Letničné hnutie

Letničné hnutie (iné názvy: turíčne hnutie, turičnícke hnutie, pentekostálne hnutie, turičníci, letničiari) je prvá vývojová vlna Hnutia obnovy v Duchu Svätom. Letničné hnutie sa objavilo na prelome 19. a 20. storočia v protestantských cirkvách. Názov hnutia je odvodený od židovského sviatku Letnice, čo je starší (ale v slovenskej protestantskej terminológii bežne používaný) výraz pre katolícky sviatok Turíce. 

 Počiatky letničného hnutia 
Počiatky obrodných hnutí v protestantských cirkvách siahajú do 19. storočia (predovšetkým Nemecko, Veľká Británia). Za počiatok letničného hnutia v dnešnej forme sa považuje skúsenosť žiakov s darom hovorenia v jazykoch na biblickej škole Bethel vedenej kazateľom Charlesom F. Parhamom v kansaskom meste Topeka (USA) v roku 1901. Parham po prvýkrát sformuloval doktrínu o hovorení v jazykoch ako o „biblickom dôkaze“ krstu v Duchu Svätom. Ďalšou kľúčovou udalosťou bolo prebudenie, ktoré sa začalo na Azusa Street v Los Angeles v roku 1906 pod vedením Parhamovho žiaka, černošského kazateľa Williama J. Seymoura. V oboch prípadoch kresťania svedčili o silnej emocionálnej búrke, ktorú prežívali pri modlitbách a ktorú považovali za svedectvo Božej prítomnosti. Udalosti na Azusa Street, kde sa v priebehu troch rokov konali nepretržité modlitebné zhromaždenia v bývalej budove Africkej metodistickej episkopálnej cirkvi (African Methodist Episcopal Church), podnietili explóziu, ktorá počas dvoch rokov rozšírila nové hnutie na všetky kontinenty. O správach o prebudení informovali noviny nazývané „Apoštolská viera“, ktoré boli zdarma rozosielané až 50 000 čitateľom. Pre letničné bohoslužby boli v tom čase typické dynamické kázne založené na doslovnom výklade Biblie, s prejavmi nadšenia, tlieskanie, kričanie, padanie, pochodovanie a vyháňanie démonov. Medzirasová znášanlivosť na Azusa Street bola pozoruhodnou výnimkou v atmosfére rasizmu a segregácie, ktorá v tej dobe v Amerike panovala.

 Charakteristika 
Hlavnou charakteristikou je dôraz na krst Duchom Svätým. Tento krst sa u kresťana prejavuje kvalitatívne novým prístupom k životu – prerodom alebo znovuzrodením, zmenou životného štýlu – v angl. tzv. born-again.

 Významné osobnosti letničného hnutia 
 Charles F. Parham
 William Joseph Seymour
 Gaston Barnabas Cashwell, Church of God, Cleveland v Tennessee
 Charles Harrison Mason, Church of God in Christ, Memphis v Tennessee (COGIC)
 William H. Durham, Assemblies of God, Chicago
 Thomas Ball Barrat, nórsky metodistický pastor, Oslo
 Lewi Pethrus, Švédsko
 Jonathan Paul, Nemecko
 Alexander Boddy, Anglicko
 Luigi Francesco a Giacomo Lombardy, Brazília, Argentína
 Daniel Berg a Gunnar Vingren, Assemblies of God, Brazília
 Willis C. Hoover, Čile
 John Graham Lake (1870 – 1935), Zion Christian Church, Južná Afrika,
 Ivan Voronajev, Odesa, Ukrajina
 Mary Rumsey, Kórea
 Dennis Bennett, episkopálny anglikánsky zbor sv. Marka, Kalifornia, tzv. neoletničné hnutie
 David du Plessis

 Niektoré známe denominácie 
Dnes tvorí letničné hnutie viac než 14 000mesačník LOGOS, V.ročník, 4/2008, str. 14 letničných denominácií po celom svete. Patria medzi ne napríklad:

 Assemblies of God, celkovo okolo 53 mil. členov
 Church of God in Christ (COGIC), USA, asi 6 mil. členov
 Letničná metodistická cirkev, Čile, dnes asi 1,5 mil. členov
 Apostolic Faith Mission, Južná Afrika
 Zion Christian Church, Južná Afrika, 6 mil. členov (r. 2000)
 Pentecostal Assemblies of The World

Na Slovensku sa k letničnému hnutiu hlási napr. Apoštolská cirkev, Kresťanské spoločenstvo Milosť.

 Referencie 

 Literatúra 
 Century Of The Holy Spirit, 100 Years Of Pentecostal And Charismatic Renewal, 1901 – 2001, Vinson Synan

 Externé odkazy 




Kategória:Kresťanstvo
Kategória:Protestantizmus