Ladislav Hudec (architekt)

Ladislav Eduard Hudec (* 8. január 1893, Banská Bystrica – † 26. október 1958, Berkeley) bol zo Slovenska pochádzajúci architekt, ktorý pôsobil v Číne a v Spojených štátoch.

 Životopis 
Narodil sa do evanjelickej rodiny v dome č. 408 podľa vtedajšieho číslovania, ako prvorodený. Jeho otec bol Juraj Hudec a matka Pavlína rod. Škultétyová. Pokrstený bol až po 20 dňoch, pričom krstným otcom mu bol matkin brat Eduard Škultéty, po ktorom dostal druhé krstné meno (L. E. Hudec). Krstnou matkou mu bola Karolína Jahoda. Hudecovci boli široko rozvetveným rodom mlynárov, korí pôsobili v okolí Banskej Bystrice po mnoho generácií. Šiesti praotcovia L. E. Hudeca boli mlynármi. V 19. storočí ubúdalo vodných mlynov, a preto sa jeho otec dal na inú profesijnú dráhu a stal sa staviteľom. Základy staviteľstva získal u otca Juraja, ktorý bol významným staviteľom mesta, kresliť ho učil Dominik Skutecký,HUDEC, Ladislav. In:  19111914 študoval na technike v Budapešti, získal titul Ing. arch. Počas 1. svetovej vojny ako dôstojník Rakúsko-uhorskej armády bojoval na ruskom fronte, 1916 padol do zajatia, ušiel do Číny, a 26. októbra 1918 prišiel do Šanghaja, kde sa usadil. Čoskoro našiel prácu v americkej architektonickej firme Rowling A. Curry a potom v rokoch 19251945 viedol vlastný ateliér L.E. Hudec. Tu tvoril a má zrealizovaných viacero významných stavieb. V roku 1922 sa oženil. Jeho manželkou bola Gizela Meyerová (dcéra  zámožného bankára). Z manželstva sa mu narodili tri deti (Martin, Theodore a Alessa), s ktorými sa v roku 1930 presťahovali do domu na Columbia Road 57 (dnes Panyu Road 129), ktorý sám navrhol. 

Jeho najproduktívnejšie obdobie ako nezávislého umelca trvalo do roku 1937. V jeho ateliéri pracoval aj Vojtech Holesch. Hudec pôvodne nechcel zostať v Číne. Chcel len zarobiť dostatok peňazí na návrat domov. Avšak okolo roku 1920 jeho rodina prakticky prišla o všetko a zomrel aj jeho otec. Rodina sa presťahovala do Budapešti. Hudec sa vrátil domov v roku 1921, ale čoskoro si uvedomil, že bude musieť finančne zabezpečiť svoju predtým bohatú rodinu. Preto sa vrátil do Číny a po zvyšok života živil svojich príbuzných.



V rokoch 1925 až 1941 navrhol pre mesto Šanghaj viac ako 37 významných budov, z ktorých väčšina stojí a funguje dodnes (Pozri ďalšiu časť článku Diela). Napríklad 22-podlažná výšková budova bankového koncernu postavená v roku 1934 slúžiaca ako medzinárodný Park Hotel, bola až do roku 1966 najvyššou budovou Číny a do roku 1983 najvyššou budovou v Šaghaji, sa stala symbolom mesta podobne ako Grand Theatre, nemocnicu Hospital, kostol Santa Monica a i., 6 – 9 podlažné obytné nájomné domy v koloniálnom štýle s prvkami čínskej eklektiky. Absolvoval námornú cestu s Jurajom Thurzom.náhľad|Hrobka rodiny Hudecovcov v Banskej Bystrici

V rokoch 1921 až 1941 Hudec aj jeho deti používali československé pasy. V roku 1938 sa Československo rozpadlo po Mníchovskej dohode a Hudec požiadal o maďarské občianstvo. V roku 1939 sa Hudec v sprievode manželky a dcéry vydal na dlhú dovolenku po Európe, potom cestovali do USA a Kanady, kde navštívil svojich synov, ktorí tam študovali na univerzite. V roku 1940 alebo 1941 získal maďarský pas a stal sa honorárnym konzulom Maďarska v Šanghaji. Pomáhal mnohým, vrátane Židov. Taktiež poslal domov peniaze svojej sestre na kúpu rodinného panstva. a pozval k sebe svojich dvoch mladších súrodencov, Magdu a Géjzu (nar. 1907). 

8. decembra 1941 japonské letectvo potopilo vojnové lode západných mocností v prístave Šanghaj a ich pozemné jednotky obsadili mesto a tým bol osud medzinárodných pracovných koncesií ukončený a Hudec nemohol pracovať. Po vojne, už v roku 1945 však v Čine vypukla občianska vojna. Hudec sa presťahoval do Lugana vo Švajčiarsku, odkiaľ podnikal študijné cesty po Taliansku a Grécku, pracoval aj ako poradca pri úprave okolia Vatikánu. Podieľal sa na výskume a archeologických vykopávkach Baziliky svätého Petra vo Vatikáne. Od roku 1947 / 1948 Hudec a jeho rodina zvolili emigráciu v Spojených štátov. 25. júna 1948 sa on, jeho manželka a dcéra dostali do New Yorku po tom, čo získali v USA politický azyl.

Aj v USA chcel pôsobiť ako architekt avšak na získanie povolenia by musel absolvovať skúšky, na čo sa vzhľadom na vek už neodhodlal. Hudec strávil posledné roky svojho aktívneho života v Berkeley, kde vyučoval a skúmal ranokresťanskú filozofiu a kultúru na Kalifornskej univerzite v Berkeley. 

Zomrel na infarkt vo veku 65 rokov v Kalifornii v USA. Na jeho výslovné želanie boli jeho pozostatky neskôr premiestnené do Banskej Bystrice. Pochovaný je na evanjelickom cintoríne v Banskej Bystrici, kam boli jeho pozostatky na jeho želanie prevezené z Ameriky v roku 1970.

28. marca 2019 bola architektovi otvorená stála expozícia v Späthovej vile na Skuteckého ulici v Banskej Bystrici. Otvorenia sa zúčastnila ministerka kultúry Ľubica Laššáková a čínsky veľvyslanec na Slovensku Lin Lin. Centrum architekta Ladislava Eduarda Hudeca bolo založené v roku 2012 v Banskej Bystrici a okrem architektúry sa venuje aj rodine Hudeca. 8. januára 2012 bola odhalená pamätná tabuľa, na rodnom dome architekta, na Bakossovej ulici v Banskej Bystrici.

 Národnosť 
Jeho otec Juraj si písal meno ako György Hugyecz a bol významným podnikateľom nielen v Bystrici. Pracoval v Budapešti, o. i. aj na projektovaní tamojšieho metra a potom založil s Ľ. Rosenauerom veľký stavebný podnik. Jeho matka Pavla Škultétyová pochádzala zo zemianskeho rodu Škultétyovcov z Dolnej Lehoty, kde sa narodil jej otec Eduard Miloslav Škultéty ale aj jeho brat August Horislav Škultéty. Aj jej otec, otcov brat, starý otec a aj ďalší z rodiny boli evanjelickými kňazmi, funkcionármi. Je pravda, že jej otec vedel aj po maďarsky. Zo zápisu ev. cirkevného zboru vyplýva, že keď v roku 1861 zjednotil maďarský a nemecký cirkevný zbor bol jedným z dvoch dočasne poverených aby kázal aj v maďarčine avšak bol aktívny v Slovenskom ústave a v Levoči sa zapájal do činnosti Jednoty mládeže slovenskej. Maďarská historiografia si prisvojila Hudeca, pretože veľká časť jeho rodiny sa presťahovala do Maďarska po roku 1920, kde spravuje jeho pozostalosť. Medzi rokmi 1910 a 1958 zozbierali množstvo fotografií jeho dokončených diel, jeho ciest a iných dokumentov, ktoré s výnimkou ôsmich rokov (1922 – 1930) zostali takmer výlučne v Maďarsku, v majetku rodiny. Z nich potom možno zostaviť "život Lászlóa Hugyecza". Hudec hovoril v Bystrici troma jazykmi a pre niektorých sa zdá paradoxné že povedal že nevie či je Maďar alebo Slovák a v zahraničí vrátil k menu "Hudec", a to nielen v názve svojej firmy L. E. Hudec.

 Diela 

 Slovensko 
 Kúpeľná kaplnka Panny Márie Kráľovnej vo Vyhniach, 1914
 Hasičská zbrojnica v Kremnici (bývalá, projekt z roku 1913 bol zrealizovaný 1914 a objavený až v roku 2025)  

 Šanghaj 
 Park Hotel, Shanghai, 1934
 American Club
 Auditorium for Italian O.N.D. Club
 Aurora University (viacero budov)
 Avenue Apartment
 Burlington Apartment House
 Catholic Country Church
 Chapei Electricity & Waterworks Building
 Chapei (Zhabei) Power Station
 Chiao-Tung University Engineering Bldg
 China Baptist Building, offices
 China Baptist Publication Society
 China United Apartments
 Christian Literature Society
 Country Hospital
 Hubertus Court Apartments – teraz Dahua Hotel
 Estrella and other apartment houses on Avenue Joffre
 Garage of Park Hotel
 German Club
 German Church
 Grand Theatre
 House for D.V. Woo (Wu Tongwen)
 House of Chen (Rose) Dingzhen (Shanghai Writers' Association)
 House of F. Hoehnke
 House of Hudec, 17 Lucerne Rd
 House of Hudec, 57 Columbia Rd.
 House of V. Meyer
 Houses on Columbia Circle (Xinhua Lu)
 Lafayette Cinema
 Lafayette Theatre (?)
 Liberty Apartments
 Margaret Williams Hospital
 McTyeire School
 Moore Memorial Church (Mù'en Táng)
 Normandie apartments
 Park Hotel (Joint Savings Society Building)
 Paulun Hospital
 Škola – Aurora College for Women
 Škola – Laboratory for German School
 Shanghai Leather Factory
 The Joint Savings Society building on Sichuan Rd.
 The Mansion (Terrace House)
 Union Brewery

 Galéria 

 Referencie 

 Literatúra 
 HUDEC, Ladislav. In: 
 KABOŠ, Ladislav; KABOŠOVÁ, Svatava Maria. Ladislav Hudec: otec ázijských mrakodrapov. Vydavateľstvo Media Film, s.r.o, 2014. (Prvé vydanie.) ISBN 978-80-971876-0-6.

 Filmy 

 Zmenil tvár Šanghaja (The man who changed Shanghai) dokumentárny film, režisér Ladislav Kaboš (Media Films), originálna verzia: angličtina, titulkové verzie: slovenčina, čínština, 2010 o ňom 52´ alebo 68´, online dostupný 3' trailer na ladislavhudec.eu
 Hudecov 16 mm ČB nemý film (na stránkach www.ladislavhudec.eu)
 The man who built Shanghai, document Réka Pigniczky, 26 min. 2011, (anglicky, maďarsky)

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Hudec Heritage Project (anglicky, maďarsky)
 Centrum architekta Ladislava Eduarda Hudeca (len slovensky)
 Stála expozícia Ladislava Hudca
 Záznam o narodení a krste v matrike evanjelického cirkevného zboru v Banskej Bystrici, riadok č. 30
 Čínsky Šanghaj postavil Slovák 

 Exhibit Highlights Shanghai Hotel and its Designer
 Ladislav Hudec - muž čo zmenil Shanghai
 Životopis na stránke Bystrického Permonu 
 Ladislav Hudec: najvýznamnejší Slovák v Šanghaji


Kategória:Osobnosti z Banskej Bystrice
Kategória:Slovenskí architekti
Kategória:Uhorskí architekti