Is There Anybody Out There? (The Wall Live 1980–81)

Is There Anybody Out There? (The Wall Live 1980-81), je dvojalbum skupiny Pink Floyd vydaný v roku 2000. Je to reedícia zo živých koncertov The Wall. Nahrával a zmixoval ju James Guthrie z rôznych vystúpení v priebehu rokov 1980 a 1981 (väčšina nahrávok pochádza z Earl Court v Londýne).

Počas prvej časti show bol štatistami priebežne stavaný veľký múr z lepenkových krabíc, ktorý oddelil skupinu od publika, a slúžil potom ako premietacia plocha. Bolo naň použitých okolo 420 krabíc (tehál), vysoký bol 9,5 metra (31 stôp) a dlhý bol 49 metrov (160 stôp). Hudobníkov bolo vidno iba cez malý otvor v strede múru a počas niektorých častí na múre aj pred ním.

Na obale albumu môžeme vidieť masky vytvorené z tvárí hudobníkov skupiny Pink Floyd, použité členmi zástupnej skupiny, ktorá sa objavila pri úvodnej skladbe "In The Flesh".
Prvé skúšky pre vystúpenia robila skupina hneď po vydaní albumu v decembri, 1979 v štúdiách Paramountu v Los Angeles, od januára 1980 sa skúšalo pre prvé vystúpenie v Memorial Sports aréne v Los Angeles.

 Miesta vystúpení 

Pink Floyd vystúpil na koncertoch The Wall iba na pár miestach. Bolo to hlavne pre veľkoleposť a nákladnosť príprav a samotnej show. Bolo treba postaviť gigantickú stenu, medzi hudobníkov a obecenstvo okrem do tých čias používaných efektov na konceroch skupiny ako gigantické kruhové premietacie plátno, lietajúce prasa, pyrotechniku. 

 The Wall Tour 

 David Gilmour    - gitary, spev 
 Roger Waters - basová gitara, spev 
 Nick Mason - bicie 
 Richard Wright - klávesy 

 1980 ďalšia zostava na koncertoch 

 Basová gitara - Andy Brown 
 Gitary - Snowy White 
 Klávesy - Peter Wood 
 Bicie - Willie Wilson 
 Vokály - Joe Chemay, Jim Farber, Jim Haas, John Joyce   
 Master of Ceremonies - Cynthia Fox, Jim Ladd, Gary Yudman   

 Konanie koncertov 
Sports Arena,Exposition Park,Los Angeles, KaliforniaNassau VeteransMemorial Coliseum, Uniondale,Long Island, New YorkEarls Court Exhibition Hall,Earls Court,Londýn, Anglicko7. február, 1980
8. február, 1980
9. február, 1980
10. február, 1980
11. február, 1980
12. február, 1980
13. február, 198024. február, 1980
25. február, 1980
26. február, 1980
27. február, 1980
28. február, 19804. august, 1980
5. august, 1980
6. august, 1980
7. august, 1980
8. august, 1980
9. august, 1980

 1981 - ďalšia zostava na koncertoch 

 Basová gitara - Andy Brown 
 Gitary - Andy Roberts,
 Klávesy - Peter Wood, 
 Bicie - Willie Wilson 
 Vokály - Joe Chemay, Jim Farber, Jim Haas, John Joyce 
 Master of Ceremonies - Wili Tomsik, Gary Yudman
 Konanie koncertov 
WestfalenhalleDortmund, NemeckoEarls Court Exhibition HallEarls CourtLondýn, Anglicko21. február, 1981 
24. február, 1981 
25. február, 1981 
26. február, 1981 
27. február, 1981 
28. február, 1981 13. jún, 1981
14. jún, 1981
15. jún, 1981
16. jún, 1981
17. jún, 1981
Roger Waters sa pokúsil o prezentáciu tejto show 21. júla 1990, koncertom The Wall – Live in Berlin, ktorý mal byť oslavou zrútenia berlínskeho múru. Uskutočnil a na Potsdamerskom námestí, ktoré bolo v tom čase územím nikoho, rozdeľujúcom západný a východný Berlín.

 Scenár koncertov 
Koncerty uvádzal ceremoniár, ktorý sa striedal od vystúpenia k vystúpeniu („MC Atmos“). Na albume Is There Anybody Out There je to Gary Yudman, ktorý bol ceremoniárom vystúpení v Londýne na Earl Court v rokoch 1980 a 1981. Niektoré koncerty uvádzal slovami o tom, že „ak bude počas show niekto stáť na svojom sedadle, bude zastrelený“. Na začiatku šokované publikum videlo náhradnú skupinu v maskách riadnych členov, ktorí zahrali prvú skladbu „In The Flesh?“, potom preletelo ponad nich lietadlo, po havárii ktorého sa na ožiarenom pódiu objavili skutoční členovia skupiny Pink Floyd. Okolo nich začala skupina štatistov zo zhruba stovky kartónových krabíc stavať múr. Museli ho dostavať do konca prvej časti koncertu. V tejto časti sa objavovali v skladbách zmieňované obrovské nafukovacie figuríny postáv ako bol učiteľ, Pinkova manželka a Pinkova matka.

V druhej časti vystúpenia skupina hrala, ale bola kompletne skrytá za múrom. V otvore z pár tehál zahral David Gilmour sólo na klasickú gitaru v skladbe „Is There Anybody Out There?“, Roger spieval z odkrytého miesta štylizovanej hotelovej izby v stene skladby „Nobody Home“ a „Vera“. Počas sóla v skladbe „Comfortably Numb“ bol David Gilmour obrovským hydraulickým zdvihákom vynesený na múr. Potom nasledovali agresívne (až fašisticky) ladené časti koncertu, kde sa Pink prevtelil do role diktátora. Členovia skupiny Pink Floyd sa pripojili k teatrálnym vystúpeniam, pri skladbe „Run Like Hell“ sa ponad stenu sa prevalili nafukovacie prasce (symbolizujúce v albume Animals strednú spoločenskú triedu). Hudbu hrala zas náhradná skupina v maskách... potom v závere skladby „The Trial“ sa stena s rachotom zrútila. Na jej troskách si všetci hudobníci spoločne zahrali a zaspievali záverečný song „Outside the Wall“.

Nafukovacie figuríny učiteľa, matky, manželky použité počas koncertu boli zhodne výtvarne spracované s postavami, ktoré sa objavovali v animovaných sekvenciách premietaných na kruhové plátno, alebo na postavený múr.

 O skladbách albumu 
Album Is There Anybody Out There? obsahuje všetky skladby, ktoré boli na týchto koncertoch hrané vrátane piesní „What Shall We Do Now?“, a „Last Few Bricks“. Skladba „What Shall We Do Now?“ bola plánovaná pre originálny album The Wall, ale pred vydaním ju z albumu vylúčili. 

Skladba „Last Few Bricks“ bola spojítkom medzi „Another Brick in the Wall part 3“ a „Goodbye Cruel World“. Obsahovala v sebe motívy zo skladieb „The Happiest Days of Our Lives“, „Don’t Leave Me Now“, „Young Lust“ a „Empty Spaces“ a mala za úlohu vyplniť časový priestor počas ktorého štatisti dokončievali múr, v závere čoho sa pred poslednou tehlou v diere objavil Waters s pesničkou G„oodbye Cruel World“. Až do vydania albumu Is There Anybody Out There?, nemala táto skladba svoj oficiálny názov. Fanúšikovia ju volali „Almost Gone“ („čoskoro príde...“).

Skladby albumu sa mierne odlišujú od originálnych. Obidve časti „In The Flesh“ majú rozšírený úvod. „The Thin Ice“ a „Run Like Hell“ majú dlhší začiatok aj koniec. „Another Brick in the Wal Part 2“ má prepracovanejšie a dlhšie gitarové sóla a dlhšie ukončenie. „Mother“ má dlhší začiatok, dlhšie gitarové sólo. „Young Lust“ je tiež obohatený o dlhšie pasáže hry na organe Hammond po Gilmourovom gitarovom sóle. Dlhšie gitarové sóla sú aj v skladbách „Hey You“ a „Comfortably Numb“. Oproti štúdiovému albumu sú dlhšie, nekrátené verzie skladieb „The Show Must Go On“ a O„utside the Wall“.

 Zoznam skladieb 

 Show The Wall 
 Autor a réžia: Roger Waters
 Hudobná réžia: David Gilmour
 Dizajn javiska: Mark Fisher a Jonathan Park
 Výtvarná réžia: Gerald Scarfe

 Hudba 
 David Gilmour: gitary, spev, mandolína v skladbe "Outside the Wall" 
 Roger Waters – basová gitara, gitara, spev klarinet v skladbe "Outside the Wall"
 Richard Wright - klávesy, akordeón v skladbe "Outside the Wall", vokály 
 Nick Mason - bicie, perkusie, akustická gitara v skladbe "Outside the Wall" 

 Spoluúčinkovali 
 Snowy White - gitary (vystúpenia v roku 1980) 
 Willie Wilson - bicie, perkusie
 Andy Bown - basová gitara,  , akustická gitara v skladbe "Outside the Wall" 
 Peter Wood - klávesy, akustická gitara v skladbe "Outside the Wall"  
 Gary Yudman - MC 
 Andy Roberts - - gitary (vystúpenia v roku 1981)
 Stan Farber - vokály 
 Joe Chemay - vokály
 Jim Haas - vokály
 John Joyce - vokály

 Zvuk 
 Mixáž: James Guthrie
 Technika: Britania Row Audio Inc.
 Vedúci: Robbie Wiliams
 Technici: Rick Hart, Greg Walsh
 Dozor: Seth Goldman

 Svetlá 
 Technika: Britania Row Lighting Inc.
 Dizajn: Mark Brickman
 Šéf osvetľovačov: Graeme Fleming

 Animácie a figuríny 
 Dizajn a réžia: Gerald Scarfe

 Kritika a umiestnenie v rebríčkoch 
 Kritiky 
 Tento dvojalbum sa stretol s kritikou za to, že na živú nahrávku má až príliš striktnú hudobnú réžiu, že je to len iná verzia štúdiového albumu, iní ho zas chvália ako excelentnú prezentáciu živých vystúpení.
 V máji 2000 sa stal v USA tento album za predaj viac ako milión nosičov platinovým.

 Umiestnenie v rebríčkoch 
Album
RokRebríčekPozícia2000The Billboard 200192000Billboard's Top Internet Albums1

Singly
RokSingel Rebríček Pozícia2000„Young Lust“Mainstream Rock Tracks13

 David Gilmour o koncertoch The Wall 

David Gilmour sa v jednom interwiev o vystupovaní na konceroch The Wall vyjadril takto:
„S hraním na show tohto druhu sú problémy. Musíte si povedať, že hráte divadlo a to divadlo je prvodradé. Keď ale hráte toto divadlo dvadsať- tridsaťkrát, hranie hudby sa stáva nudným. Nemáte priestor pre zmeny. Všetko je načasované, bežia sprievodné nahrávky efektov, všetko je presne určené, ako na divadelnom vystúpení. Ste stále niekde nalepený, nie je reálny priestor na to, aby ste sa odpútali od programu. Nedokážete predviesť niečo navyše, nemôžete zaimprovizovať cítite sa pod nátlakom. Na normálnych vystúpeniach sa cítite omnoho slobodnejší...“

V knižke vydanej v limitovanej edicii Is There Anybody Out There (The Wall Live) dodáva:
„Pre mňa bol nakrajší moment z celého vystúpenia vtedy, keď som stál hore na tejto stene. Hrali sme pár pesničiek z druhej polovici show. Skupina bola za múrom. Publikum sedelo pred veľkým bielym múrom. Roger zaspieval: 'Is There Anybody Out There?' a na pravej strane javiska sa objavila útla figúrka. Potom zrazu lúč svetla zasvietil na moje miesto. Bol som v deväťmetrovej výške a na chrbte som cítil obrovskú horúčavu zo štyroch silných reflektorov, ktoré na mňa svietili od zadu. Môj tieň bol rozprestrený po publiku tak ďaleko ako som len mohol dovidieť. V tej chvíli som zahral na gitare azda ten najlepší kus muziky, ktorý sa mi kedy podarilo zložiť: "Comfotably Numb"...“

 Pozri aj 
 The Wall (album)
 Pink Floyd: The Wall (film)
 Roger Waters - The Wall – Live in Berlin

Kategória:Koncertné albumy z 2000
Kategória:Albumy Pink Floyd
Kategória:Dvojalbumy