Náhoda

Náhoda je moment nejakej skutočnosti, ktorý je vzhľadom na jej substanciálny základ (podstatu a zákon) niečím iba možným; je to niečo skutočne existujúce, čo však vzhľadom na podstatu predmetu môže byť aj nebyť, môže byť takým alebo iným; niečo, čo sa podstatou daného predmetu alebo predpokladá ako možná forma jej prejavu, alebo sa ňou aspoň nevylučuje ako niečo nemožné.

Náhoda je formou realizácie náhodnej možnosti, a tá je daná nielen vnútorne nevyhnutou povahou systému, ale aj okolnosťami času a priestoru; to, či sa realizuje, alebo nie, závisí nielen od rozlíšenej podstaty systému, ale aj od druhotných podmienok daného systému.

Náhoda je protikladom relatívnej nevyhnutnosti a spolu s ňou predstavuje nezastupiteľný moment v procese premeny reálnej možnosti na skutočnosť. Relatívna nevyhnutnosť je spôsob premeny reálnej možnosti na skutočnosť a náhoda je spôsob, ktorým sa relatívna nevyhnutnosť presadzuje v mnohotvárnych javových formách skutočnosti.

Náhoda je práve ten chýbajúci moment, ktorým sa relatívna nevyhnutnosť (určená základnými podmienkami systému) mení na absolútnu nevyhnutnosť (určenú základnými i druhotnými podmienkami systému). Je to forma, v ktorej sa relatívna nevyhnutnosť prejavuje v bezprostrednej skutočnosti.

 Názory na náhodu 
 Aristoteles 
Podľa Aristotela je náhoda to, čo môže byť takým, ale aj niečím iným; to, čo môže nejakej veci práve tak patriť, ako aj nepatriť.

 indeterminizmus 
Indeterminizmus hovorí, že náhoda je bezpríčinná udalosť.

 mechanistický determinizmus 
Mechanistický determinizmus považuje náhodu za nepoznanú príčinu.

Náhoda je
formálnologické vyjadrenie absencie znalosti príčin zmeny posudzovanej
skutočnosti v jej možnú formu v závislosti na jej substanciálnom základe v čase
a priestore.

 Pozri aj 
 akcidencia
 náhodnosť

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
  - náhoda
  - náhoda (Aristoteles)
  - náhoda (indeterminizmus)
  - náhoda (mechanistický determinizmus)

Kategória:Kauzalita