Hrasť

Hrasť alebo hrastKušnír, P., 1994, O termíne hrast. Mineralia Slovaca, Geovestník, s. 16 je relatívne vyššie položená tektonická štruktúra, ktorá vznikla sústavou rovnobežných zlomov - poklesovMarko, F., Jacko, S., 1999, Štruktúrna geológia I (Všeobecná a systematická). Vydavateľstvo Harlequin, Košice, 180 s., s najvyššie položenou kryhou v strede, z oboch strán je ohraničený poklesnutými kryhami - grábenmi. Hraste vznikajú najčastejšie pri extenzii - rozťahovaní zemskej kôry. Vyvýšený blok je časť kôry, ktorá všeobecne zostala v pôvodnej pozícii, alebo bola relatívne vyzdvihnutá oproti vedľajším blokom, ktoré poklesli.  

Typickým príkladom hrastí sú Vogézy a Schwarzwald ale i Slovenské jadrové pohoria, ktoré sú však zvláštnym prípadom, tzv. asymetrickej hraste (nem. Pultscholle).

Hrasť je termín odvodený z nemeckého slova horst - orlie hniezdo, ktoré je na vyvýšenom mieste.

 Vznik 
Pri extenzii kôry čistým strihom vzniká párový systém rovnocenných poklesov a tvoria sa klasické symetrické grábeny striedajúce sa s hrasťami. Tento typ hrastov, ktoré vzniknú relatívnym poklesom susedných blokov sa v označuje aj ako automorfné hrasty. Pri čistom strihu však môže dôjsť aj k opačnému javu, kedy elevácie vznikajú vysunutím blokov obmedzených prešmykmi. Takéto opačné hraste sú označované ako xenomorfné hraste. Na základe smeru extenzie možno rozoznať i symetrické (extenzia v oboch smeroch) a asymetrické hraste (extenzia mala jeden smer). Hraste sú typické pre alpinotypnú tektoniku.

 Hraste a vyhľadávanie uhľovodíkov 

Vo viacerých riftových panvách vo svete, sa väčšina nájdených uhľovodíkov nachádza v konvenčných tzv. štruktúrnych pasciach ktoré sú geneticky zviazané s hrasťami. Napríklad väčšina ropy nájdenej v Sirtskej panve v Líbyí sa nachádza v hrasťových blokoch ako je Zeltenská platforma, Dahraská platforma a menších hrastiach ako je Gialská vyvýšenina a Bu-Attifelský chrbát.

 Referencie 

 Ďalšie zdroje 

 Iné projekty 

Kategória:Štruktúrna geológia