Kórejské písmo

Kórejské písmo alebo hangul je písmo, ktoré sa používa v oboch častiach Kórejského polostrova (na juhu a na severe) na zápis kórejčiny.

 Ako písmo vyzerá 
 hangul 한글 hanča 韓國語 prepis v celku hangugo prepis po slabikách han-guk-o

 Slabičné zložené grafémy 
Na rozdiel od väčšiny jazykov, ktorých systém písma je lineárny (t. j. hlásky sa píšu za sebou v jednom riadku), grafický systém písma kórejského jazyka je odlišný, hoci je tvorený hláskami tak ako napríklad v slovenčine. Základnou jednotkou v systéme písania je slabika. 

Základná štruktúra slabiky je nasledovná:
 začiatočná spoluhláska samohláska koncová spoluhláska

Hoci spoluhlásky zo začiatku slabiky a na jej konci sú tie isté, ich výslovnosť sa líši. Preto pri opise systému písma treba osobitne opísať začiatočné a zvlášť koncové spoluhlásky.

 Samohlásky 
Samohláska v kórejskom jazyku je chápaná inak ako v slovenčine. Slovenčina rozoznáva tieto samohlásky: a, á, ä, e, é, i, í, y, ý, o, ó, u, ú. V kórejskom jazyku sa jedna samohláska chápe ako jedno písmeno, hoci sa vyslovuje niekedy ako dvojhláska či „j“ + samohláska. V kórejskom jazyku existuje 21 nasledovných „samohlások“, ktoré sa vyslovujú krátko (v súčasnosti nie je rozdiel, či daná samohláska je vyslovená kratšie alebo dlhšie, tak ako v slovenčine):

Jednoduché samohlásky

ㅏ vyslovuje sa ako slovenské „a“

ㅑ vyslovuje sa ako slovenské „ja“

ㅓ podobne ako slovenské „o“, ale menej výrazne a s viac otvorenými ústami

ㅕ vyslovuje sa ako slovenské „jo“, ale menej výrazne

ㅗ vyslovuje sa ako „o“, ale so zaokrúhlenými perami (tzv. otvorené „o“ – napr. v maďarčine)

ㅛ vyslovuje sa ako „jo“, ale so zaokrúhlenými perami

ㅜ vyslovuje sa ako slovenské „u“ s viac našpúlenými perami

ㅠ vyslovuje sa ako slovenské „ju“ s viac našpúlenými perami

ㅡ v slovenčine neexistuje, vyslovuje sa so spojenými zubami a otvorenými perami trochu podobne ako slovenské citoslovce súhlasu, alebo nemecké „ü“ či poľské „y“

ㅣ vyslovuje sa ako slovenské „i“

Zložené samohlásky

ㅔ vyslovuje sa ako slovenské „e“

ㅖ vyslovuje sa ako slovenské „je“

ㅐ vyslovuje sa ako slovenské „ä“

ㅒ vyslovuje sa ako slovenské „jä“

ㅘ vyslovuje sa ako wa (nie va ani ua!)

ㅙ vyslovuje sa ako wä

ㅚ vyslovuje sa ako we

ㅝ vyslovuje sa podobne ako slovenské „ô“

ㅞ vyslovuje sa ako we

ㅟ vyslovuje sa ako wi

ㅢ vyslovuje sa ako plynulý prechod od samohlásky ㅡ k samohláskeㅣ

V písanom texte sa však samohlásky v takomto tvare nevyskytujú, musia byť spojené so spoluhláskou. Existuje jedna spoluhláska, ktorá sa v pozícii začiatočnej spoluhlásky nevyslovuje. Je ňou spoluhláska ㅇ. 

Nižšie sú uvedené pozície, v ktorých sa nachádzajú samohlásky. Je zrejmé, že „vertikálna“ samohláska sa nachádza vpravo od spoluhlásky, „horizontálna“ samohláska sa nachádza pod spoluhláskou a „vertikálno-horizontálna“ samohláska sa nachádza aj napravo, aj pod spoluhláskou. 

아.애.야.얘.어.에.여.예.오.와.왜.외.요.우.워.웨.위.유.으.의.이. 

 Začiatočné spoluhlásky 
V kórejčine nie je rozdiel v zápise znelých (b, d, g, dž) a neznelých spoluhlások (p, t, k, č). Hoci Kórejčania tieto zvuky z počutia nerozlišujú, existuje rozdiel v znelosti týchto spoluhlások podľa pozície, v ktorej sa nachádzajú. Pravidlom je, že na začiatku slova sa vyslovujú neznelo (t. j. ako p, t, k, č) a všade inde ako znelé (b, d, g, dž).

V kórejskom jazyku neexistujú slovenské spoluhlásky v, z, f, ť, ď, c, dz. Existuje však iná charakteristika, ktorá má dištinktívny charakter. Je to aspirácia, t. j. s akou silou sa daná spoluhláska vyslovuje.

Kórejčina pozná nasledujúcich 19 spoluhlások:

ㄱ vyslovuje sa ako slovenské „k“ (na začiatku slova) alebo „g“ (inde)

 가요 [kajó] (tradičná pieseň), 가위 [kawi] (nožnice), 고이 [koi] (pekne), 고아 [koa] (sirota), 아기 [agi] (dieťa), 가게 [kage] (obchod), 고기 [kogi] (mäso), 기계 [kige] (stroj), 가구 [kagu] (nábytok)

ㄴ vyslovuje sa ako slovenské „n“ – 니 sa vyslovuje mäkko ako ňi

 나 [na] (ja), 너 [no] (ty), 네 [ne] (áno), 누나 [nuna] (staršia sestra), 나이 [nai] (vek), 노기 [nogi] (hnev), 노예 [noje] (otroctvo), 아니오 [aňijo] (nie)

ㄷ vyslovuje sa ako slovenské „t“ (na začiatku slova) alebo „d“ (inde)

 대우 [täu] (Daewoo), 도구 [togu] (náradie), 구두 [kudu] (topánky), 가다 [kada] (ísť), 다니다 [taňida] (chodiť), 되다 [tweda] (stať sa)

ㄹ vyslovuje sa podobne ako slovenské „r“, ale menej ostro

 라디오 (radio) [radio], 다리 [tari] (most), 도로 [toro] (cesta), 오리 [ori] (kačka), 우리 [uri] (my), 나라 [nara] (vlasť)

ㅁ vyslovuje sa ako slovenské „m“

 어머니 [omoňi] (matka), 머리 [mori] (hlava), 나무 [namu] (strom), 다리미 [tarimi] (žehlička), 메뉴 [meňju] (menu), 거미 [komi] (pavúk), 개미 [kämi] (mravec), 매미 [mämi] (cikáda)

ㅂ vyslovuje sa ako slovenské „p“ (na začiatku slova) alebo „b“ (inde)

 바나나 [panana] (banán), 비누 [pinu] (mydlo), 보다 [poda] (vidieť), 바다 [pada] (more), 나비 [nabi] (motýľ), 두부 [tubu] (tofu), 바보 [pabo] (hlupák)

ㅅ vyslovuje sa ako slovenské „s“ (시 ako „ši“, ale mäkšie)

 소 [so] (krava), 새 [sä] (vták), 사과 [sagua] (jablko), 소나무 [sonamu] (sosna), 서류 [sorju] (dokumenty), 서로 [soro] (navzájom), 소리 [sori] (zvuk), 서다 (soda) [stáť]

ㅇ ako začiatočná spoluhláska sa nevyslovuje!

ㅈ vyslovuje sa podobne ako slovenské „č“ (na začiatku slova) alebo „dž“, ale mäkšie

 저 [čo] (ja), 주다 [čuda] (dať), 자다 [čada] (spať), 지도 [čido] (mapa), 수저 [sudžo] (lyžička a paličky), 부자 [pudža] (boháč), 아버지 [abodži] (otec)

ㅊ je to aspirovaná forma spoluhlásky ㅈ, vyslovuje sa ako čh

 차 [čha] (auto), 추수 [čhusu] (deň vďakyvzdania), 치마 [čhima] (sukňa), 고추 [kočhu] (čili), 기차 [kičha] (vlak)

ㅋ je to aspirovaná forma spoluhlásky ㄱ, vyslovuje sa ako kh

 코 [kho] (nos), 키 [khi] (výška), 크다 [khüda] (veľký), 키스 [khis] (kiss)

ㅌ je to aspirovaná forma spoluhlásky ㄷ, vyslovuje sa ako th

 코트 [khoth] (coat), 사투리 [sathuri] (nárečie), 타다 [thada] (nasadnúť)

ㅍ je to aspirovaná forma spoluhlásky ㅂ, vyslovuje sa ako ph

 파 [pha] (cibuľa), 포도 [phodo] (hrozno), 피부 [phibu] (koža)

ㅎ výslovnosť je niekde pomedzi „h“ a „ch“

 혀 [hjo] (jazyk), 오후 [ohu] (popoludní), 휴가 [hjuga] (voľno), 호수 [hosu] (jazero), 허리 [hori] (pás), 하마 [hama] (hroch)

ㄲ, ㄸ, ㅃ, ㅆ, ㅉ vyslovujú sa intenzívne

 Prepis 

Písmo
Kategória:Písmo