Boeing B-29 Superfortress

Boeing B-29 Superfortress bol americký štvormotorový vrtuľový ťažký bombardér, ktorý skonštruovala spoločnosť Boeing a ktorý používali najmä Spojené štáty počas druhej svetovej a kórejskej vojny. Superfortress, pomenovaný v narážke na svojho predchodcu B-17 Flying Fortress, bol určený na strategické bombardovanie vo veľkých výškach, ale vynikal aj pri nočnom bombardovaní zápalnými bombami v malých výškach a pri zhadzovaní námorných mín na blokádu Japonska. Bombardéry B-29, s prezývkami Enola Gay a Bockscar, zhodili atómové bomby na Hirošimu a Nagasaki. Sú to jediné lietadlá, ktoré zhodili jadrové zbrane v boji.

Bol jedným z najväčších lietadiel druhej svetovej vojny a vybavili ho v tom čase najmodernejšími technológiami, ktoré zahŕňali pretlakovú kabínu, dvojkolesový trojstopý podvozok a analógový počítačom riadený systém riadenia paľby, ktorý umožňoval jednému strelcovi a dôstojníkovi riadenia paľby riadiť štyri vzdialené guľometné veže. Náklady na vývoj a výrobu sa vyšplhali na 3 miliardy dolárov, čo výrazne prevyšovalo náklady na projekt Manhattan vo výške 1,9 miliardy dolárov. Z B-29 sa tak stal najdrahší projekt celej vojny. Lietadlá B-29 zostali v službe v rôznych úlohách počas celých 50. rokov a po vyrobení 3 970 kusov boli začiatkom 60. rokov vyradené. Niekoľko z nich sa používalo aj ako lietajúce televízne vysielače spoločnosti Stratovision. Britské kráľovské letectvo lietalo na strojoch B-29 so služobným názvom Washington od roku 1950 do roku 1954, kedy do služby vstúpilo lietadlo Canberra s prúdovým pohonom.

B-29 bol predchodcom série bombardérov, transportných, tankovacích, prieskumných a cvičných lietadiel vyrábaných spoločnosťou Boeing. Napríklad lietadlo B-50 Superfortress Lucky Lady II s novými motormi sa v roku 1949 počas 94-hodinového letu stalo prvým lietadlom, ktoré bez medzipristátia obletelo svet. Po dopravnom lietadle Boeing C-97 Stratofreighter, ktoré prvýkrát vzlietlo v roku 1944, nasledoval v roku 1947 jeho variant pre komerčné lety, Boeing Model 377 Stratocruiser. Tento prechod z bombardéra na dopravné lietadlo bol podobný vývoju B-17/Model 307. V roku 1948 spoločnosť Boeing predstavila tankovacie lietadlo KB-29, po ktorom nasledoval v roku 1950 model KC-97, odvodený od Modelu 377. Línia nadrozmerných nákladných variantov Stratocruisera, Guppy/Mini Guppy/Super Guppy, naďalej slúži v NASA a u iných prevádzkovateľov. Sovietsky zväz vyrobil 847 lietadiel Tupolev Tu-4, nelicencovanej reverznej kópie B-29. Dvadsať lietadiel B-29 je vystavených ako statické exponáty, ale len dve, FIFI a Doc, stále lietajú.

 Používatelia 

 Austrália
 Royal Australian Air Force (dve bývalé skúšobné lietadlá RAF)
 Spojené kráľovstvo
 Royal Air Force (87 kusov zapožičaných od amerického vojenského letectva slúžiacich pod názvom Washington B.1)
 Spojené štáty
 United States Army Air Forces
 United States Air Force
 United States Navy (štyri bývalé lietadlá amerických vzdušných síl označené ako hliadkové bombardéry P2B)
22px|border Sovietsky zväz
 Počas druhej svetovej vojny núdzovo pristáli v ZSSR tri lietadlá B-29 amerických vzdušných síl a nikdy sa nevrátili. Sovieti ich okopírovali za účelom výroby bombardérov Tupolev Tu-4 „Bull“.

 Špecifikácie 

.

 Všeobecná charakteristika 
 Posádka: 11 ()
 Dĺžka: 30,18 m
 Rozpätie: 43,05 m
 Výška: 8,46 m
 Nosná plocha: 161,3 m2
 Štíhlosť krídla: 11,5
 Hmotnosť prázdneho lietadla: 33 793 kg
 Vzletová hmotnosť: 54 431 kg
 Maximálna vzletová hmotnosť: 60 555 kg alebo až 61 000 kg pri bojovom preťažení
 Pohonná jednotka: 4 × vzduchom chladené 18-valcové hviezdicové piestové motory Wright R-3350-23 Duplex-Cyclone s turbodúchadlom, každý s výkonom 1 600 kW
 Vrtule: 4-listové plne nastaviteľné vrtule s konštantnými otáčkami s priemerom 5,05 m

 Výkony 
 Maximálna rýchlosť: 575 km/h
 Cestovná rýchlosť: 350 km/h
 Pádová rýchlosť: 169 km/h
 Dolet: 5 230 km
 Dolet za účelom preletu: 9 000 km
 Operačný dostup: 9 710 m
 Stúpavosť: 4,6 m/s
 Plošné zaťaženie: 337,5 kg/m2
 Pomer výkon/hmotnosť: 0,120 kW/kg

 Výzbroj 
 Hlavňové zbrane:
 10 × guľomety Browning M2/AN kalibru 12,7 mm v diaľkovo ovládaných vežičkáchAAF manual No. 50-9: Pilot’s Flight Operating Instructions for Army model B-29, 25. január 1944, s. 40; Armament. (vo verzii Silverplate chýbali)
 2 × 12,7 mm guľomety Browning M2/AN a 1× kanón M2 kalibru 20 mm na chvostovej pozícii (kanón bol neskôr odstránený)
 Bomby:
 2 300 kg na vzdialenosť 2 600 km vo veľkej výške
 5 400 kg na vzdialenosť 2 600 km v strednej výške
 maximálne 9 100 kg na krátke vzdialenosti v malej výške
 Mohol sa modifikovať tak, aby zvonka niesol dve 10 000 kg bomby Grand Slam alebo jednu 20 230 kg hĺbkovú bombu T-12 Cloudmaker.
 atómové bomby Mark I, Mark III, Mark 4 a Mark 6 (len verzie Silverplate).

 Poznámky 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Bombardovacie lietadlá USA
Kategória:Lietadlá druhej svetovej vojny
Kategória:Lietadlá Boeing
Kategória:Atómové bombardovanie Hirošimy a Nagasaki