Tyrannius Rufinus

Tyrannius Rufinus, tiež Rufinus z Aquileie (Rufinus Aquileiensis) (medzi 340 a 345 – 410) bol historik, mních a teológ, známy hlavne ako prekladateľ gréckych cirkevných otcov z gréčtiny do latinčiny, predovšetkým Origena.

 Život 
Rufinus sa narodil v kresťanskej rodine v meste Iulia Concordia (dnes Concordia Sagittaria) neďaleko od Aquileie. Rufinus sa stal mníchom v rodnom kraji. Okolo roku 370 sa stretol s inou významnou osobnosťou svojej doby, Hieronymom, spočiatku svojim priateľom a neskôr najväčším protivníkom.

Asi v roku 372 sa Rufinus vydal do Alexandrie, aby tu študoval u Didyma z Alexandrie, predného zástancu origenovskej teológie v Alexandrijskej škole. V tomto istom období sa stýkal Rufinus aj s Macanom Starším, jedným z egyptských púštnych pustovníkov, a Melaniou Staršou, bohatou a zbožnou rímskou vdovou. Keď v dôsledku prenasledovania zo strany Ariánov počas panovania cisára Valenta Melania opustila Egypt a usadila sa okolo roku 378 aj s krúžkom mníchov a kňazov v Jeruzaleme, pridal sa k nej aj Rufinus.

Melania založila v Jeruzaleme vlastnú rehoľnú komunitu žien a z jej peňazí tu obdobné mužské spoločenstvo vybudoval aj Rufinus. Vznikol tak kláštor na Olivovej hore, kde sa súčasne s rehoľným životom venoval Rufinus a jeho krúžok aj štúdiu gréckych cirkevných spisov. Po svojom príchode do Betlehema roku 386 sa s touto skupinou zblížil aj Hieronymus. Iným Rufinovým blízkym priateľom sa stal jeruzalemský patriarcha Ján, ktorý vysvätil roku 390 Tyrannia Rufina za kňaza.

K zlomu v priateľstve medzi Tyranniom Rufinom a Hieronymom došlo roku 394 v súvislosti s útokmi na origenizmus zo strany Epifania zo Salamíny. Rufinus sa postavil na stranu Oriegenovcov, s čím sa Hieronymus nikdy nebol ochotný zmieriť. Na jeseň roku 397 sa vydal Rufinus na cestu do Ríma, kde vydal latinský preklad Pamfiliovej Obrany Origena a niektorých Origenových vlastných diel. V úvode jedného z prekladov pritom uviedol Hieronyma ako Origenovho stúpenca a neskôr pridal niekoľko mierne upravených prekladov od Hieronyma. Teológa takýto zásah do vlastnej práce popudil a rozpútal dlhú vojnu plnú osočovania a ohovárania medzi ním a Tyranniom Rufinom. 

V dôsledku tohto intelektuálneho boja a na základe osočenia Tyrannia u pápeža Anastázia I. bol Rufinus predvolaný do Ríma, aby obhájil vlastnú ortodoxiu. Rufinius sa písomne z osobného stretnutia ospravedlnil dielkom Apologia pro fide sua (Obrana vlastnej viery). Pápež ako odpoveď na Rufinov spis výslovne odsúdil Origena, nie však Rufina, ktorý napriek tomu zostal v ortodoxných kruhoch pochybnou autoritou (bol pridaný na zoznam Decretum Gelasianum).

Roku 408 zastihol Rufina usadeného v tej dobe v kláštore v Pinete v Kampánii príchod Alaricha do južnej Itálie. V strachu pred Vandalmi unikol aj so svojou spoločníčkou Melaniou na Sicíliu. Tu sa pustil do prekladu Origenových Homilies (Homílii), keď roku 410 umiera.

 Dielo 
 Vlastná tvorba 
Commentarius in symbolum apostolorum (Komentár o Apoštolskom vyznaní viery)
De Adulteratione Librorum Origenis (O sfalšovaní Origenových kníh) – pojednanie vydané ako príloha k Pamfilovej Obrane, vysvetľuje, že mnohé prvky origenizmu, ktoré vnímala ortodoxia ako neprijateľné, vznikli interpoláciou pôvodného Origenovho textu
De Benedictionibus XII Patriarcharum Libri II (Dve knihy o požehnaní 12 patriarchov) – exegetické dielo k Starému zákonu
Apologia in Hieronymum Libri II (Dve knihy obrany namierené proti Hieronymovi)
Apologia pro Fide Sua ad Anastasium Pontificem (Obrana vlastnej viery venovaná pápežovi Anastáziovi)
Historia Eremitica (Pustovnícke dejiny) – 33 životopisov pustovníkov žijúcich v egyptskej púšti

 Preklady 
Najvýznamnejším Rufinovým prekladom je Historia Ecclesiastica (Cirkevné dejiny) grécky píšuceho Eusebia z Kaisareie a ich doplnenie o obdobie od vlády cisára Konštantína Veľkého po smrť Theodosia I. (324 – 395).

Tyrannius vytvoril aj veľký počet prekladov Origena do latinčiny. Origenov komentár k  Listu Rimanom sa dochoval iba v skrátenej latinskej verzii preloženej práve Rufinom, podobné to je i s jeho De principiis. Práve toto dielo sa stalo tŕňom v oku Hieronyma, ktorý sa vyjadril, že Rufinov príklad je príliš voľný, a sám vyhotovil vlastný, adekvátny preklad. Ten sa ale žiaľ nedochoval.

Ďalšími prekladmi Tyrannia Rufina sú:
Instituta Monachorum (Mníšske predpisy) a niektoré kázne Bazila Veľkého
 Apologia (Obrana) Pamfila z Kaisareie
 Origenove Principia (Základy) a Homilies (Kázne)
Opuscula (Dielka) Gregora Naziánskeho
Sententiae (Výroky) Sixta, inak neznámeho gréckeho filozofa
 Sententiae (Výroky) Evagria Pontica
 Canon Paschalis Anatolia z Alexandrie

 Literatúra 


 Zdroje 

Externé odkazy 
Tyrannius Rufinus na Migne Patrologia Latina 

Kategória:Spisovatelia starovekého Ríma
Kategória:Kresťanskí teológovia
Kategória:Úmrtia v 5. storočí