Leonid Nikolajevič Andrejev

Leonid Nikolajevič Andrejev,  (* 21. august 1871, Oriol, Rusko – † 12. september 1919, Kuokkala, Fínsko, od r.1948  Repino, Rusko)  je jedným z najvýraznejších zjavov ruskej literatúry začiatku 20. storočia.

Na Moskovskej univerzite vyštudoval právo, no ako advokátsky koncipient pôsobil len krátkodobo. Jeho prvá kniha poviedok vyšla v roku 1901. V roku 1907 sa usadil vo fínskej dedinke Vammelsuu, 60km od Petrohradu. Tu podľa vlastného projektu postavil štrnásťmetrovú vežu, v ktorej sa konali literárne večierky.

Jeho tvorba bola blízka expresionizmu. Zaujímala ho psychika človeka, čo zobrazil v poviedkach a drámach.

 Dielo 
 Balada o siedmich obesených
 Ten, kto dostáva zauchá
 Katarína
 Tak bolo
 Múr
 Prízraky
 V hmle
 Priepasť
 Kresťania
 Lazár
 Život Vasilija Fivejského

 Iné projekty 


Kategória:Ruskí spisovatelia
Kategória:Osobnosti z Oriola