Meliatikum

Obsahom meliatika je najmä triasovo-jurský akrečný oceanický komplexPlašienka, D., Grecula, P., Putiš, M., Kováč, M. a Hovorka, D., 1997; Evolution and structure of the Western Carpathians: an overview. Mineralia Slovaca - Monograph, Košice, s. 1 – 24.

Názov Meliatikum je odvodený podľa výskytu blízko obce Meliata v rožňavskom okrese. Jedná sa hlavne o odkryv pri Meliatskom mlyne v záreze riečky Muráň (tzv. Meliatsky profil). Termín sa používa od roku 1973, kedy H. Kozur a R. Mock vyčlenili meliatsku sériu ako osobitnú jednotku s vývojom odlišným od gemerika, ku ktorému bola pôvodne priraďovaná.Čekalová, V., 1954, Geologické pomery západnej časti Juhoslovenského krasu. Geologické práce, Správy 1, s. 48-49 Rekonštrukcia pôvodnej pozície jednotky je v dôsledku deštrukcie sedimentárnych sekvencií komplikovaná.

 Tektonická stavba 
Názory na členenie meliatika nie sú jednotné. Niektorí autori vyčleňujú v meliatiku dve jednotky - príkrov Bôrky, ktorý prekonal vysokotlakovú metamorfózu a meliatsku jednotku, ktorej časti prekonali slabú alebo zanedbateľnú premenuKrenome, B., Some constraints to internal division of the Meliata Unit s.l. (Inner Western Carpathians, Slovakia) based on petrographic study and field relations. Proceedings of XVII. Congress of Carpathian-Balkan Geological Association Bratislava, September 1st - 4th 2002. Iní delia príkrov Bôrky na dve časti, z ktorej jednu priraďujú k meliatskej jednotke. Niektorí príkrov Bôrky pričleňujú ku gemeriku. Ďalší vyčleňujú navyše aj samostatnú jaklovskú jednotku (slabo metamorfované horniny subdukčnej melanže) a ofiolitovú formáciu údolia BodvyIvan, P., 2002; Relics of the Meliata ocean crust: Geodynamic implications of mineralogical, petrological and geochmical proxies. Geologica Carpathica, 53, 4, s. 245 - 256.

Časti meliatika stratigraficky patriace do oblasti Meliatskeho oceánu sú:
 príkrov Bôrky - má prechodné znaky medzi gemerikom a meliatikom. Prekonal vysokotlakovú (subdukčnú) metamorfózu do fácie modrých bridlíc. Na rozdiel od zvyšku meliatskej jednotky obsahuje aj vrchnopermské horniny bučinského a jasovského súvrstvia. Vrchnú časť podobnú meliatskej jednotke tvoria:
 modré bridlice hačavskej formácie.
 spilitizované bazalty, slabo alebo vôbec nepostihnuté premenou, tvoria napr. jaklovskú jednotku s typickými bazaltmi typu N-MORB.

Do štruktúry príkrovu boli inkorporované okrem súčastí, ktoré sú vývojovo spojené s Meliatskym oceánom aj staršie formácie, ktoré sú označované ako spodný komplex nemeliatskeho pôvodu. Tvoria ho fylonitizované amfibolity a ruly v blízkosti obce Rudník; premenené permské klastické sedimenty, miestami s pyroklastikami a bázickými metapyroklastikami v Nižnoslanskej depresii a Slovenskom krase (oblasť Jasova, Hačavy a Medzeva).
 meliatska jednotka, (chápaná tiež ako meliatikum v užšom zmysle) slabo metamorfované jurská až spodnokriedová melanž s olistostrómami a zvyškami ofiolitov. Tvoria ich bridlice a flyšové turbidity s olistolitmi rádiolaritov, bazaltov a vápencovGaál, Ľ., 1987, Súčasné otázky stratigrafie meliatskej skupiny. Geologické Práce, Správy, 86, s. 143 - 156, ktorú zasiahla nízkoteplotná a nízkotlaková metamorfóza (250–350 °C a 3–6 kbar). Melanž obsahuje rozličné bloky, ktoré vznikli pri rôzych teplotno-tlakových podmienkach (fácia modrých bridlíc, pumpellytovo-aktinolitovej a fácii zelených bridlíc)Faryad, S.H., Árkai, P., Balogh, K., 2001, Accretionary Type Metamorphism in the Meliata Unit (Western Carpathians, Slovakia).  GeoLines 13, s. 52 - 53.

 Referencie 

Kategória:Geológia Slovenska
Kategória:Geológia Maďarska
Kategória:Geológia Rakúska
Kategória:Geológia Álp
Kategória:Geológia Západných Karpát