Josef Václav Myslbek

Josef Václav Myslbek (* 20. jún 1848, Praha – † 2. jún 1922, tamtiež) bol najvýznamnejší český sochár na prelome 19. a 20. storočia, predstaviteľ monumentálneho realizmu a zakladateľ novodobého českého sochárstva.

 Životopis 
Narodil sa v rodine maliara izieb. V začiatkoch umeleckej dráhy sa učil v ateliéri u sochára Václava Levého. Po jeho smrti roku 1870 sa rýchlo osamostatnil.

Študoval maliarstvo na Akadémii výtvarných umení, kde sochárske oddelenie vtedy neexistovalo. V roku 1873 sa oženil, s manželkou Karolinou mali postupne osem detí, z ktorých však väčšina zomrela v nízkom veku. Aby uživil rodinu, intenzívne pracoval, väčšinou na niekoľkých zákazkách súčasne. K svojim dielam bol veľmi kritický a zväčša ich mnohokrát prepracovával, keď s príslušnou verziou nebol úplne spokojný. 

Väčšinu života prežil v Prahe. Roku 1878 podnikol krátku, ale dôležitú cestu do Paríža; navštívil Louvre, kde sa zoznámil s moderným francúzskym sochárstvom. Nadviazal aj celoživotné priateľstvo s Václavom Brožíkom a Vojtěchom Hynaisom. 

V roku 1885 sa stal profesorom na Umelecko-priemyselnej škole, roku 1896 prešiel na Akadémiu výtvarných umení, kde učil až do odchodu do dôchodku v roku 1919.

Josef Václav Myslbek zomrel v Prahe v nedožitých 74 rokoch a je pochovaný na vyšehradskom Slavíne.

 Dielo 
náhľad|Socha sv.Václava v noci
Myslbekovo sochárske dielo bolo od začiatku ovplyvnené klasicizmom, novorenesanciou, antikou a secesiou. Tematická orientácia Myslbekovej tvorby vychádzala z ideí českého obrodeneckého hnutia. Z umelcov mal na neho významný vplyv maliar Josefa Mánesa – podobne ako on vytváral Myslbek typy českých bájnych hrdinov a skutočné osobnosti českej histórie. 

Myslbekovu sochársku tvorbu možno rozdeliť na idealizovanú (báje, z histórie vychádzajúca tvorba) a realistickú (tzv. monumentálny realizmus). V realizme uplatňoval Myslbek zásady klasickej harmónie („Kardinál Schwarzenberg“, „Humanita“ či „Oddanosť“). Vrcholom Myslbekovej monumentálno realistickej tvorby je potom jazdecká socha sv. Václava umiestnená na pražskom Václavskom námestí. Na tomto diele pracoval viac ako tridsať rokov.

Josef Václav Myslbek nezostával len pri tvorbe monumentálnych diel, nezanedbateľnou súčasťou jeho diela je portrétna činnosť. Je autorom sochárskych portrétov mnohých významných osobností 19. storočia, napr. Františka Palackého.

 Prehľad najvýznamnejších diel 
náhľad|Žrebec Ardo, socha jazdeckej predlohy súsošia sv. Václava, umiestnená v Košiciach 
 sv. Jozef s Ježiškom (roku 1887 zaňho dostal na Parížskom salóne čestné uznanie)
 Ukrižovaný (zlatá medaila Parížskeho salónu 1892)
 súsošie pre Palackého most (po 2. svetovej vojne bolo premiestnené na Vyšehrad):
 Záboj a Slavoj
 Přemysl a Libuše
 Šárka
 Lumír s Písní
 výzdoba interiéru Národního divadla, okrem iného busta Bedřicha Smetanu vo foyeri, on a jeho spolupracovníci boli neskôr označovaní ako generácia Národního divadla
 náhrobok kardinála Bedřicha kniežaťa Schwarzenberga v chráme svätého Víta – dielo získalo Zlatú medailu na Svetovej výstave v Paríži
 Humanita
 Oddanosť
 pomník Karla Hynka Máchu na Petříne
 súsošie „Spevohra“ a „Činohra“ na bočnom portáli fasády Národního divadla
 jazdecká socha svätého Václava na Václavskom námestí v Prahe. Ide vlastne o súsošie českých patrónov. Okolo sv. Václava boli v roku 1912 umiestnené sochy sv. Prokopa, sv. Anežky a sv. Ludmily. V roku 1924 bola osadená socha sv. Vojtecha. Spoluautormi súsošia sú architekt Alois Dryák a sochár Klouček.

 Najvýznamnejší žiaci 
 Quido Kocian
 Jan Ladislav Kofránek
 Josef Mařatka
 Karel Pokorný
 Stanislav Sucharda
 Ladislav Šaloun
 Otakar Španiel
 Jan Štursa

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Životopis

Kategória:Českí sochári
Kategória:Pochovaní v Prahe
Kategória:Osobnosti z Prahy
Kategória:Absolventi Akadémie výtvarných umení v Prahe
Kategória:Nositelia Radu Františka Jozefa