Gaius (právnik)

Gaius alebo tiež Caius (fl. pol. 2. storočia) bol klasický rímsky právnik, autor učebnice rímskeho práva Institutiones Gai. 

Z jeho celého mena sa možno dochovalo iba praenomen. Z tohto dôvodu je ťažké o tomto vynikajúcom právnikovi konštatovať čokoľvek s určitosťou. Na základe toho, že Gaius sa vyjadroval k legislatíve prijatej v rozmedzí asi rokov 110 až 179, možno sa domnievať, že žil v tomto období. Ďalšie údaje pochádzajúce z jeho diela naznačujú, že jeho kariéra spadá do obdobia panovania cisárov Hadriána, Antonina Pia, Marca Aurelia a Commoda, teda do rokov asi 130180.

 Život 
O existencii právnika Gaia sa nedochovali žiadne zmienky v rímskej literatúre. Z toho niektorí odborníci vyvodzujú, že Gaius žil a pôsobil v niektorom provinčnom meste, pravdepodobne v Grécku. Podľa iných mohol Gaius pochádzať z Itálie, ale v gréckych provinciách aspoň pôsobil. Niektorí ho stotožňujú s právnikom Sextom Pomponiom píšucim pod pseudonymom. V 5. storočí bolo jeho hlavné dieloInstitutiones Gai (Základy)pričlenené cisárom Theodosiom II. medzi práce najvýznamnejších rímskych právnikov. Mnohé úryvky z Institutiones sa objavujú aj v neskoršom zákonníku Justiniánovom (Codex Iustinianus) a v Institutes pochádzajúcich tiež z dôb cisára Justiniána I., ktoré sú považované za základný študijný text rímskeho práva.

Z dochovaných Gaiových diel sa zdá, že tento právnik patril k sabinskej škole práva.

Popri Institutiones napísal Gaius ešte pojednania o edicta magistratuum (edikty úradníkov) a o Lex Papia Poppaea (Zákon Papia Poppeu) a komentár k Lex duodecim tabularum (Zákon dvanástich tabúľ). Posledné dielo je významné ako prameň informácii o najstaršom rímskom práve.

 Institutiones Gai 

Gaiovo najvýznamnejšie dielo sa skladá zo štyroch kníh:

 kniha I sa zaoberá osobami a ich postavením v rámci práva
 kniha II sa týka predmetov, vlastníctva a spôsobov získania majetku vrátane dedičstva
 kniha III sa dotýka problematiky právnych záväzkov
 kniha IV je venovaná právu procesnému

Gaiovo dielo bolo považované za stratené až do roku 1816, kedy ho objavil filológ B. G. Niebuhr na palimpsestoch obsahujúcich diela svätého Hieronyma v kapitulnej knižnici vo Verone. V dnešnej dobe je veľká väčšina textu z palimpsestu známa a je tak jediným klasickým dielom z oblasti rímskeho práva, ktoré sa dochovalo takmer celé. V nedávnej dobe sa k obnoveným Institutiones pridali dve sady papyrových zlomkov nájdených v posledných desaťročiach.

 Literatúra 



Kategória:Právnici starovekého Ríma