Zamkovského chata

Zamkovského chata je horská chata, ktorá sa nachádza v ústí Malej Studenej doliny vo Vysokých Tatrách.

 História 
Chatu postavil horolezec a horský vodca Štefan Zamkovský (rodák z Levoče), v rokoch 1942 – 1943. Predtým pracoval ako nosič a pomocník na Téryho a Zbojníckej chate. V rokoch 1929 - 1938 patril medzi najlepších slovenských horolezcov. Chatu spravoval spolu so svojou manželkou. Počas Druhej svetovej vojny slúžila chata ako útočisko pre partizánov, Židov a politických väzňov. Chata bola veľmi blízko populárneho Hrebienka, stála na križovatke turistických chodníkov na Téryho chatu a Skalnaté pleso. Veľmi rýchlo si ju obľúbili najmä pohodlnejší turisti. V prvých povojnových rokoch tu pôsobil známy tatranský horský nosič Ján Hudaček z Lendaku. Po znárodnení v roku 1948, musel pán Zamkovský chatu opustiť. Bola zoštátnená. V roku 1951 ju prevzal do správy Slovakotur a bola premenovaná na Chatu kpt. Nálepku. K Vysokým Tatrám tento učiteľ a neskôr vojak slovenskej armády, účastník protifašistického odboja, ktorý padol v Druhej svetovej vojne v roku 1943 v ukrajinskom meste Ovruč, nemal žiaden vzťah. Štefan Zamkovský na chate pôsobil do roku 1952, kedy musel odísť na neďalekú Bilíkovu chatu. Po krátkom čase odišiel s rodinou na Počúvadlo pri Banskej Štiavnici. V roku 1961 ako 53 ročný zomrel v Banskej Štiavnici. V roku 1991, na podnet Júliusa Andrášiho a Ivana Bohuša st., názvoslovná komisia Mestského národného výboru v Starom Smokovci, vrátila chate staré meno - Zamkovského chata. Chatu v tom čase spravovala Tatranská správa účelových zariadení SO ČSZTV. Táto organizácia v roku 1989 dala do prevádzky neďaleko chaty malú vodnú elektráreň, ktorá zásobovala chatu elektrickou energiou. Krátko po "nežnej revolúcii" ju spravovala novovzniknutá organizácia Slovenské Karpaty. V roku 1993 bola Zamkovského chata odovzdaná do majetku dedičom Štefana Zamkovského. Počas nasledujúcich rokov boli na chate urobené viaceré rekonštrukcie. Noví majitelia chaty, po odchode Ladislava Kulangu na Skalnatú chatu, prenajali chatu Mgr. Jane Kalinčíkovej, ktorá sa v roku 2003 stala jej majiteľkou. Chatu potravinami a palivom zásobujú vysokohorskí nosiči.Mrázik František, Švorc Jaroslav: Strechy nad oblakmi, Print- Servis, 1998, ISBN  80-88755-62-XBohuš Ivan ml. Tatranské chaty, Vydavateľstvo IaB Tatranská Lomnica, 2007, ISBN 978-80-969017-4-6

 Chatári  
 Štefan Zamkovský, 1943 - 1952 
 Karol Danajovič, 1952 - 1961
 Alexius Körtvélyessy, 1961 - 1967
 Körtvélyessyová, 1968
 Ivan Filčík, 1969?
 Ján Tarek, 1969?
 Viliam Bašista, 1970 - 1973
 Ladislav Petrík, 1973 - 1981
 Pavol Siska, 1981 - 1982
 Ladislav Kulanga, 1982 - 1995
 Mgr. Jana Kalinčíková 1996 - (majiteľka chaty od roku 2003)

 Súčasnosť 
V súčasnosti Zamkovského chata ponúka ubytovanie a občerstvenie pre turistov. Zásoby sa na ňu dopravujú podobne ako v minulosti, pomocou vysokohorských nosičov, ale pomáha aj vrtuľník. Ako zdroj elektrickej energie slúži malá vodná elektráreň na Malom Studenom potoku.

 Prístup 
 po  červenej značke:
 z Hrebienka
 po  zelenej značke:
 z Téryho chaty

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Zamkovského chaty 

Kategória:Horské chaty vo Vysokých Tatrách
Kategória:Architektúra z 1943