvozok z Junkers Ju 352 a predné kolesá boli odobraté z havarovaného B-24 Liberator. Dva motory sa nachádzali pod krídlami a ďalšie dva na boku trupu v jeho prednej časti. Testy začali 8. augusta 1944 a ukázalo sa, že lietadlo sa skvele ovláda, ale objavili sa aj problémy s krídlami. Testy tiež ukázali, že by sa mohlo ťažiť z umiestnenia viacerých motorov pod krídla a tak sa pri ďalších prototypoch plánovalo zlúčiť viacero motorov Heinkel He 111, ale pretože pri vývoji týchto motorov nastali problémy, rozhodlo sa pre motor BMW 003. Druhý a tretí prototyp mal mať 6 takých motorov, 3 pod každým krídlom, neskoršie prototypy mali mať pod každým krídlom dva a dva pri trupe, podobne, ako pri prvom prototype. Tieto prototypy mali mať novonavrhnuté trupy a tretí prototyp mal už niesť výzbroj a slúžiť ako podklad pre sériovú výrobu. Ešte pred dokončením prvého prototypu bola továreň, kde sa lietadlo stavalo, obsadená Sovietmi a spolu so všetkými lietadlami bola odvezená do ZSSR. Tam bol druhý prototyp dokončený a po prvýkrát vzlietol 23. mája 1947, ale v tej dobe už vývoj Ju 287 predstihol. Podstatne zväčšená verzia tohto stroja, OKB-1 EF 14, bola testovaná v roku 1949, ale od projektu bolo upustené. 

 Technické parametre 
 Posádka: 2 piloti
 Dĺžka: 
 Rozpätie krídel: 
 Výška: 
 Nosná plocha:  (655 ft²)
 Prázdna hmotnosť: 
 Vzletová hmotnosť: 
 Pohonná jednotka: 4 × prúdový Junkers Jumo 004B-1, každý s výkonom 8,825 kN

 Výkony 
 Maximálna rýchlosť: /h
 Dolet: 
 Dostup: 
 Stúpavosť: /min.

 Iné projekty 

Kategória:Nemecké experimentálne lietadlá
Kategória:Nemecké bombardovacie lietadlá
Kategória:Lietadlá druhej svetovej vojny
Kategória:Prototypy nemeckých lietadiel