Ján Švantner

Ján Švantner (* 24. september 1949, Banská Hodruša) je slovenský básnik, esejista, publicista a prekladateľ.

 Životopis 
Pochádza z robotníckej rodiny a vzdelanie získaval v Banskej Hodruši, Banskej Bystrici, Žarnovici a napokon na filozofickej fakulte Univerzity Komenského v Bratislave, kde študoval kombináciu slovenčina – francúzština. V rokoch 1972 – 1975 sa zúčastnil na študijnom pobyte v Literárnovednom ústave SAV, potom pracoval ako redaktor vo vydavateľstve Tatran, v rokoch 1981 – 1982 pracoval v Ústave pre informácie a riadenie kultúry, neskôr ako redaktor.

 Tvorba 
Knižne debutoval v roku 1972 zbierkou básní O snežnom srdci. Vo svojich dielach sa inšpiruje prírodnou scenériou rodného kraja, spomienkami na detstvo, ale venuje sa tiež písaniu ľúbostnej lyriky, vyjadruje potrebu ľudskej príchylnosti a mámivosť i horkosť života. Okrem vlastnej tvorby sa venuje tiež prekladom z francúzskej poézie (Charles Baudelaire, Jean Cocteau, Jacques Prévert).

 Dielo 
1972 – O snežnom srdci
1975 – Hviezdy úder
1980 – Neviditeľná hudba
1986 – Lampa
2006 – Vyznania a piesne
2010,2011 - List básnikovi (Proglas)
2019 - Delfy sú ďaleko  (Ikar)

 Preklady 
1982 - Lucian Blago: Čo počuje jednorožec (Tatran)
1984 - Jean Cocteau: Obrazy a sny (Slovenský spisovateľ)
1990 - Nicolas Boileau: Básnické umenie (Tatran)
1993 – Z Kvetov zla, preklad výberu básní Charlesa Baudelaira (II. vydanie 1995, III. vydanie 1997)
1997 - J.-P. Sartre: Existencializmus je humanizmus (Slovenský spisovateľ)
2001 - Antoine de Saint-Exupéry: Citadela (Hevi)

 Ocenenia 
2005 cena slovenských pohľadov za preklady z klasickej i modernej francúzskej poézie

Kategória:Narodenia v 1949
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Slovenskí prekladatelia
Kategória:Laureáti Ceny Jána Hollého