Óndra Łysohorský

Óndra Łysohorský, vlastným menom doc. PhDr. Ervín Goj (* 6. júl 1905, Frýdek – † 19. december 1989, Bratislava), bol básnik píšuci básne v lašskom nárečí, ktoré pozdvihol na básnický jazyk, ale aj v nemčine a v ruštine.

Navštevoval Nemecké gymnázium v Ostrave a neskôr študoval francúzštinu, nemčinu a češtinu na Nemeckej univerzite v Prahe. Usadil sa na Slovensku, kde pôsobil ako stredoškolský profesor v Kremnici, Trnave a Bratislave.

Od roku 1939 žil v Sovietskom zväze, kde sa pripojil k česko-slovenskej vojenskej jednotke a bol osobným učiteľom francúzštiny generála Ludvíka Svobodu.

V 50. rokoch sa stal vedúcim katedry jazykov na Univerzite Komenského v Bratislave. Bol nominovaný na Nobelovu cenu za literatúru v rokoch 1966 a 1970.

 Dielo 
 Spjewajuco piaść (1934)
 Hłos hrudy (1935),
 Wybrane wérše (1936),
 Lašsko poezyja (1931 – 1937),
 Aj lašske řéky płynu do mořa, antológia (1958),
 Jediný pohár. Výbor z veršů (1964), 
 Lašsko poezyja 1931 – 1977, súborné dielo pod patronátom UNESCO (1988)

 Preklady 
 Štyri zbierky vyšli počas jeho pobytu v ZSSR v preklade laureáta Nobelovej ceny Borisa Pasternaka, Mariny Cvetajevovej a iných básnikov
 Песнь о матери / Pesň o materi
 Земля моя / Zemľa moja
 Песни о солнце и земле / Pesni o solnce i zemle
 Стихотворения / Stichotvorenija
 Brázdou k vesmíru  Bratislava : Slovenský spisovateľ, 1960, v preklade Štefánie Pártošovej a Ľubomíra Feldeka
 Korom, te légy a mérce, 1962

 Externé odkazy 
 Óndra Łysohorský  (cz)
 Recenzia knihy Poručénstwo - Odkaz  (cz)
 Pavel Gan: Jak jsem po 2. sjezdu spisovatelů přispĕl ke zmrtvýchvstání slezského evropského básníka Óndry Łysohorského  (cz)

Kategória:Narodenia v 1905
Kategória:Úmrtia v 1989
Kategória:Českí básnici
Kategória:Slovenskí básnici
Kategória:Spisovatelia píšuci po lašsky