Neoarchaikum

Neoarchaikum je najmladšia éra archaika s trvaním 2 800 – 2 500 mil. rokov. Po ňom nasledovalo paleoproterozoikum – najstaršia časť eónu proterozoikum.

 Vývoj 
V neoarchaiku sa končí konsolidácia kôry, sú vytvorené najstaršie časti kontinentov (tzv. prekambrické štíty) a pomaly ustáva zvýšená vulkanická činnosť. Koniec archaika je stanovený na výskyt páskavých železných rúd, čo je indikátor zvýšeného obsahu kyslíka, teda postupnej „štandardizácie“  atmosféry. Je pravdepodobný aj výskyt prvých eukaryotických organizmov.

 Pozri aj 
 Chronostratigrafická tabuľka

 Externé odkazy 
 databáza GeoWhen

Kategória:Archaikum