Socialistický realizmus v architektúre na Slovensku

Socialistický realizmus v architektúre na Slovensku je pomerne krátke obdobie na začiatku 50. rokov 20. storočia, ktoré sa vyznačovalo tým, že bolo sprevádzané rôznymi názormi, pozitívnymi, negatívnymi, sprevádzané hlavne mocou, politickou ideológiou.

Toto obdobie bolo pomerne krátke, totalitné, s celou škálou emócií v rámci svojho trvania, po ňom, dnes. No zložkou kultúry, ktorá reflektuje jednu zo stránok dejín 20. storočia. 

 Vznik 
V povojnovom období, v rámci materiálovej základne, ekonomických faktorov, stavby sa realizovali z tehly, dreva, zväčša tých najjednoduchších. Bol to racionálny prístup, kde išlo hlavne o úspornosť.  Narastala však nespokojnosť, často sa vyčítala absencia výtvarného aspektu a kompozície.  

V apríli roku 1948 sa v Prahe konal zjazd takzvanej národnej kultúry, ktorého následné ustanovenia platili aj pre architektúru, i keď spomenutá nebola. Bolo v podstate logické, že socialistický realizmus nastúpil, politická situácia nič iné nedovoľovala. Otázky estetického vnímania začal určovať štát, ako pri všetkých totalitných režimoch. Zasiahol do teritória umelca s požiadavkami na reprezentáciu moci, odraz predstáv o reálnom svete.

Pre socialistický realizmus sa používa aj slangový výraz sorela, kde podľa slabík so znamená socialistický, re– realizmus a la -  od priezviska Lakomý. Zdeněk Lakomý bol zástancom stalinskej česko-slovenskej architektúry. Toto pomenovanie vraj vytvoril architekt Josef Havlíček.

 Výrazové prostriedky 
Čo sa týka výrazu, uplatňoval sa monumentalizmus, preberali sa klasicizujúce formy, historizmus, presadzovala sa umelecká stránka architektúry. V podstate cielene vybrané formy, ktoré mali reprezentovať oficiálnu ideológiu.  

 Príklady 
 Projekt mesta Nová Dubnica od Jiřího Krohu, niekedy iba s pomenovaním Návrh socialistického mestečka. Návrh vychádzal z prísnej symetrie, ktorá bola v konflikte s terénom a celkovým prostredím, tiež obytné budovy mali monumentalistické tendencie. 
 Sídlisko na Miletičovej ulici v Bratislave od Karola Paluša a M. Tenglera uplatňuje síce klasicizujúce formy, čo sa týka dispozičného riešenia vyznieva celkom priaznivo. 
 obytný dom na rohu ulice Februárového víťazstva v Bratislave od V. Houdka. Socialistický realizmus ako smer plný protikladov, na jednej strane fasády budov v línií historizmu, v rámci dispozície uplatnená funkčná a racionálna prevádzka.
 budova bývalého Okresného národného výboru v Snine
 Budovy bývalého krajského národného výboru v Nitre a v Banskej Bystrici od Š. Zhorellu
 Ornamentalizmus sa uplatňuje aj pri realizácií vysokoškolského internátu Mladá garda od Emila Belluša. Sofistikovane je však vyriešený vzťah medzi pomerne veľkou realizáciou a ozdobovaním, ktoré je iba čiastočné, no vyhovuje socialistickému realizmu.
 Obytné domy  od Bohuslava Fuchsa realizované v Komárne, návrh v roku 1952, realizácia 1956
 priemyselná škola v Dubnici od Maťašovského a Šrámka. 
 nemocnica v Dunajskej Strede od O. Černého a Š. Imricha
náhľad|Bytový blokový dom v Pezinku
 urbanistický súbor Bytový blokový dom v Pezinku

Medzi stavbami, ktoré sa realizovali bolo málo tých, ktoré spĺňali politické ambície. Predstavy vystihujúce ideológiu chýbali, čím sa ťažko nariadenia plnili.

 Súťaže 
V rámci nich sa zvyčajne prvá cena neudeľovala.  Súťaže boli prostriedkom propagandy, boli priestorom pre kritiku, hľadaním správnych prejavov pre socialistický realizmus.
 súťaž na Slovenský plánovací úrad v roku 1950
 súťaže na pamätník SNP v Banskej Bystrici- 1952, kde bola udelená druhá cena Jánovi Svetlíkovi.
 súťaž na pamätník červenej armády – Slavín v Bratislave v rokoch 1953 - 1954, ktorý však realizovali podľa Jána Svetlíka až v roku 1960
 Tiež sa na teoretickom poli súťaží riešila dostavba Gottwaldovho námestia v Bratislave v roku 1954

 Kladné stránky 
Medzi kladné stránky tohto obdobia patrí obnovenie vydávania časopisu Projekt, o architektúre, tiež časopis Výtvarný život v spolupráci s výtvarnými umelcami. V roku 1953 bola zriadená Slovenská akadémia vied, kde sa rozvíjala aj vedecká činnosť.  O architektúre sa viedli diskusie, semináre o problémoch v rámci architektúry. Bola snaha vyvolať záujem o architektúru aj zo strany širokej verejnosti, aj keď v dôsledku politickej ideológie.

 Koniec obdobia 
Koniec obdobia, prípadne doznievanie nastáva po takzvanej II. Všezväzovej konferencií pracovníkov vo výstavbe uskutočnené v Moskve, kde odzneli kritické vyjadrenia smerované na socialistický realizmus. Bol to však dôsledok Stalinovej smrti, ktorá znamenala obrat v spoločnosti.

 Literatúra 
 Bakoš, J.: Stratégia socialistického realizmu, ARS 1,2 / 1993, str. 179 - 183
 Bakoš, J.: Umelec v klietke, SCCA, Bratislava 1999, str.127 – 142
 Dulla, M., Moravčíková, H.: Architektúra Slovenska v 20.storočí, Slovart, Bratislava, 2002
 Kusá, A.: Podoby a zdroje historizujúcich tendencií v architektúre 50–tych rokov na Slovensku, Diplomová práca, Bratislava, december 1999
 Kusý, M.: Vývoj teórie a praxe čs. architektúry v období tzv. socialistického realizmu, Architektúra a urbanizmus 2 / 1968, str. 7 – 14

 Pozri aj 
60. roky 20. storočia (Slovenská architektúra)

Kategória:Architektonické štýly
Kategória:Architektúra na Slovensku
Kategória:Socialistický realizmus