Miškovec

Miškovec () je mesto na severovýchode Maďarska. Má rozlohu 23 668 ha a so 154 521 (1. január 2019) obyvateľmi je štvrtým najväčším mestom v Maďarsku po Budapešti, Debrecíne a Segedíne. Je sídlom Boršodsko-abovsko-zemplínskej župy a regionálnym centrom severovýchodného Maďarska.

 Geografia 
Miškovec leží pri geografickom styku Hornádskej kotliny (súčasť Veľkej dunajskej kotliny) a Bukových vrchov v údolí rieky Slaná a potokov Szinva a Hejő.

 Dejiny 
Maďarský názov Miskolc vznikol prispôsobením slovenského označenia miestneho rodu Miškovcov (Anonymova kronika: Miscoucy; 1281: Myskouch, 1320: Miscolch). Kráľ Ľudovít Veľký povýšil Miškovec na mesto v roku 1365, keď došlo k prestavbe neďalekého hradu Diósgyőr na jednu z najdôležitejších kráľovských rezidencií anjouovského Uhorska. Mesto prosperovalo až do tureckej okupácie krajiny, keď bolo v roku 1544 vypálené a zaťažené tureckými daňami. Ku koncu 17. storočia sa stalo významným vinohradníckym a poľnohospodárskym strediskom s 13 cechmi a populáciou vyrovnajúcou sa Košiciam. Hoci nikdy nebolo pevnosťou, zohralo dôležitú úlohu v čase povstania Františka II. Rákociho, ktorý si tu dočasne zriadil hlavný stan.V Miskolci sťali hlavu richtárovi a upálili bosorky.

V roku 1724 sa stalo trvalým sídlom Boršodskej župy, keď tu vybudovali župný dom. Nasledovali ďalšie barokové budovy radnice, divadla a mnohých kostolov a škôl. V Miškolci a jeho okolí sa v priebehu 18. a 19. storočia rozvíjal železospracujúci a sklársky priemysel, významnú rolu hrala aj ťažba nerastných surovín z blízkych Bukových vrchov. V roku 1857 dorazil z Pešti prvý vlak, predĺžený roku 1860 do Košíc. Miškovec sa stal sídlom riaditeľstva tejto Potiskej dráhy. Vzdialenejšie situovanú železničnú stanicu spájala s centrom od roku 1897 električka, po Budapešti a Prešporku tretia najstaršia mestská elektrická dráha v Uhorsku.

Po prvej svetovej vojne a pričlenení Košíc k Česko-Slovensku sa Miškovec stal najväčším centrom severovýchodného Maďarska a nastal jeho prudký rozvoj v súvislosti s umiestnením tovární ťažkého priemyslu do susedného Diósgyőru, ktorý bol s Miškovcom zlúčený do jedného mesta v roku 1945. V roku 1949 tu bola založená Miškovecká univerzita, priama pokračovateľka Banskej akadémie z Banskej Štiavnice, ktorá bola v rokoch 1918 – 1945 umiestnená v Šoprone.

Priemyselné a poľnohospodárske stredisko sa stalo druhým najväčším mestom socialistického Maďarska. Výstavbou panelových bytoviek a najväčšieho sídliska Avas rast populácie kulminoval v roku 1985, keď mesto dosiahlo svoj rekord – 212 000 obyvateľov.  Po páde komunistického režimu a následnom úpadku miestneho železiarenského závodu došlo k rapídnemu znižovaniu populácie mesta, ktoré je, ako je príznačné pre celé Maďarsko, badateľné aj v súčasnosti. Miesto druhého najväčšieho mesta v štáte prevzal Debrecín a veľkou konkurenciou v regióne je aj rozvíjajúca sa Nyíregyháza. Miškovec a jeho atraktívne okolie aktívne investujú do rozvoja turizmu, k čomu od roku 2004 výrazne prispela diaľnica M3 smerujúca z Budapešti na severovýchod krajiny k ukrajinským hraniciam. Mesto sa postupne zbavuje nálepky „Mesto ocele“ a orientuje sa na rozvoj v kultúrnej oblasti. Dokladom toho je renomovaný Medzinárodný operný festival založený v roku 2001.

 Pozoruhodnosti 

 Stred mesta 
 Gotický protestantský kostol na vrchu Avas – najstaršia stavba v meste s koreňmi v 13. storočí.
 Drevený kostol – drevený kalvínsky kostol postavený v štýle sedmohradskej secesie v roku 1938, po vyhorení znovupostavený v roku 1999.
 Pravoslávny chrám a múzeum – unikátny 16-metrový ikonostas (najväčší v strednej Európe) s 88 ikonami.
 Avas – vrch nad centrom mesta s archeologickým náleziskom svedčiacim o ľudskej činnosti (objav pazúrikov spred 70 000 rokov)
 Avas TV veža –  z roku 1966, vysoká 72 metrov.
 Národné divadlo –  baroková budova z rokov 1819 – 1823, najstaršie murované divadlo v Maďarsku.
 Múzeum Otta Hermana – hlavné múzeum severného Maďarska, založené 1899.
 Rákociho dom – hlavný stan kniežaťa Rákociho, dnes mestská galéria.
 Séčeniho ulica – hlavná nákupná trieda, pešia zóna s električkami, lemovaná historickými budovami.
 Námestie hrdinov – pomník maďarskej revolúcie 1956, poštový palác, kostol minoritov, synagóga.
 Alžbetino námestie –- promenádne námestie pod vrchom Avas so sochou Ľudovíta Košúta.

 Okolie 
 Diósgyőr – kedysi samostatné, v roku 1945 pričlenené mesto s oceliarňami a známym futbalovým klubom so štadiónom.
 Hrad Diósgyőr – hrad z 12. storočia prebudovaný v 14. storočí za Ľudovíta Veľkého na kráľovninu rezidenciu na dôležitej spojnici medzi Uhorskom a Poľskom.
 Univerzitné mestečko – od 50. rokov budovaný komplex Miškoveckej univerzity v parkovom prostredí za mestom.
 Lillafüred – 12 kilometrov vzdialené kúpele v lesnom prostredí Bukových vrchov.
 Miskolctapolca – kúpeľné mestečko s kúpeľmi priamo v prírodnej jaskyni s termálnou vodou.
 Miškovecká zoo – na úpätí Bukových vrchov v prímestskej časti Csanyik, založená 1983.

 Doprava 
Miškovec má malé regionálne letisko bez pravidelných leteckých liniek. Je napojený diaľnicou M3 na hlavné mesto Budapešť a na východe na Nyíregyházu a Debrecín. Na severe pokračuje diaľnica M30 po hranicu so Slovenskom, kde na ňu naväzuje rýchlostná cesta R4 do Košíc a ďalej smerom do Poľska.Štátni tajomníci SR a MR rokovali o rozvoji prepojenia cestných ťahov. Železnica premáva z mesta štyrmi smermi. Z Potiskej železničnej stanice sa cestuje na Budapešť (za 1 h 40 min), na Nyíregyházu a cez Košice do Krakova. Z Gemerskej stanice odchádzajú vlaky smerom na maďarskú aj slovenskú časť Gemera.

Mestská električková doprava premáva od roku 1897. Na dvoch frekventovaných linkách do oceliarní a Diósgyőru jazdia električky odkúpené z Košíc a Mostu a ojazdené viedenské električky.Miestne električky, anglicky. Do roku 2011 budú ojazdené vozy nahradené novými jednotkami, zrekonštruuje sa pôvodná sieť, ktorá sa rozšíri o  západne do štvrti Felső-Majláth. Mestské autobusy začali premávku do kúpeľov Lillafüred už 1903 ako prvé v Uhorsku a dnes existuje 36 liniek.

 Náboženstvo 
Miškovec je sídlom jedného z dvoch biskupstiev Maďarskej gréckokatolíckej cirkvi, konkrétne Miškoveckého apoštolského exarchátu. Ten bol zriadený 4. júna 1924 z 21 farností s prevažne slovanskými veriacimi, ktoré pôvodne patrili k Prešovskej eparchii a ako bohoslužobný jazyk používali cirkevnú slovančinu. V roku 2011 bolo k Miškoveckému exarchátu pričlenených ďalších 29 farností z Hajdudorožskej eparchie.Vysviacka nového apoštolského exarchu v Miškolci

 Partnerské mestá 

 Galéria 

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Košické stránky o partnerskom meste v slovenčine
 Oficiálne turistické stránky mesta v slovenčine 


Kategória:Mestá v Maďarsku