František Vešeléni

František Vešeléni (iné tvary mena pozri nižšie; * približne 1605 – † 27. marec 1667, Slovenská Ľupča) bol palatín, vojenský kapitán Horného Uhorska a župan viacerých uhorských žúp. Stál na čele protihabsburského sprisahania, ktoré bolo podľa neho aj pomenované ako Vešeléniho sprisahanie.

 Mená 
Súčasný slovenský spisovný tvar mena tejto osoby je František Vešeléni, resp. pre obdobie od roku 1644 aj: (gróf) František Vešeléni z HadaduVešeléni, František. In: Slovenský biografický slovník (od roku 833 do roku 1990). Martin: Matica slovenská, 1994. S. 271. 

Starším slovenským pravopisom (povoleným podľa PSP do roku 1991) sa priezvisko písalo (popri tvare Vešeléni) rôznymi spôsobmi, a to: Vešeleni, WesselényiWesselényiho sprisahanie. In: Encyklopédia Slovenska VI. zv. T-Ž. 1982. S. 472, WešelényiRYBÁR, P. et al. Evanjelická encyklopédia Slovenska. Modra: BoPo, 2001, S. 15, WešeléniZMÁTLO, Peter. Ružomberský historický zborník vydaný pri príležitosti životného jubilea doc. PhDr. Ivana Chalupeckého. Ružomberok: Katolícka univerzita, 2007, S. 161, WešeliniMúzeum Radvánskych. In: Slovenský denník. 22. júla 1936. S. 3, WešelíniFEKETE, J. Valent Balaša - život, dielo, súvislosti. Modrý Kameň: Mestský úrad, 2005. S. 42., WešelínCHALUPKA, S. Paměti Gelsslawské a Muránske - Ku prospěchu nuzných pohořelců Gelssawských. Pešť: Tisk. p. Trattnera a Károliho, 1829. S. 47, VešelíniNikleci Baltazár. In: Slovenský biografický slovník (od roku 833 do roku 1990). Martin: Matica slovenská, 1990, s. 290TOMÁŠIK, S. et al. Ohne na Muráni. Bratislava: Tatran, 1971. S. 531, VešelíňiDORUĽA, J. Slováci medzi starými susedmi - môžu byť aj Slováci starí?. Bratislava: Slavistický ústav Jána Stanislava SAV. 2015. S. 396, VešeliniBENKOVÁ, E. HISTÓRIA EVANJELICKEJ A. V. CIRKVI V JELŠAVE
V DIELE PAVLA VALASKÉHO „WÝŤAH HISTORICKÝ O CYRKWI EWANGELICKÉ GEĽSSAWSKÉ". Historia Ecclesiastica, XII, 2021, 1 . S. 130, VešelényKLÍMA, S. Slovenská vlasť. Praha: Česká grafická unie, 1921. S. 256, VešelényiSTRAKA, J. Čachtický hrad a Alžbeta Báthoryová. Bratislava: Marenčin PT, 2018. S. 204, VesselényiRATKOŠ, P. et al. Dejiny Československa - učebné texty pre 3. a 4. ročník gymnázia a pre 2. ročník strednej odbornej školy. Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1980, S. 90, VesselenyiŠLAJER, J. et al. Dejepis - učebný text pre 7. postupný ročník všeobecnovzdelávacích škôl. Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 1957. S. 135, VeselényiVENCKO, J. Z dejín okolia Spišského hradu. Spišské Podhradie: Edmund Schustek, 1941. S. 50, 51, 359, (?)Wescheléni.

Prvé meno sa niekedy uvádza (a v minulosti uvádzalo) v tvare Fraňo (miesto František), t. j. Fraňo Vešeléni, Fraňo Wesselényi a pod.MELICHERČÍK, A., HORNÍK, A. Juraj Jánošík - hrdina protifeudálneho odboja slovenského ľudu. Martin: Osveta, 1963. S. 48, 57MACHALA, D., BECHNÝ, Ľ. Slovenská vlastiveda, Žilinská župa. Martin: Vydavateľstvo Matice slovenskej, 2010. S. 37.

V  maďarčine sa meno tejto osoby v súčasnosti píše v tvare Wesselényi Ferenc, staršie sa písalo v tvare Ves(s)elényi Ferencz [alebo Ferentz]RUPP, J. et al. Magyarország Helyrajzi Története Fő Tekintettel Az Egyházi Intézetekre Vagyis A Nevezetesb Városok, Helységek ... Pest: Eggenberger Ferdinánd Akad. Kőnyvárusnál, 1870, S. 90Murány. In: VÁLYI, A. Magyar országnak leírása Mellyben minden hazánkbélli Vármegyék, Városok, Faluk, Puszták...Második kötet. Buda: A Királyi Universitásnak betüivel, 1799. S. 641. 

Historické (najčastejšie latinské či maďarské) pravopisy priezviska tejto osoby boli najmä: Wesselini, Wesseleni, Wesseleny, WeszeleniHELTAI, János et al. Régi magyarországi nyomtatványok. Budapest: Akadémiai Kiadó, 2012. S. 1108, Vesseleni,  Vesseleny, VesseliniMAGYARORSZÁGI MAGÁNKÖNYVTÁRAK V. 1643-1750. 2010. S. 195 , Veselyni, VeszelenyTŔŇOVSKÍ, K. K rečovej otázke Slovákov - zreteľom k víčitke "Proč jste se odtrhli?". 1937. S. 228, vo všetkých prípadoch od roku 1644 prípadne s dodatkom "de Hadad" (teda z Hadadu).

 Životopis 
120px|náhľad|left|Erb rodu Vešeléni
Pochádzal z významného uhorského protestantského šľachtického rodu Vešeléniovcov, ktorý pochádzal z Novohradskej župy. Jeho otcom bol Štefan Vešeléni, kráľovský radca a župan Solnockej župy, matka Katarína, rodená Deršfiová (Derssfy).

František sa narodil v roku 1605 (alebo v roku 1606 či 1607), miesto a presný dátum narodenia nie sú známe. Niektoré zdroje uvádzajú ako miesto narodenia Banskú Bystricu. Študoval na jezuitskom kolégiu v Trnave, kde konvertoval na katolícku vieru. Jeho brat Mikuláš sa dokonca stal členom jezuitskej rehole.

Františkovou prvou manželkou bola Žofia Bosniaková (Bosnyák), z tohoto manželstva mal dvoch synov: Adama (* 1630† 1656) a Ladislava (* 1633). Druhou manželkou bola známa Muránska Venuša Mária Séčiová (Széchy) (* 1610† 18. 07. 1679 Kőszeg).

Už v mladom veku sa zúčastnil viacerých bitiek, po boku poľského kráľa Vladislava IV. bojoval na čele menšej uhorskej jednotky proti ruským a tatárskym vojskám. Slúžil v protitureckom vojsku baróna Tomáša Bosniaka z Veľkého Bielu a Šurian, svojho svokra. V roku 1644 sa stal jeho nástupcom vo funkcii kapitána Fiľakovského hradu. Za bojové zásluhy mu Ferdinand III. 23.4.1646 v Linci udelil so synmi Adamom a Ladislavom grófsky titul a 22.9.1646 získali donáciou hradné panstvo Muráň. Donácie, výhodné sobáše a dobré hospodárenie z neho urobili jedného z najbohatších mužov Uhorska. Ako hornouhorský kapitán velil jednotkám na neobsadených územiach, gemerský a Pešť–Piliš–šoltský župan (1660).  V roku 1647 bol menovaný do funkcie hlavného kapitána Horného Uhorska. V tejto úlohe bojoval so švédskymi vojskami a neskôr s Jurajom Rákocim. Majetky si František postupne rozširoval aj v Trenčianskej, Boršodskej, Oravskej a Peštianskej stolici. Vrcholom bola funkcia palatína (15.1.1655). V roku 1662 bol v mene španielskeho kráľa Filipa IV. vyznamenaný Rádom zlatého rúna. Tichá opozícia proti Leopoldovi I. a nesúhlas s taktikou oslobodzovania Uhorska, vyvrcholili tzv. Vešeléniho sprisahaním. Od popravy ho ušetrilo náhle úmrtie v kúpeľoch v Štubnianskych Tepliciach. 

 Erb rodu 
V modrom štíte aj v klenote drží korunovaný morský vlk v labe tri červené ruže. Prikrývadlá sú strieborno-modré po oboch stranách. Takouto oválnou pečaťou pečatil aj Štefan vo Zvolene (1626). V leme je kruhopis: STEPHANVS. WESSELENI. DE. HADAD. Františkova okrúhla štítová pečať je zhodná (1656), v leme je kruhopis: COMES. FRANCISCUS. VESSELENI. DE. HADAD. PER. IN. MURAN. REG. HUNGARIAE.PALATINUS. Vnútorný kruhopis: IVDEX. CUMAN. Františkova pečať z roku 1657 je obsahovo zhodná. Barón František v roku 1752 v Hadade pečatil obsahovo zhodnou oválnou pečaťou s kruhopisom L. B: FRANCISCVS. VESSELENY. DE. HADAD.

 Referencie 

 Literatúra 
 Kto bol kto v histórii Banskej Bystrice 12552000
 KOČIŠ, J.: Žofia Bošňáková a Teplička nad Váhom, Nitra 1998, 3. vydanie: str. 12, 15, 17-21

 Iné projekty 

 Externé odkazy 


Kategória:Vešeléniovci
Kategória:Uhorské vojenské osobnosti
Kategória:Uhorskí šľachtici
Kategória:Slovenskí šľachtici
Kategória:Uhorskí palatíni
Kategória:Nositelia Rádu zlatého rúna