Zákonodarná moc

Zákonodarná moc (iné názvy: legislatíva, legislácia) je druh štátnej moci, ktorý sa realizuje prijímaním a vydávaním ústavy, zákonov a všeobecne záväzných nariadení príslušnými zastupiteľskými zbormi.

Jej cieľom je určiť normy, ktoré budú na území štátu platné. Má právo kontrolovať vládu, ustanovovať ju a odvolávať, ako aj ustanovovať súdnu moc. Zákonodarnou mocou je parlament. Mandáty poslancov zákonodarného orgánu vznikajú zväčša pri parlamentných voľbách. Parlament môže tvoriť jedna komora, jedna snemovňa, prípadne dve komory a dve snemovne. Ústavy zakotvujú buď jednokomorovú alebo dvojkomorovú sústavu. 
Medzi komorami je rozdiel: 
 a) v dĺžke funkčného obdobia 
 b) v spôsobe dosadzovania osôb do funkcie 
 c) v kompetenciách 
 d) v názve 
V demokratických štátoch je parlament spravidla dvojkomorový. Funkčné obdobie parlamentu je 3-5 rokov, každý štát si ho zvolí podľa vlastných tradícií ústavy. Slovensko má jednokomorový parlament. Dvojkomorový má napríklad Česko (poslanecká snemovňa/senát), Francúzsko (národné zhromaždenie/senát), Spojené kráľovstvo (dolná snemovňa/horná snemovňa). 
Parlament je kolektívny orgán štátnej moci. 
Úlohy a právomoci parlamentu: 
 1) prijíma, mení, dopĺňa a reviduje ústavu 
 2) prijíma, mení, dopĺňa zákony 
 3) schvaľuje štátny rozpočet
 4) schvaľuje program vlády 
 5) ratifikuje medzištátne dohody 
 6) posudzuje činnosť vlády 
 7) menuje sudcov 
V niektorých krajinách parlament volí prezidenta (Taliansko, Nemecko). 

 Pozri aj 

 Deľba moci
 Súdna moc
 Výkonná moc

 Externé odkazy 


Kategória:Ústavné právo