Slovenská národná galéria

Slovenská národná galéria, skrátene SNG, je vrcholná slovenská štátna umeleckohistorická, zberateľská, vedeckovýskumná a kultúrno-výchovná inštitúcia, sídliaca v Bratislave. Slovenská národná galéria bola zapojená do digitalizácie kultúrneho dedičstva Slovenska, vzniknutý digitálny obsah je sprístupnený na portáli Slovakiana, resp. prostredníctvom vlastného on-line katalógu výtvarných diel SNG, Web umenia.

 História 
Počas existencie Slovenského štátu bola v roku 1943 založená v Bratislave Slovenská galéria. Slovenská národná galéria však vznikla až po vojne a februárovom prevrate v roku 1948 zákonom Slovenskej národnej rady č. 24 z 29. júla 1948. Vznik presadzoval predovšetkým komunistický básnik, novinár a spisovateľ Laco Novomeský, v tom čase povereník pre školstvo, vedu a umenie. Vedením galérie bolo najprv poverené šesťčlenné kuratórium (Vladimír Wagner - riaditeľ kuratória, Miloš Jurkovič - riaditeľ Slovenského múzea, Ján Mudroch - od roku 1950 rektor Vysokej školy výtvarných umení v Bratislave, Jozef Kostka, Milan Škorupa, J. Dubnický - člen ex offo a Alžbeta Günterová-Mayerová). Prvé zasadnutie kuratória sa konalo 7. januára 1949. Prvou výstavou bola v roku 1949 "Výstava obrazov starých majstrov zo zbierok SNG", ktorej komisárkami boli Günterová-Mayerová a Ľudmila Kraskovská. Bola to putovná výstava reinštalovaná v Partizánskom, Martine a Košiciach. V nasledujúcom období až do roku 1970 galériu viedol Karol Vaculík.

 Sídlo 
14. februára 1950 začala svoju činnosť kancelária SNG (úradovňa). Bol to ústav s dvoma administratívnymi zamestnancami v dvoch miestnostiach so základným inventárom asi 500 kníh (väčšinou dar Univerzitnej knižnice) a asi 500 umeleckých diel, ktoré boli prevzaté zo Slovenského múzea a z bývalého Povereníctva školstva, vied a umení.

Slovenskú národnú galériu v súčasnosti tvorí komplex budov pozostávajúci najmä z tzv. Vodných kasární a novej čelnej prístavby. Vodné kasárne boli postavené ako štvorcová štvorkrídlová baroková rezidencia bývalej mestskej polície na dunajskom nábreží v rokoch 1759 – 1763 podľa návrhu architektov G. B. Martinelliho a F. A. Hillebrandta. V roku 1940/1941 bolo pri úprave nábrežia zbúrané predné krídlo Vodných kasární. Vodné kasárne boli pôvodne adaptované pre Slovenskú národnú galériu v rokoch 1950 až 1955 (oficiálne sídlo SNG od roku 1950), neskôr zrekonštruované a doplnené o modernú prístavbu v rokoch 1969 – 1977 podľa čiastočne realizovaného návrhu architekta Vladimíra Dedečka.

 Budovy SNG 
+BudovaMestoPoznámkyEsterházyho palác v BratislaveBratislavaVodné kasárne a premostenieZvolenský zámokZvolenKaštieľ StrážkySpišská BeláGaléria Ľudovíta Fullu v Ružomberku (vrátane hrobky Ľudovíta Fullu)RužomberokSchaubmarov mlynPezinokdočasne zatvorený od 28. apríla 2024Český a Slovenský pavilón v BenátkachBenátky (Taliansko)

 Zbierky 

 Hromadná výpoveď zamestnancov 
V auguste 2024 ministerka kultúry Martina Šimkovičová odvolala riaditeľku SNG Alexandru Kusú, v rovnakom čase ako riaditeľa Slovenského národného divadla Mateja Drličku. Kusú nahradil dočasný generálny riaditeľ Jaroslav Niňaj. V reakcii na postup ministerstva kultúry a Niňaja sa SNG rozhodlo opustiť približne 100 z 270 zamestnancov pre nekompetentné riadenie, netransparentné zmeny alebo preto, že nechceli byť svedkami „deštrukcie inštitúcie“. „Slovenská národná galéria tak, ako ju poznáme, kolabuje. Rokmi budované renomé a odborné zázemie sú v troskách,“ uviedli autori výzvy adresovanej ministerke Šimkovičovej.

 Výstava Slobodná národná galéria v Prahe 
Vo februári 2026 otvorila Galéria hlavného mesta Prahy v pražskom Dome fotografie na Revolučnej ulici výstavu s názvom „Slobodná národná galéria. Popis jedného zápasu“. Tá dokumentuje kľúčové udalosti, ktorými Slovenská národná galéria prešla počas štvrtej vlády Roberta Fica, keď bola ministerkou kultúry Martina Šimkovičová. Počas tohto obdobia zažila SNG zákazy, rušenie výstav, sporné zmluvy a rýchle striedanie riaditeľov. Výstava zároveň predstavuje kreatívne formy odporu. Motto výstavy a odkaz slovenskej kultúrnej scény Čechom znie: „Nepodceňujte, ide to hopem!“

Riaditelia SNG
 Karel Šourek (1949 - funkcie sa nestihol ujať)
 Vladimír Novotný (bol poverený vedením od 2. októbra 1950 do 1952). Jeho pôsobenie bolo provizórne a už v tomto období prakticky viedol SNG Karol Vaculík)
 Karol Vaculík (1952 – 1970)
 Ján Hraško (1970 – 1974)
 Fedor Gavula (1974 – 1975)
 Štefan Mruškovič (1975 – 1990)
 František Guldan (poverený riadením od 17. januára do 14. júna 1990)
 Zuzana Bartošová (od 15. 6 1990 do 1. 7. 1992)
 Eva Trojanová (poverená vedením od 2. 7. 1992 do 30. 11. 1992)
 Juraj Žáry (poverený vedením od 1. 12. 1992 do 15. 11. 1996)
 Pavol Muška (poverený vedením od 15. 11. 1996 do 29. 6. 1999)
 Katarína Bajcurová (1999 – 2009)
 Alexandra Kusá (2010 – 2024)
 Anton Bittner (august 2024 – september 2024; poverený vedením)
 Miloš Timko (október 2024 – november 2024; poverený vedením)
 Jaroslav Niňaj (poverený vedením; november 2024 – 14. apríl 2025)
 Juraj Králik (15. apríl 2025 – súčasnosť)

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 


 Web umenia
 Slovakiana


Kategória:Galérie na Slovensku
Kategória:Umenie v Bratislave
Kategória:Organizácie založené v 1948
Kategória:Organizácie v zriaďovateľskej pôsobnosti Ministerstva kultúry Slovenskej republiky