Prokurátor

Prokurátor (z lat. procurator – správca, miestodržiteľ, zástupca) môže byť:
 v práve (od 18. storočia; na Slovensku od roku 1952): predstaviteľ prokuratúry, štátny zástupca v súdnom konaní, pozri prokuratúra (štátne zastupiteľstvo)
 historicky:
 v rímskom práve: každý zástupca inej osoby, činný na jej príkaz ako mandatár, pozri prokurátor (rímske právo)
 v starovekom Ríme:
 pôvodne: prepustenec alebo otrok spravujúci súkromný majetok svojho pána alebo patróna
 v cisárskom období:
 najvyšší finančný úradník rímskej provincie alebo v prípade menších provincií často miestodržiteľ, pozri prokurátor (rímske cisárstvo)
 úradník (spravidla prepustenec) v ústrednej správe cisárskeho domu, pozri prokurátor (rímske cisárstvo)
v stredovekej Benátskej a Janovskej republike: jeden z najvyšších štátnych úradníkov, spomedzi ktorých sa volil dóža, pozri prokurátor (stredoveká Itália)
v cárskom Rusku: druh úradníka od 18. stor., pozri prokurátor (cárske Rusko)
v západnej Európe od stredoveku (aj v prvej ČSR): úrad, ktorý sa vyvinul z rímskeho advocat fisci, pozri procurator fisci, kráľovský prokurátor a finančný prokurátor
 v katolíckej cirkvi:
 splnomocnený zástupca úradnej či súkromnej osoby v cirkevnom procese, pozri prokurátor (zástupca v cirkevnom procese)
 hospodársky správca kláštora
 skrátene: generálny prokurátor, t. j. zástupca záujmov kláštorných mužských spoločenstiev pri Svätej Stolici, pozri generálny prokurátor (katolícka cirkev)