Slepúch

Slepúch (iné názvy pozri nižšie; lat. Anguis) je rod z čeľade slepúchovité. Sú to beznohé, hladké, v priereze okrúhle jaštery, obyčajne s gaštanovitou farbou tela. Sú živorodé. Žijú v Európe a západnej Ázii, živia sa húsenicami a hmyzom.

 Názvy 
Rod Anguis sa dnes označuje názvom slepúch. Zastarané názvy rodu Anguis či druhu Anguis fragilis v širšom zmysle (pozri kapitolu Systematika) sú: slepýšVÁŽNÝ, V. Pravidlá slovenského pravopisu. In: Sborník Matice slovenskej. 1-4 1931. S. 26-27slepíš. In: BERNOLÁK, A. Slowár Slowenskí Češko-Laťinsko-Ňemecko-Uherskí, slepášslepýš. In: Historický slovník slovenského jazyka, slepíchMluvničná príručka - so slovníkom chybných slov a výrazov. Slovenská jednota. 1941. S. 52, slepáň, slepý hadKORDOŠ, G. et al. Stručný prírodopis pre slovenské národnie školy, O zvieratoch. V Levoči: Nákladom spisovateľa, 1871. S. 35; ľudovo slepoňVÁŽNÝ, V. O jménech motýlů v slovenských nářečích. Bratislava: Slovenská akadémia vied. 1955. S. 133, slepý jašter. 

Druh Anguis fragilis sa dnes označuje názvom slepúch lámavý. Staršie názvy druhu Anguis fragilis (v tom čase chápaného v širšom alebo užšom, nie však v najužšom, zmysle - pozri kapitolu Systematika) sú slepúch krehkýSTANĚK, V., BLICHA, J. Veľký obrazový atlas zvierat. Bratislava: Mladé letá, 1979, S. 301.Zo zoologickej nomenklatúry I. In: Slovenské odborné názvoslovie. č. 5. 1954. S. 138, slepúch obyčajnýKRIŽAN, Vojtech. Poľovnícke vademecum, Poľovníctvo v kocke. Ružomberok: Epos, 2005, p. 147TIBENSKÝ, Ján. Slovensko: Príroda. Bratislava : Obzor, 1972. (resp. do 40. rokov 20. storočia: slepúch obecnýFERIANC, O. Zoologia pre VII. a VIII. triedu slov. gymnázií...1941. S. 155); a zastarané názvy tohto druhu sú: slepúchDANĚK, G., PIKULA, J. Zoologia pre vyššie triedy stredných škôl. 1936. S. 131, slepýš lámavýNaše jašterice (réžia: Andrej Kristín). In:  Osvetová práca. č. 3. 1947. S. 31, slepýš krehkýPECHOČ, K. Zoologia pre vyššie triedy stredných škôl. Praha: Československá Grafická Unia, 1935. S. 112, slepýš obecnýBROUL, F., HERODES, K. Prírodopis pre slovenské školy meštianske: II. stupeň. Olomouc: R. Promberger, 1931. S. 69, slepýšRÍZNER, Ľ. V. Živočíchopis. Uh. Skalica. 1875. S. 120, slepáňPOLÍVKA, F., KLÍMA, S. Živočíchopis pre nižšie tried stredných škôl. 1928. S. 134, plus všetky názvy uvedené v predchádzajúcom odseku. 

 Systematika 
Systém do začiatku 21. storočia 
Počas väčšiny 20. storočia sa všetci recentní príslušníci rodu slepúch (Anguis) zaraďovali do jediného druhu Anguis fragilis v širšom zmysle [po slovensky: slepúch lámavý v širšom zmysle - staršie názvy pozri vyššie], ktorý sa niekedy delil na tri poddruhy: 
poddruh Anguis fragilis fragilis [po slovensky slepúch lámavý severný] - Tento poddruh zahŕňal okrem iných aj nasledujúce taxóny:
- to, čo sa dnes označuje ako druh Anguis veronensis; 
- väčšinou aj varietu Anguis fragilis var. graeca (preto "väčšinou", lebo niektorí autori túto varietu považovali za súčasť poddruhu Anguis fragilis colchica), ktorá sa dnes (pozri dole) už považuje za samostatný druh; 
- niekedy aj bývalý druh Anguis incerta (t. j. populácie z Pobaltia a okolia), ktorý sa dnes (pozri dole) už považuje za súčasť (prípadne úplné synonymum) taxónu cholchica, ktorý sa dnes považuje za samostatný druh;
- niekedy aj varietu  Anguis fragilis var. cephallonica (preto "niekedy", lebo niektorí autori túto varietu považovali za súčasť poddruhu Anguis fragilis peloponnesiacus), ktorá sa dnes (pozri dole) už považuje za samostatný druh zhodný s taxónom peloponnesiacus.
poddruh Anguis fragilic colchica [po slovensky slepúch lámavý južný] - Tento taxón sa niekedy hodnotil len ako varieta, konkrétne Anguis fragilis var. colchica.  Od Anguis fragilis fragilis sa tento poddruh, resp. táto varieta, odlišuje prítomnosťou šupinami nezakrytého ušného otvoru, modrými škvrnami a ďalšími morfologickými znakmi. 
poddruh Anguis fragilis peloponnesiacus [slepúch lámavý peloponézsky]. 

V roku 1990 bol dovtedajší druh Anguis fragilis v širšom zmysle rozdelený na dva druhy - Anguis fragilis v užšom zmysle a Anguis cephallonica, takže systém rodu Anguis (okrem vyhynutých druhov) odvtedy celkovo vyzeral takto:
 Anguis fragilis v užšom zmysle [po slovensky: slepúch lámavý v užšom zmysle]:
 poddruh Anguis fragilis fragilis  - Porovnaj vyššie
 poddruh Anguis fragilis colchica  - Porovnaj vyššie.
 Anguis cephallonica [po slovensky: slepúch peloponézsky ] - Zodpovedá dovtedajšiemu poddruhu Anguis fragilis peloponnesiacus, vrátane dovtedajšej variety Anguis fragilis var. cephallonica. 

Na začiatku 21. storočia niektorí autori do rodu Anguis ako ďalší druh zaraďovali pod názvom Anguis incomptus aj druh dnes označovaný ako Ophisaurus incomptus a niektorí autori do rodu Anguis zaraďovali dokonca celý obsah dnešnej podčeľade Anguinae (čiže okrem obsahu klasického rodu Anguis zahŕňal aj všetky druhy z dnešných rodov Ophisaurus, Dopasia, Pseudopus a HyalosaurusLAVIN, B. R., GIRMAN, D. J. Phylogenetic relationships and divergence dating in the Glass Lizards (Anguinae). Molecular Phylogenetics and Evolution. 2019 ), ale takéto rozšírenie rodu sa neujalo, čiže v literatúre rýchlo došlo k návratu k pôvodnému rozsahu rodu Anguis.

Zdroje tejto podkapitoly:BARTÍK, Ivan; JANDZÍK, David. Zoologický slovník : plazy - reptilia. 1. vyd. Bratislava : Univerzita Komenského, 2006. 62 s. ISBN 80-223-2252-0. S. 41MERTENS, R., WERMUTH, Die Amphibien und Reptilien Europas. 1960. S. 86 a nasl. Macey, J.Robert & Schulte II, James & Larson, Allan & Tuniyev, Boris & Orlov, Nikolai & Papenfuss, Theodore. (1999). Macey, J. R., J. A. Schulte II, A. Larson, B. S. Tuniyev, N. Orlov, and T. J. Papenfuss. Molecular phylogenetics, tRNA evolution, and historical biogeography in anguid lizards and related taxonomic families. Molecular Phylogenetics and Evolution. Molecular Phylogenetics and Evolution. 12. 250-272. Flores Villela, Oscar; Canseco Márquez, Luis Nuevas especies y cambios taxonómicos para la herpetofauna de México
Acta Zoológica Mexicana (nueva serie), vol. 20, núm. 2, 2004, pp. 115-144 Instituto de Ecología, A.C. Xalapa, México  S. 142Cabela Antonia, Grillitsch Heinz. Zum systematischen Status der Blindschleiche (Anguis fragilis Linnaeus, 1758) von Nordgriechenland und Albanien (Squamata: Anguidae). Herpetozoa. 2 (1/2) 1989  Proteinelektrophoretische Untersuchungen zur Systematik der südgriechischen Blindschleichen (Squamata: Anguidae: Anguis). Herpetozoa 4 (3/4) 1991 

 Súčasný systém 
V rokoch 2009-2013 napokon došlo k rozdeleniu dovtedajšieho druhu Anguis fragilis v užšom zmysle na menšie druhy (konkrétne na druhy Anguis fragilis v najužšom zmysle, Anguis colchica, Anguis graeca a Anguis veronensis), čím vznikol nasledujúci súčasný systém rodu Anguis (stav v roku 2023):

rod slepúch (Anguis):
komplex druhov Anguis fragilis:
(bez mena):
 slepúch lámavý (Anguis fragilis) v najužšom zmysle* – Vyskytuje sa v západnej a strednej Európe. Východná hranica jeho výskytu (t. j. hranica medzi výskytom slepúcha lámavého a slepúcha východného) prebieha zhruba stredom Poľska, moravsko-slovenským pomedzím, juhozápadným Maďarskom, stredom Srbska a končí v časti severovýchodného Grécka.
 Anguis fragilis x Anguis veronensis  - T.j. hybridy druhov slepúcha lámavý a Anguis veronensis
 Anguis veronensis* – Vyskytuje sa v Taliansku. Do roku 2023 sa považoval za príbuzný s druhom Anguis cephallonica.
 Anguis fragilis x Anguis colchica - T.j. hybridy slepúcha lámavého v najužšom zmysle a slepúch východného. Hojne sa vyskytujú napríklad na Morave a na Záhorí na Slovensku.
(bez mena):
 slepúch východný (Anguis colchica/staršie: Anguis incerta) – Vyskytuje sa vo východnej Európe od Fínska po Turecko (vrátane veľkej väčšiny Slovenska) a v časti Ázie (konkrétne v severnom Turecku, v oblasti Kaukazu a v malej časti územia východne od Uralu). Zodpovedá hore spomínanému bývalému poddruhu Anguis fragilis colchica.
 Anguis colchica x Anguis graeca - T.j. hybridy druhov slepúcha východný a Anguis graeca
 Anguis graeca* – Vyskytuje sa najmä v severozápadnom Grécku a v Albánsku.
 slepúch peloponézsky (Anguis cephallonica) - Vyskytuje sa na Peloponéze v Grécku.

Druhy označené hviezdičkou (*) spolu zodpovedajú hore spomínanému bývalému poddruhu Anguis fragilis fragilis, pričom ale taxón graeca sa - ako už bolo vyššie spomenuté - niekedy považoval za súčasť poddruhu Anguis fragilis colchica.Gvoždík, Václav & Nečas, Tadeáš & Jablonski, Daniel & Lemmon, Emily & Lemmon, Alan & Jandzik, David & Moravec, Jirí. (2023). Phylogenomics of Anguis and Pseudopus (Squamata, Anguidae) indicates Balkan-Apennine mitochondrial capture associated with the Messinian event. Molecular Phylogenetics and Evolution. 180.  Jablonski, Daniel & Sillero, Neftalí & Oskyrko, Oleksandra & Bellati, Adriana & Čeirāns, Andris & Cheylan, Marc & Dan, Cogalniceanu & crnobrnja-isailovic, Jelka & Crochet, Pierre-André & Crottini, Angelica & Doronin, Igor & Džukić, Georg & Geniez, Philippe & Ilgaz, Çetin & Iosif, Ruben & Jandzik, David & Jelić, Dušan & Litvinchuk, Spartak & Ljubisavljević, Katarina & Gvoždík, Václav. (2021). The distribution and biogeography of slow worms (Anguis, Squamata) across the Western Palearctic, with an emphasis on secondary contact zones. Amphibia-Reptilia. 42. 519-530. Dufresnes, Christophe & Sourrouille, Patricia & Olivier, Anthony & Ballouard, Jean-Marie & Leccia, Marie-France & Tiné, Rémi & Cheylan, Marc & Henanff, Maxime & Nicolas, Jean & Caron, Sebastien & Massez, Grégoire & Cluchier, Alexandre & Levasseur, Romain & Pille, Fabien & Peyre, Olivier & Thibault, Marc & Crottini, Angelica & Fuento, Nicolas & Crochet, Pierre-André. (2023). Exploring the speciation continuum of slow worms: Location and extent of the Anguis fragilis/veronensis hybrid zone in southeastern France. Amphibia-Reptilia. 44. 107-119. GVOŽDÍK. V. et al. Slow Worm, Anguis fragilis (Reptilia: Anguidae) as a species complex: Genetic structure
reveals deep divergences. reprodukované v rámci práce: Fenotypové a molekulární přístupy v systematice palearktických a neotropických rosniček rodů Hyla a Osteocephalus (Amphibia: Hylidae). 2009  Benkovský N, Moravec J, Gvoždíková Javůrková V, Šifrová H, Gvoždík V, Jandzik D. 2021. Phenotypic differentiation of the slow worm lizards (Squamata: Anguis) across their contact zone in Central Europe. PeerJ 9:e12482 https://doi.org/10.7717/peerj.12482The Reptile Database  (prístup 28. 4. 2024) - konkrétne stránky všetkých druhov z rodu Anguis, ako aj stránky druhov Ophisaurus incomptus a Pseudopus apodus. (Poznámka: V texte spomínaný údajný názov "Anguis peloponnesiacus" nie je uvedený správne a ani sa v tam citovanom zdroji v tejto podobe nevyskytuje.)MORAVEC, J., GVOŽDÍK, V. Přehlížená rozmanitost slepýšů. Živa 5/2019 Lác, Ján & Kautman, Ján & Zavadil, Vít. (2017). PLAZY SLOVENSKA, FAUNISTICKO -EKOLOGICKÁ ŠTÚDIA. NEPUBLIKOVANÝ, KOMENTOVANÝ RUKOPIS. Acta Rer. Natur. Mus. Nat. Slov. Vol. LXIII Bratislava, 2017 Thanou, Evanthia, Sinos Giokas, and Panagiotis Kornilios. "Phylogeography and genetic structure of the slow worms Anguis cephallonica and Anguis graeca (Squamata: Anguidae) from the southern Balkan Peninsula". Amphibia-Reptilia 35.2 (2014): 263-269. https://doi.org/10.1163/15685381-00002947 Web.

 Areál rozšírenia 
Slepúchy sú rozšírené prakticky na väčšine územia Európy, od Pyrenejského polostrova až po čiernomorské Zakaukazie a Ural. V Írsku, na Kryme, na juhu Španielska a niektorých stredomorských ostrovoch sa nevyskytuje, chýba aj v severnej Škandinávii a Laponsku. Mimo Európy sa vyskytujú v severnom Turecku a v Iráne. Staršie údaje o výskyte aj v severnej Afrike sa dnes považujú za mylné na základe zámeny s fyzicky podobnými druhmi scinkovitých jašterov.

Slepúchy žijú takmer na celom území Slovenska, od nížin až po viac ako , najpočetnejšia populácia však žije zhruba od 400 do 

 Vzhľad 
Slepúch zvyčajne dorastá do dĺžky 30 cm, maximálne do 50 cm. Sfarbený je nenápadne hnedo, s jedným, dvoma, alebo aj troma tmavými pruhmi a modročiernym bruchom u samíc, samce mávajú brucho skôr bridlicovo sivé, často so žltkastou kresbou. Slepúch však môže byť svojim sfarbením aj kresbou značne variabilný, niektoré jedince majú nádych skôr do žlta, iné naopak prechádzajú až do medeného odtieňa. Niektoré samce majú blankytne modré škvrny na bokoch. Pohybuje sa plazením ako hady, ale nie je taký svižný. V kostre má zakrpatené zvyšky nôh. Telo má pokryté hladkými šupinami, s rastom sa jeho koža zvlieka. Na rozdiel od hadov má malé oči s pohyblivým viečkom a viditeľné uši.

V prípade nebezpečenstva môže odlomiť časť chvosta, ktorý sa môže ešte nejakú chvíľu hýbať (autotómia). Slepúchovi chvost za pár týždňov čiastočne dorastie, ale ostane menší. Má zuby, ktoré sú zahnuté dozadu, a tak sú prispôsobené na lov dážďoviek a slimákov. Zuby dokáže nahrádzať. 

 Výskyt 
Bežne sa vyskytuje v lesoch na čistinách, v krovinatých stráňach i na lúkach od nížin až do horských polôh. Slepúchy žijú skryto, cez deň sa ukrývajú pod kameňmi, v pňoch, pod lístím a až za súmraku vyliezajú von. Preferujú vlhkejšiu krajinu, najčastejšie bukové lesy a ich okraje. Objavujú sa najmä po daždi, keď na zemi pátrajú po dážďovkách a slimákoch. Slepúch sa živí aj rôznymi článkonožcami, larvami a červami primeranej veľkosti. Aj gravidné samičky možno zastihnúť pri slnení.

Prebýva aj v blízkosti ľudských obydlí, najmä v záhradách. Tu je jeho najväčším predátorom mačka domáca.

 Etológia 
Slepúch cez zimu hibernuje (aj v skupinách) a vylieza na jar, koncom marca až začiatkom mája (záleží na podnebí a počasí).

 Rozmnožovanie 
Párenie prebieha krátko po prebudení zo zimného spánku. Samce začnú byť na seba agresívne. Ku kladeniu vajec (rodenie mláďat) dochádza na prelome júla a augusta, výnimočne k nemu môže u niektorých populácií dôjsť až začiatkom septembra. Samice môžu mať 4 až 28 mláďat, výnimočne aj viac.  Slepúch je vajcoživorodý, vaječný vývoj prebieha v tele samice a mláďatá sa liahnu pri prechode vajca kloakou. Po vyliahnutí majú mláďatá 7 až 10 cm.

 Ochrana 
Podľa vyhlášky MŽP SR č. 170/2021 Z. z. sú na území Slovenska chránenými druhmi druhy slepúch lámavý a slepúch východný.vyhláška Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky č. 170/2021 Z. z., ktorou sa vykonáva zákon č. 543/2002 Z. z. o ochrane prírody a krajiny v znení neskorších predpisov 

Podľa vyhlášky MŽP SR č. 24/2003 z. z., ktorá platila do roku 2021, bol na Slovensku chráneným druhom druh slepúch lámavý v staršom ponímaní (t. j. všetky či takmer všetky recentné druhy z rodu slepúch - porov. hore kapitolu Systematika). Jeho spoločenská hodnota bola (stav v roku 2015) 230 €.

Rod slepúch je zaradený aj do Bernského dohovoru (Príloha III).

 Iné projekty 

 Referencie 

 Zdroje 
 Světem zvířať. Ryby, obojživelníky a plazy.
 Tento článok obsahuje text (GFDL licencia) zo stránok Richarda Horčice o hadoch .


Kategória:Slepúchovité
Kategória:Zákonom chránené živočíchy na Slovensku