Psovité

Psovité alebo vlkovité (lat. Canidae) sú čeľaď radu mäsožravce (Carnivora) triedy cicavce (Mammalia). Do tejto čeľade patria psy, líšky, vlky, dingovia, kojoty, šakaly, psy hyenovité.

 Charakteristika 
Divé druhy čeľade psovité sa okrem Antarktídy vyskytujú na každom kontinente a obývajú rozličné biotopy ako napr. púšte, hory, lesy a lúky. Líšia sa veľkosťou od fenka s  na dĺžku po vlka dravého, ktorý môže byť až  dlhý a môže vážiť až .

S výnimkou psa pralesného (Speothos venaticus) majú všetky psovité relatívne dlhé nohy a pružné telo prispôsobené na naháňanie koristi. Všetky psovité sú prstochodce. Majú huňatý chvost, nezaťahovateľné pazúry a piaty prst s pazúrom na predných labách. Samce majú penisovú kosť, ktorá pri párení napomáha k tomu, že zvieratá sú niekedy spojené až hodinu. Mladé psovité sa rodia slepé, oči otvoria až o niekoľko týždňov neskôr.

Rozloha čuchovej membrány u psov je 120 m2. Najlepší čuch majú psy plemená Bloodhound.Man's First Friend, 2018 

Mnoho druhov žije a loví vo svorkách a majú zložitý sociálny systém. Všeobecne sú vysoko prispôsobivé.

 Evolúcia 
 Eocén 
Čeľaď Miacidae, ktorej príslušníci boli predchodcami dnešných psovitých, sa vyvinula asi pred 40 miliónmi rokmi v neskorom eocéne.

 Oligocén 
Najranejšia vetva psovitých bola podčeľaď Hesperocyoninae, ktorej zástupca bol rod Mesocyon z oligocénu (38 – 24 mil. r.). Tieto rané psovité sa začali zameriavať na prenasledovanie koristi v lúčnych biotopoch.

Ďalšími psovitými z tejto doby boli rod Tomarctus, ktorý žil v Severnej Amerike pred 10 mil. rokmi, a rod Leptocyon, ktorý sa podobal na líšku.

 Miocén 
Asi pred 9 – 10 mil. rokmi počas neskorého miocénu sa začali z juhozápadnej časti Severnej Ameriky rozširovať rody Canis (pes/vlk/kojot/šakal), Urocyon (líška) a Vulpes (líška). Úspech týchto psovitých bol spojený s vyvinutím trhákov (carnassial), ktoré boli schopné aj strihať aj žuvať. Pred 8 mil. rokmi sa cez Beringov most dostali do Eurázie.

 Pliocén 
 Skorý pliocén 
Počas pliocénu (pred 4 – 5 mil. rokmi) sa v Severnej Amerike objavil druh Canis lepophagus. Bol malý a podobal sa na kojota (Canis latrans). Niektorí vedci sa domnievajú, že kojot sa vyvinul práve z neho. Pred 1,5 až 1,8 mil. rokmi už v Európe žila celá škála vlkov.

 Stredný pliocén 
Pred asi 800 000 rokmi žil v Severnej Amerike druh Canis ambrusteri, o ktorom sa predpokladá, že sa dostal až do Južnej Ameriky, kde bol predchodcom vlka druhu Canis dirus.

 Neskorý pliocén 
Pred 300 000 rokmi sa plne vyvinul druh vlk dravý (Canis lupus) a bol rozšírený po celej Európe a severnej Ázii. Beringov most mu umožnil cestu do Severnej Ameriky. Pred 100 000 rokmi bol Canis dirus (jeden z najväčších psovitých všetkých čias) rozšírený od južnej Kanady po Južnú Ameriku. Pred 8 000 rokmi vyhynul.

 Systematika 
čeľaď psovité (Canidae) v širšom zmysle:Zrzavy, Jan & Duda, Pavel & Robovský, Jan & Okřinová, Isabela & Pavelkova Ricankova, Vera. (2018). Phylogeny of the Caninae (Carnivora): Combining morphology, behaviour, genes and fossils. Zoologica Scripta. 47. 373-389. Taron, U. et al. (2021). Ancient DNA from the Asiatic Wild Dog (Cuon alpinus) from Europe. Genes. 12. 144. Porto, Lucas & Maestri, Renan & Duarte, Leandro. (2019). Evolutionary relationships among life-history traits in Caninae (Mammalia: Carnivora). Biological Journal of the Linnean Society. 1-12. Gopalakrishnan S., Sinding M. S. et al. Interspecific Gene Flow Shaped the Evolution of the Genus Canis. Curr Biol. 2018 Nov 5;28(21):3441-3449.e5. doi: 10.1016/j.cub.2018.08.041. Epub 2018 Oct 18. Erratum in: Curr Biol. 2019 Dec 2;29(23):4152. PMID: 30344120; PMCID: PMC6224481. Sosale, M. S. The Complete Mitochondrial Genome of the Indochinese Jackal (Canis Aureus Cruesemanni) and its Relationship to Other Subspecies of Golden Jackal. SSRN. 2022 (2023) Perri, A. R. et al. Dire wolves were the last of an ancient New World canid lineage. Nature 591, 2021  Lindblad-Toh, Kerstin; Wade, Claire M.; Mikkelsen, Tarjei S.; Karlsson, Elinor K.; Jaffe, David B.; Kamal, Michael; et al. (2005). "Genome sequence, comparative analysis and haplotype structure of the domestic dog". Nature. 438 (7069): 803–819Mech, L. D. "Canis lupus." (1974). USGS Northern Prairie Wildlife Research Center. 334.
https://digitalcommons.unl.edu/usgsnpwrc/334Werhahn, G. et al. The Diversity in the Genus Canis Challenges Conservation Biology: A Review of Available Data on Asian Wolves. Frontiers in Ecology and Evolution vol. 10 2022  DOI=10.3389/fevo.2022.782528 ISSN=2296-701XTedford, R. H., Wang, X., Taylor, B. E. Phylogenetic systematics of the North American fossil Caninae (Carnivora, Canidae). Bulletin of the American Museum of Natural History, no. 325. 2009 HEPTNER, V. G. et al. Mammals of the Soviet Union Volume II, Part la SIRENIA AND CARNIVORA (Sea Cows; Wolves and Bears). 1998 (pôvodne: 1967). S. 78 a nasl.KRATOCHVÍL, J., BARTOŠ, E. et al. Soustava a jména živočichů. Praha : Nakladatelství Československé akademie věd, 1954. S. 370BREHM, A., HECK, L., HILZHEIMER, M. Brehmův Život zvířat. Díl 4, 3. sv. Ssavci. Šelmy. Kytovci. Kopytníci. Chobotnatí. Ochechule. Damani. Lichokopytníci. Praha: J. Otto, 1928 (pôvodné nemecké vydanie: 1915)(obsah: )GERVAIS, P. Histoire naturelle des mammifères. Vol. II. 1855 S. 55-62  Príloha č. 2 k vyhláške 93/1999 Z. z. Ministerstva životného prostredia Slovenskej republiky z 18. februára 1999 o chránených rastlinách a chránených živočíchoch a o spoločenskom ohodnocovaní chránených rastlín, chránených živočíchov a drevín  (detto: )Anonym (preklad: GUTTEKOVÁ, A.). Svet živočíšnej ríše. Dotlač 1. vydania. Martin: Osveta, 1984psovité. In: PyramídaHERZ, Jozef et al. Slovenské poľovnícke názvoslovie. Bratislava: PaRPRESS, 2000. S. 98-99VRBACKÝ, R., KOUTNÝ, J. Kožušnícke materiály pre 1. až 3. ročník odborných učilíšť a učňovských škôl. Bratislava: Alfa, 1972. S. 193-207HELL, P. et al. Trofejové šelmy Slovenska. Bratislava: Príroda, 1974. S. 84 a nasl.VAN GELDER, R. G. A review of canid classification. American Museum Novitates. 1978 
...(vyhynuté podčeľade)
čeľaď psovité (Canidae) v užšom zmysle (= podčeľaď Caninae) - Poznámka: Väčšina vyhynutých taxónov je tu vynechaná.
rod Urocyon - Poznámka: Tento rod sa alternatívne zaraďuje do subtribusu Vulpini.
 líška červenosivá (líška sivá) - Urocyon cinereoargenteus
 líška ostrovná - Urocyon littoralis
 tribus Vulpini:
 rod Otocyon
 pes ušatý (líška ušatá, vlk ušatý) - Otocyon megalotis
 rod Nyctereutes
 psík medvedíkovitý (psík medviedikovitý, medvedíkovec kuní, medvedíkovec hôrny, pes kunovitý) - Nyctereutes procyonoides
 psík japonský (medvedíkovec japonskýRUMÁNEK, I. R. V.. Japonská dráma nó: žáner vo vývoji. Bratislava: Veda, 2010. S. 196)) - Nyctereutes viverrinus (Nyctereutes procyonoides viverrinus) - Poznámka: Tento taxón sa niekedy považuje za poddruh psíka medvedíkovitého.
 rod Vulpes - Poznámka: Staršie bol rod Vulpes často vymedzený inak než dnes. Napríklad v období približne od 60. rokov 20. storočia do začiatku 21. storočia existovali v literatúre tieto vymedzenia rodu Vulpes: a) dnešný rod Vulpes okrem líšky fenek a líšky polárnejNOWAK, R. M., PARADISO, J. L. Walker's Mammals of the World. 4th edition. Volume I. Baltimore, London: The Johns Hopkins University Press. 1983, S. 932, b) dnešný rod Vulpes okrem líšky polárnejWilson, D.E., Reeder, D.M. (eds.). Mammal Species of the World, Second Edition. Smithsonian Institution Press, Washington and London. S. 279-286, c) dnešný rod Vulpes okrem líšky fenek, d) dnešný rod Vulpes (t.j. rod Vulpes tak, ako je uvedený v tomto systéme)McKenna, M. C., Bell, S. K. Classification of Mammals Above the Species Level. New York: Columbia University Press. S. 245, e) dnešný rod Vulpes okrem líšky polárnej plus dnešný rod Urocyon.
 líška bledohnedá (líška piesočná) - Vulpes pallida
 líška kapská (líška chama, chama) - Vulpes chama
 líška bengálska (líška džungľová) - Vulpes bengalensis
 bezmenná skupina:
 líška Blanfordova (líška kráľovská, líška kana, kana, líška kaňa) - Vulpes cana
 líška fenek (fenek berberskýAnonym (preklad: GUTTEKOVÁ, A.). Svet živočíšnej ríše. Dotlač 1. vydania. Martin: Osveta, 1984. s. 246, fenek ušatýfenek. In: Slovník súčasného slovenského jazyka A–G, H-L, M-N, 2006, 2011, 2015 dostupné online, fenekpsovité. In: BETINA, Vladimír et al. Malá encyklopédia biológie. Bratislava: Obzor, 1975. s. 407) - Vulpes zerda (Fennecus zerda, Megalotis zerda) 
 bezmenná skupina:
 líška polárna (pesec polárnyPoľovníctvo & rybárstvo. č.3 1981, 33(3). S. 18, pesec, ľudovo biela líška) - Vulpes lagopus (Alopex lagopus)
 líška sivohnedá (líška veľkouchá) - Vulpes macrotis (Vulpes velox macrotis)  - Poznámka:Tento taxón sa niekedy považuje za poddruh líšky svižnej
 líška svižná (líška sivohnedá, líška rýchla) - Vulpes velox (Vulpes velox velox)
 bezmenná skupina:
 líška korzak (líška korsak, korsak, korzak) - Vulpes corsac (Alopex corsac)
 líška tibetská - Vulpes ferrilata
 líška piesočná (líška Rüppellova) - Vulpes rueppelli
 líška hrdzavá (líška obyčajná, líška) - Vulpes vulpes - Poznámka: Zahŕňa aj bývalý samostatný druh líška plavá (Vulpes fulva)
tribus Canini
podtribus Canina
 [rod] Lupulella v širšom zmysle - Poznámky: 1. Tento taxón je možno parafyletický. 2. Tento taxón sa do začiatku 21. stor. obyčajne považoval za súčasť nižšie uvedeného rodu Canis. 3. Tento taxón bol v minulosti u niektorých autorov súčasťou (pod)rodu šakal (Thos/ Vulpicanis/ Lupulus) - pozri nižšie poznámku k šakalovi zlatému. 
 rod SchaeffiaAlberto Valenciano, Jorge Morales, Romala Govender, Eucyon khoikhoi sp. nov. (Carnivora: Canidae) from Langebaanweg ‘E’ Quarry (early Pliocene, South Africa): the most complete African canini from the Mio-Pliocene, Zoological Journal of the Linnean Society, Volume 194, Issue 2, February 2022, Pages 366–394, https://doi.org/10.1093/zoolinnean/zlab022 
 šakal šikmopásy (šakal pásavý, vlk pásavý, šakal pásikavýHELL, P. Vlk v slovenských Karpatoch a vo svete. Bratislava: PaRPRESS, 2001. S. 17, šakal pruhovaný) - Schaeffia adusta (Lupulella adustus, Canis adustus, Thos adustus)
 rod Lupulella v užšom zmysle
 šakal tmavochrbtý (šakal čiernochrbtý, šakal čabrakový, šakal čabrakatýšakal. In: Malá slovenská encyklopédia. 1993. S. 701, šakal čabrakovitýPoľovníctvo & rybárstvo. 7.2008, 60(7), S. 21, vlk čabrakový, ľudovo červený šakal) - Lupulella mesomelas (Canis mesomelas, Thos mesomelas)
 rod Lycaon
 pes hyenovitý (pes hyenovýEnviromagazín. Banská Bystrica: Slovenská agentúra životného prostredia, 8.2002, 7(3). S. 31, hyenový pesZ kynologickej terminológie. In: Slovenské odborné názvoslovie. Bratislava: Vydavateľstvo SAV, 1956, 4(12). S. 363-365, vlk hyenovitý, ľudovo africký divý pesNávrat divého psa. In: Quark. Bratislava: Perfekt, 2007, 13(2). S. 5.) - Lycaon pictus 
 rod Cuon
 dhoul červený (kuon horský, kuon, vlk dhoul, vlk červenýHELL, P. et al. Vlk v slovenských Karpatoch a vo svete. Bratislava: PaRPRESS, 2001. S. 30FOGLE, B. et al. Nová encyklopédia psov. Bratislava: Fortuna Print, 2002. S. 17, vlk sibírsky, dhoul, dhol, ľudovo indický divý peskuon. In: ŠALING, S. et al. Veľký slovník cudzích slov. 2000. S. 686) - Cuon alpinus 
 rod Canis - Poznámka: Staršie bol rod Canis často vymedzený inak (konkrétne skoro vždy širšie) než dnes. Konkrétne existovali najmä tieto vymedzenia rodu Canis: Rod Canis zahŕňal a) dnešné rody Canis, Schaeffia a Lupullela, alebo b) dnešné rody Canis, Schaeffia, Lupullela, Dusicyon, Atelocynus, Cerdocyon, Lycalopex, Vulpes a Urocyon, alebo c) celú dnešnú čeľaď Canidae okrem rodov Otocyon, SpeothosGREVÉ, C. Die geographische Verbreitung der Hyaeniden und Caniden. Zoologische Jahrbücher. Abteilung für Systematik, Geographie und Biologie der Tiere. 1891, S. 405 a nasl.  a niekedy navyše okrem rodov Lycaon a CuonBREHM, A., HECK, L., HILZHEIMER, M. Brehmův Život zvířat. Díl 4, 3. sv. Ssavci. Šelmy. Kytovci. Kopytníci. Chobotnatí. Ochechule. Damani. Lichokopytníci. Praha: J. Otto, 1928, S. 156-288 , alebo d) celú dnešnú čeľaď Canidae PRESL, Jan. Ssawectwo: rukowěť saustawná k poučenj wlastnjmu. Prague: W kněhkupectwj Kronbergra a Webra, 1834. S. 223 a nasl., alebo e) len psa domáceho a dinga Gray, J. E. Catalogue of Carnivorous, Pachydermatous and Edentate Mammalia in the British Museum. 1869. S. 193-195 .
 vlk etiópsky (vlk abesínskyHELL, P. et al. Vlk v slovenských Karpatoch a vo svete. Bratislava: PaRPRESS, 2001. S. 17, vlk habešskýVALENČÁKOVÁ, A. et al. Biológia pre kynológov. Košice: Univerzita veterinárskeho lekárstva a farmácie, cca. 2010. S. 23, vĺčok etiópskyKynologická revue. Veľká Ida: Vydavateľstvo S.T.E.R., 2013. 24(9). S. 20-21, líška etiópska, líška habešskáLOPEZ, B. H. et al. O vlkoch a ľuďoch. Tulčík: ABIES, 2000. S. 25, šakal etiópskyVÁGNER, J., KOVÁČ, V. Savany. Bratislava: Slovart, 1995. S. 120., šakal opičíČERVENÝ, J. et al. Poľovníctvo - Ottova encyklopédia. Praha: Ottovo nakladatelství, 2014, S. 487TAYLOR, David, Peter SCOTT, Karol NAVRKAL a Ladislav RÝŠA. Váš pes: [súhrnná príručka pre majiteľov psov o starostlivosti, zdraví a chovaní psov]. Bratislava: Media klub, 1998. S. 40, walgieRYBANSKÁ, M. et al. Všeobecná zootechnika. (Základné kapitoly). Nitra: Slovenská poľnohospodárska univerzita, 2004. S. 16, kaberu/kaberúDVOŘÁK, J.. Český a slovenský terminologický slovník s ruskými, německými a anglickými ekvivalenty, 2. Obecná zootechnika a genetika. Praha: Československá akademie zemědělská, 1979. S. 116, staršie pes habešskýCHMELÍČEK, J. Prírodopis (užitá biológia) pre jednoročné učebné kurzy (IV. trieda) pri meštianskych školách. Praha: Štátne nakladateľstvo, 1936. S. 83, ľudovo etiópsky [alebo abesínsky alebo habešský] vlkONDREJKOVÁ, A. Je možné eradikovať besnotu?. Košice: Univerzita veterinárskeho lekárstva a farmácie, 2013. S. 42Forbes. Bratislava: Business Consulting and Media. jún 2019. S. 115GÁBRIŠ, J. et al. Špeciálna zootechnika. Bratislava: Príroda, 1978. S. 263, ľudovo etiópska [alebo abesínska alebo habešská] líškaRÄBER, H. Plemená psov - encyklopédia, zv. 2 - Teriéry, duriče, stavače, retrievery, vodné psy, chrty. Ostrava: Blesk, 1995. S. 726SCHÖBER, U., THURZO, M. 1000 mláďat. Bratislava: Ikar, 2006. S. 158., ľudovo simienska líškaMladý vedec. Bratislava: Metodicko-pedagogické centrum. 32 2017, S. 28, ľudovo simiensky šakal, ľudovo červený šakalNielen Pes a mačka. Bratislava: Samosato. 2008, 8(4). S. 27) - Canis simensis (Canis lupus simensis, Simenia simensis)
 šakal zlatý (šakal zlatistý, šakal obyčajný, vlk šakal, šakal, eurázijský šakal zlatý, ľudovo zlatý šakal, ľudovo ázijský šakal, ľudovo zlatý vlk, ľudovo červený šakal) - Canis aureus (Thos aureus) - Poznámka: V minulosti u niektorých autorov existoval (pod)rod šakal (Thos/ Vulpicanis/ Lupulus), do ktorého najčastešie patril (a) buď len šakal zlatý (vrátane šakala severoafrického), (b) alebo šakal zlatý (vrátane šakala severoafrického), šakal tmavochrbtý, šakal šikmopásy a niekedy aj kojot prériový.
 šakal severoafrickýVALENČÁKOVÁ, A. et al. Biológia pre kynológov. V Košiciach: Univerzita veterinárskeho lekárstva a farmácie, cca. 2010, S. 22 v širšom zmysle (africký šakal zlatý, vlk šakalovitý v širšom zmysle, ľudovo africký vlk, ľudovo egyptský šakal v širšom zmysle) - Canis lupaster (Canis anthus, Canis lupus lupaster, Thos lupaster, Thos anthus) [všetky tu uvedené latinské názvy sú chápané v širšom zmysle] - Poznámky: 1. Tento taxón sa v minulosti často považoval za súčasť druhu Canis aureus alebo menej často za súčasť druhu Canis lupus. 2.Tento taxón je dávny hybrid predka vlka dravého a predka vlka etiópskeho, pričom podiel predka vlka dravého výrazne prevažuje a okrem toho sa mení v závislosti od geografickej polohy danej populácie.
 kojot prériový (kojot, vlk kojot, zastarano vlk stepný, ľudovo vlk prérií, ľudovo prériový vlkCLUTTON-BROCK, J., ČECH, B.. Psy. Bratislava: Fortuna Print, 1999. S. 25, ľudovo krovinový vlk, ľudovo americký šakalMladý vedec. Bratislava: Metodicko-pedagogické centrum. č. 32, 2017. S. 28) - Canis latrans (Lyciscus latrans, Thos latrans) - Poznámka: Podľa analýz založených na jadrovej DNA je kojot sesterským taxónom vlka dravého (pričom spoločný predok kojota a vlka dravého je dávny hybrid v tom zmysle, že obsahuje výrazný genetický podiel nejakej vyhynutej populácie príbuznej s dnešným rodom Cuon). Podľa analýz založených na mitochondriálnej DNA je však kojot najbazálnejším recentným druhom rodu Canis (čiže v tu uvedenom systéme by patril bezprostredne pred vlka etiópskeho) alebo (presne či približne) sesterským taxónom vlka etiópskeho. V minulosti sa kojot obyčajne považoval buď podobne ako dnes za sesterský taxón vlka dravého, alebo za jeden z druhov šakala, čiže približne či presne za sesterský taxón šakala zlatého a severoafrického (Atkins, D. L., & Dillon, L. S. (1971). Evolution of the Cerebellum in the Genus Canis. Journal of Mammalogy, 52(1), 96–107.HELLER, E. New subspecies of mammals from equatorial Africa. Smithsonian Miscellaneous Collections. Vol. 63. No. 7. 1914. pp. 1-7  ).
 hybridy dávneho pôvodu medzi kojotom prériovým a divým vlkom dravýmSinding M. S., Gopalakrishan S. et al. Population genomics of grey wolves and wolf-like canids in North America. PLoS Genet. 2018 Nov 12;14(11) :
vlk východný (vlk dravý [alebo obyčajný] východný) Historické základy environmentalizmu a environmentálneho práva (XXXVI.) In: Enviromagazín. Banská Bystrica: Slovenská agentúra životného prostredia, 3.2010, 15(1). S. 32.SCHÖBER, U. et al. 1000 mláďat. Bratislava: Ikar, 2006. S. 266 (preklad M. Thurzo) - Canis lycaon (význam 1) (Canis lupus lycaon, Canis rufus lycaon) - Poznámka: Tento taxón sa niekedy považuje za poddruh vlka dravého alebo vlka sivočerveného.
vlk sivočervený (vlk dravý [alebo obyčajný] sivočervený [alebo červený] , vlk červený, vlk ryšavýInfovet. Prešov: MVDr. Miroslav Petrík - M & M vydavateľstvo, 2015, 22(6). S. 256) - Canis rufus (Canis lupus rufus, Canis lycaon rufus) - Poznámka: Tento taxón sa niekedy považuje za poddruh vlka dravého.
 †vlk trsťový (vlk trstinový, trstinový vlk, krovinový vlk, malý vlk, lúčny vlk, číkový vlk) - Canis lupus minor (Canis aureus minor)  - Poznámka: Taxón neistého zaradenia, najčastejšie zaraďovaný buď ako poddruh (alebo nejaká neistá súčasť) vlka dravého alebo ako súčasť šakala zlatého.
 vlk dravý (vlk obyčajný v širšom zmysle, vlk, vlk lesný, vlk sivý, vlk európsky v širšom zmysle, pes vlk) - Canis lupus - Poznámky: 1. Niekedy sú vo vlkovi dravom ako poddruhy zahrnuté aj taxóny vlk východný a/alebo vlk sivočervený. 2. Celočierna forma vlka dravého sa v minulosti niekedy klasifikovala ako samostatný druh černobur (Canis lycaon (význam 2))ZÁTURECKÝ, A. P. O remeslách. in: Dom a škola, 1892, S. 57 PRESL, J. Ssawectwo: rukowěť saustawná k poučenj wlastnjmu. Praha: W kněhkupectwj Kronbergra a Webra, 1834. S. 229 . 
 pes domáci (pes) v širšom zmysle - Canis lupus familiaris v širšom zmysle (Canis familiaris v širšom zmysle)
 pes domáci (pes) v užšom zmysle - Canis lupus familiaris v užšom zmysle (Canis familiaris v užšom zmysle, Canis familiaris familiaris)
 dingo austrálsky (pes dingo, vlk dingo, dingo, ľudovo austrálsky divý pesZAJAC, J. Psy - kynologický náučný slovník. Ružomberok: Epos, 2016. S. 91) - Canis lupus dingo (Canis dingo, Canis lupus familiaris dingo, Canis familiaris dingo) - Poznámka: Podľa súčasných údajov dingo patrí niekde dovnútra fylogenetického stromu psa domáceho v užšom zmysleGojobori, J. et al. The Japanese wolf is most closely related to modern dogs and its ancestral genome has been widely inherited by dogs throughout East Eurasia. 2021 Bergström, Anders & Frantz, Laurent & Schmidt, Ryan & Ersmark, Erik & Lebrasseur, Ophélie & Girdland-Flink, Linus & Lin, Audrey & Storå, Jan & Sjögren, Karl-Göran & Anthony, David & Antipina, Ekaterina & Amiri Beirami, Sarieh & Bazaliiskii, Vladimir & Bulatović, Jelena & Brown, Dorcas & Carmagnini, Alberto & Davy, Tom & Fedorov, s & Novak, Mario. (2020). Origins and genetic legacy of prehistoric dogs. Science. 370. 557-564. 10.1126/science.aba9572.
 dingo novoguinejský (vlk pralesnýNielen Pes a mačka. Bratislava: Samosato, 2008, 8(1). S. 27) - Canis lupus hallstromi (Canis hallstromi, Canis dingo hallstromi, Canis lupus dingo hallstromi, Canis familiaris hallstromi) 
 eurázijské divé vlky dravé:
 vlk tundrový (vlk dravý [alebo obyčajný] tundrový [alebo polárny], vlk polárny, vlk biely, vlk sibírsky) - Canis lupus albus - Poznámka: Pozor na zámenu s podobne pomenovaným nižšie uvedeným americkým poddruhom.
 vlk iberský/vlk španielsky (vlk dravý [alebo obyčajný] iberský [alebo španielsky]) - Canis lupus signatus (Canis lupus deitanus)
 vlk apeninský/vlk taliansky (vlk dravý [alebo obyčajný] apeninský [alebo taliansky], ľudovo taliansky vlkFOTHERGILL, A. et al. Naša planéta. Bratislava: Ikar, 2019. S. 182) - Canis lupus italicus
 vlk eurázijský (vlk dravý [alebo obyčajný] eurázijský [alebo európsky]vlk obyčajný. In: Pyramída (encyklopedický časopis)ČIAMPOR, F. Veľká ilustrovaná všeobecná encyklopédia. Bratislava: Ikar, 2000. S. 105 (Poznámka: Uvedené v tvare "vlk dravý/obyčajný európsky"), vlk obyčajný v užšom zmysleKADLEČÍK, O., KASARDA, R.. Všeobecná zootechnika. Nitra: Slovenská poľnohospodárska univerzita, 2016. S. 20, 21Rusko-slovenský pôdohospodársky slovník. Bratislava: Príroda. 1980. S. 127, vlk európsky v užšom zmysleZoologická záhrada Bratislava Slovenská republika VÝROČNÁ SPRÁVA 2013 , vlk severskýNemecko-slovenský pôdohospodársky slovník. Bratislava: Príroda. 1971. S. 561, vlk čiernyLUPTÁK, P., SLOVIAK, M.. ZOO Bojnice: sprievodca. Bojnice: Zoologická záhrada, 2012. S. 62) - Canis lupus lupus - Poznámka: Dnes sú v tomto poddruhu obyčajne zahrnuté aj bývalé poddruhy vlk altajský (Canis lupus altaicus), kurjak (Canis lupus kurjak) a menej často aj niektoré ďalšie z vyššie či nižšie uvedených eurázijských poddruhov, najmä Canis lupus communis.
 "vlk ruský" (Canis lupus communis)
 vlk stepný (vlk dravý [alebo obyčajný] stepný, ľudovo stepný vlk) - Canis lupus campestris (význam 1)  - Poznámka: Dnes sú v tomto poddruhu obyčajne zahrnuté aj bývalé poddruhy vlk púšťový (Canis lupus desertorum) a vlk kaukazský (Canis lupus cubanensis, Canis lupus hajastanicus).
 vlk mongolský v širšom zmysle (vlk dravý [alebo obyčajný] mongolský) - Canis lupus chanco (význam 1) (Canis lupus campestris (význam 2))  - Poznámka: Dnes sú v tomto poddruhu obyčajne zahrnuté aj bývalé poddruhy vlk mongolský v užšom zmysle (Canis lupus tchiliensis), vlk zabajkalský (Canis lupus dorogostaiskii), vlk z Gobi (Canis lupus karanorensis), vlk z Kórey (Canis lupus coreanus), vlk z Kašmíru (Canis lupus niger) 
 vlk tibetský/vlk himalájsky  (vlk dravý [alebo obyčajný] tibetský [alebo himalájsky]) - Canis lupus himalayensis (Canis lupus laniger, Canis lupus filchneri, Canis lupus chanco (význam 2))
 vlk arabský (vlk dravý [alebo obyčajný] arabský) - Canis lupus arabs
 vlk indický (vlk dravý [alebo obyčajný] indický, vlk sivý, vlk ázijskýAnglicko-slovenský pôdohospodársky slovník. Bratislava: Príroda. S. 430), ľudovo indický vlkLORENZ, K., DEMJÁNOVÁ, Z. Život so psom nie je pod psa. Bratislava: Premedia, 2015, S. 150, ľudovo ázijský vlk, ľudovo indický nížinný sivý vlkFOGLE, B. et al. Nová encyklopédia psov. Bratislava: Fortuna Print, 2002. S. 84 - Canis lupus pallipes (Canis pallipes, Canis indica, staršie Canis aureus pallipes)
americké divé vlky dravé (Poznámka: Tu je uvedené delenie, ktoré uvádza napr. Lupták 2003. Väčšina iných autorov však má úplne iné delenie amerických taxónov, konkrétne namiesto tu uvedených 2 poddruhov uvádzajú niekoľko alebo veľa menších poddruhov):
 vlk polárny (vlk dravý [alebo obyčajný] polárny, vlk aljašský, vlk tundrový, vlk biely) - Canis lupus tundrorum
 vlk americký (vlk dravý [alebo obyčajný] americký [alebo západný], vlk západnýHELL, Pavel, Jaroslav SLAMEČKA a Jozef GAŠPARÍK. Vlk v slovenských Karpatoch a vo svete. Bratislava: PaRPRESS, 2001, S. 18, timber, vlk lesný, vlk sivý, [americký] vlk čierny v širšom zmysle, vlk kanadský v širšom zmysle) - Canis lupus occidentalis v širšom zmysle (Canis lupus pambasileus v širšom zmysle)
 podtribus Cerdocyonina (t.j. juhoamerické psovité) - Poznámka: Uvedený systém je podľa Tchaicka, L. et al. (2016). "Molecular assessment of the phylogeny and biogeography of a recently diversified endemic group of South American canids (Mammalia: Carnivora: Canidae)" (PDF). Genetics and Molecular Biology. 39 (3): 442–451. Zunino, Gabriel & Vaccaro, Olga & Caevari, Marcelo & Gardner, Alfred. (1995). Taxonomy of the genus Lycalopex (Carnivora: Canidae) in Argentina. Proceedings of the Biological Society of Washington. 108. 729-747. M. Amelia Chemisquy et al. How many species of grey foxes (Canidae, Carnivora) are there in Southern South America?  Mastozoología Neotropical, vol. 26, no. 1, pp. 81-97, 2019 
 [rod] Dusicyon v širšom zmysle  - Poznámka: Tento taxón je z dnešného pohľadu parafyletický
 rod Atelocynus
 líška malouchá (líška krátkouchá, vlk krátkouchý) - Atelocynus microtis (Dusicyon microtis)
 rod Cerdocyon
 líška maikong (líška krabožravá, pes maikong, vlk maikong) - Cerdocyon thous (Dusicyon thous, Cerdocyon cancrivorus)
 rod Lycalopex (=Pseudalopex) - Poznámka: V staršej literatúre sa niekedy rozlišovali samostatné rody (prípadne podrody) Lycalopex a rod Pseudalopex, a o tom, ktoré konkrétne druhy z taxónu Cerdocyonina patria do (prípadného) (pod)rodu Lycalopex a/alebo (pod)rodu Pseudalopex (prípadne aj  (pod)rodu Dusicyon a/alebo Cerdocyon), nepanovala v literatúre zhoda:
 líška sečurská - Lycalopex sechurae (Pseudalopex sechurae, Dusicyon sechurae)
 líška Darwinova - Lycalopex fulvipes (Pseudalopex fulvipes, Dusicyon fulvipes, Lycalopex griseus fulvipes, Lycalopex gymnocercus fulvipes) - Poznámka: Tento taxón sa staršie niekedy považoval za súčasť líšky pampovej (Lycalopex griseus) alebo (spolu s líškou pampovou) líšky Azarovej (Lycalopex gymnocercus).
 líška pampová (pes sivýEnviromagazín. Banská Bystrica: Slovenská agentúra životného prostredia, 11.2002, č. 5, S. 35) -  Lycalopex griseus (Pseudalopex griseus, Dusicyon griseus, Lycalopex gymnocercus griseus) - Poznámka: Tento taxón sa staršie niekedy považoval za súčasť líšky Azarovej (Lycalopex gymnocercus)
 líška Azarova (vlk Azarov, líška pampová, pes pampový, vlk pampový, zorro, ľudovo juhoamerický šakal) - Lycalopex gymnocercus (Pseudalopex gymnocercus,  Dusicyon gymnocercus, Lycalopex azarae [sensu Rengger 1830], Lycalopex gymnocercus gymnocercus v širšom zmysle) 
 líška horská (líška patagónska, pes horský, vlk horský, ľudovo patagónsky vlk, ľudovo juhoamerický šakal, ľudovo andský šakal) - Lycalopex culpaeus (Pseudalopex culpaeus, Dusicyon culpaeus)
 líška popolavá (vlk sivý) - Lycalopex vetulus (Pseudalopex vetulus, Dusicyon vetulus)
 †rod Dusicyon v užšom zmysle
 †líška falklandská (líška južná, pes bojovný, vlk bojovný, vlk falklandský) - Dusicyon australis (Dusicyon antarcticus)
 rod Chrysocyon
 vlk hrivnatý (vlk guar, pes hrivnatýPríloha č. 1 k vyhláške č. 143/2012 Z. z., guar hrivnatýWOLF, J. et al. Zvieratá nad priepasťou. Bratislava: Mladé letá, 1980. S. 231.) - Chrysocyon brachyurus (Chrysocyon jubatus, Chrysocyon campestris)
 rod Speothos
 pes pralesný (psík pralesný, vlk pralesný) - Speothos venaticus (Icticyon venaticus)

Poznámka: Ako vidno, niektoré slovenské názvy (napr. vlk sivý, stepný vlk, vlk čierny, vlk tundrový, vlk sibírsky, líška piesočná atď.) sa používajú na označenie viacerých - často vzájomne nepríbuzných - taxónov; vo vyššie uvedenom systéme teda nejde o omyl.

Pokiaľ ide o hybridy (krížence), existujú (1) jednak hybridy dávneho pôvodu, ktorým väčšinou zodpovedajú niektoré z vyššie uvedených druhov (u niektorých z nich je ich hybridný pôvod vyššie aj výslovne uvedený, konkrétne u šakala severoafrického, kojota prériového, vlka sivočerveného a vlka východného), a (2) jednak hybridy známe (aj) z posledných storočí, ktoré sú uvedené v nasledujúcom zozname (uvedené sú len viac-menej dobre doložené hybridy):
ad líška červenosivá (Urocyon cinereoargenteus):
 hybrid líšky červenosivej a líšky hrdzavej (Vulpes vulpes)
ad psík medvedíkovitý (Nyctereutes procyonoides):
 hybrid psíka medvedíkovitého a líšky hrdzavej (Vulpes vulpes)
ad líška bengálska (Vulpes bengalensis):
 hybrid líšky bengálskej a psa domáceho v užšom zmysle (Canis lupus familiaris v užšom zmysle)
ad líška polárna (Vulpes lagopus):
 hybrid líšky polárnej a líšky hrdzavej (Vulpes vulpes)
ad líška sivohnedá (Vulpes macrotis):
 hybrid líšky sivohnedej a líšky svižnej (Vulpes velox)
 hybrid líšky sivohnedej a líšky hrdzavej (Vulpes vulpes)
ad líška svižná (Vulpes velox)
 pozri vyššie líšku sivohnedú 
ad líška hrdzavá (Vulpes vulpes):
pozri vyššie líšku červenosivú, psíka medvedíkovitého, líšku polárnu a líšku sivohnedú 
hybrid líšky hrdzavej a kojota prériového (Canis latrans)
ad vlk etiópsky (Canis simensis):
hybrid vlka etiópskeho a psa domáceho v užšom zmysle (Canis lupus familiaris v užšom zmysle)
hybrid vlka etiópskeho a divého vlka dravého (Canis lupus v užšom zmysle)
ad šakal zlatý (Canis aureus):
hybrid šakala zlatého a šakala severoafrického (Canis lupaster)
hybrid šakala zlatého a psa domáceho v užšom zmysle (Canis lupus familiaris v užšom zmysle)
hybrid šakala zlatého a kojota prériového (Canis latrans)
hybrid šakala zlatého a divého vlka dravého (Canis lupus v užšom zmysle)
ad šakal severoafrický (Canis lupaster)
 pozri vyššie šakala zlatého
ad kojot prériový (Canis latrans):
pozri vyššie líšku hrdzavú a šakala zlatého
hybrid kojota prériového a vlka sivočerveného (Canis rufus)
hybrid kojota prériového a psa domáceho v užšom zmysle (Canis lupus familiaris v užšom zmysle)  (angl. názvy hybridu: coydog a dogote)
hybrid kojota prériového a divého vlka dravého (Canis lupus)
ad vlk sivočervený (Canis rufus):
 pozri vyššie kojota prériového
 hybrid vlka sivočerveného a psa domáceho v užšom  zmysle (Canis lupus familiaris v užšom zmysle)
ad pes domáci v užšom zmysle (Canis lupus familiaris v užšom zmysle):
pozri vyššie líšku bengálsku, vlka etiópskeho, šakala zlatého, kojota prériového a vlka sivočerveného
hybrid psa domáceho v užšom zmysle a dinga austrálskeho (Canis lupus dingo)
hybrid psa domáceho v užšom zmysle a divého vlka dravého (Canis lupus v užšom zmysle) (napr. československý vlčiak ale aj mnohé prirodzené hybridy)
hybrid psa domáceho v užšom zmysle a líšky maikong (Cerdocyon thous)
hybrid psa domáceho v užšom zmysle a líšky Azarovej (Lycalopex gymnocercus) (angl. názvy hybridu: dogxim alebo graxorra)
ad dingo austrálsky (Canis lupus dingo):
pozri vyššie psa domáceho v užšom zmysle
hybrid dinga austrálskeho a dinga novoguinejského (Canis lupus hallstromi)
hybrid dinga austrálskeho a divého vlka dravého (Canis lupus v užšom zmysle)
ad dingo novoguinejský (Canis lupus hallstromi):
 pozri vyššie dinga austrálskeho
ad divý vlk dravý (Canis lupus v užšom zmysle):
 pozri vyššie vlka etiópskeho, šakala zlatého, kojota prériového, vlka sivočerveného, psa domáceho v užšom zmysle a dinga austrálskeho
ad líška maikong (Cerdocyon thous):
 pozri vyššie psa domáceho v užšom zmysle
ad líška Azarova (Lycalopex gymnocercus):
 pozri vyššie psa domáceho v užšom zmysle

 Referencie 

 Iné projekty