Sakura-džima

Sakura-džima alebo Sakuradžima je názov aktívneho stratovulkánu, nachádzajúceho sa na ostrove (bývalom, od erupcie v roku 1914 je spojený s pevninou) rovnakého mena v severnej časti zálivu Kagošima na japonskom ostrove Kjúšu. Jej vrchol je tvorený troma štítmi: Kitadake, Nakadake a Minamidake, najvyšší je Kitadake ( nad hladinou mora).

Sopka je jedna z najaktívnejších v Japonsku. Od roku 1955 prakticky bez prestávky chrlí sopečné plyny a popol, s niekoľkými menšími explozívnymi erupciami ročne. Keďže oblasť je husto osídlená, Sakura-džima je jedna z najlepšie sledovaných sopiek sveta (vulkanické observatórium na monitorovanie aktivity bolo zriadené v roku 1960). Oblasť Sakura-džimy je známa výskytom viacerých horúcich prameňov a je súčasťou národného parku Kirošima-Jaku.

 Geologický vývoj 
Sakura-džima je postkalderová vulkanická štruktúra, leží na staršej, pleistocénnej kaldere Aira s rozmermi 17 × , ktorej vek sa odhaduje na 22 000 rokov. Vývoj samotnej sopky sa začal pred 13 000 rokmi, najskôr ako ostrov na južnom okraji kaldery, ktorý sa spojil s pevninou počas erupcie v roku 1914.

Historicky aktívny kráter je Kitadake, doložené záznamy o erupciách pochádzajú z 8. storočia. Prevládajúca forma erupcií je strombolského typu (len s lokálnym dosahom), v nepravidelných intervaloch striedané s väčšími, plínijskými erupciami (1471 – 1476, 1779 – 1782 a 1914).

 Erupcia v roku 1914 
Pred rokom 1914 bola sopka považovaná za vyhasnutú, viac ako storočie nejavila žiadne známky aktivity. 11. januára 1914 sa nečakane prebudila, našťastie väčšina obyvateľov ostrova opustila svoje domovy deň pred erupciou kvôli stredne silnému zemetraseniu, ktoré predchádzalo výbuchu. Počiatočné štádium erupcie bolo veľmi explozívne s produkciou veľkého množstva pyroklastík a sopečného popola, no ďalšie zmetrasenie, ktoré sa odohralo 13. januára (a vyžiadalo si 35 obetí na životoch), zmenilo formu erupcie na efuzívnu.

Výlevy láv trvali vyše mesiaca (čo je na japonské pomery nezvyčajné – vďaka veľkému obsahu oxidu kremičitého a tým aj veľkej viskozite magiem). Ostrov sa postupne zväčšoval, až sa nakoniec spojil s pevninou. V finálnom štádiu, keď došlo k vyprázdneniu magmatického rezervoára, celá oblasť kaldery poklesla o . To poukazuje na to, že hlavný rezervoár je súčasťou staršieho kalderového komplexu.

 Iné projekty 
.

 Externé odkazy 

 www.volcano.si.edu  – stratovulkán Sakura-džima na Global Volcanism Program  

Kategória:Sopky Japonska
Kategória:Stratovulkány
Kategória:Aktívne sopky
Kategória:Tisícovky v Japonsku
Kategória:Geografia prefektúry Kagošima