Špeciálna pedagogika

Špeciálna pedagogika je veda, ktorá sa zaoberá výchovou, vzdelávaním a vyučovaním detí, mládeže a dospelých s postihnutím a ohrozených detí, mládeže a dospelých. Je súčasťou širšieho vedného celku defektológie a býva označovaná aj pojmami defektologická špeciálna pedagogika liečebná pedagogika, nápravná pedagogika, ortopedagogika, pedagogika hendikepovaných detí a pod.

V širšom zmysle ide v podstate (vzhľadom na pedagogiku všeobecnú) o každú pedagogiku, špeciálne zameranú podľa veku alebo predmetu. (Napr. pedagogika predškolského veku, pedagogika školského veku, pedagogika dospelých, hudobná pedagogika, vojenská pedagogika a pod.) 

 Cieľ 
Cieľom špeciálnej pedagogiky je výchova a vzdelávanie postihnutých/narušených jednotlivcov do tej miery, aby boli pripravení v ďalšom živote samostatne fungovať.

 Metódy 
 kompenzácia - náhradná výkonnosť iných funkcií
 korekcia - zmiernenie následkov 
 rehabilitácia - zameriava sa na porušené sociálne vzťahy
 reedukácia - opakovaná výchova, súhrn špeciálnych pedagogických postupov, ktorými sa zlepšuje alebo zdokonaľuje výkon v postihnutej oblasti

 Disciplíny 
 Základné:
 etopédia - pedagogika sociálne a emocionálne narušených detí
 logopédia - pedagogika detí s rečovou vadou
 psychopédia - pedagogika mentálne postihnutých detí
 somatopédia - pedagogika telesne a zdravotne postihnutých detí
 surdopédia - pedagogika sluchovo postihnutých detí
 tyflopédia - pedagogika zrakovo postihnutých detí
 Pomocné:
 patobiológia
 patopsychológia
 neurológia
 psychiatria
 pediatria
 sociálna patológia

 Stupne socializácie 
 1. stupeň - integrácia - úplne zapojenie postihnutého jedinca, je nezávislý a samostatný
 2. stupeň - adaptácia - prispôsobenie za určitých okolnosti (nie je samostatný)
 3. stupeň - utilita - sociálna upotrebiteľnosť; za pomoci iných urobí prácu
 4. stupeň - inferiorita - neschopnosť zaradenia do pracovného zaradenia tzv. "nepoužiteľný"

 Externé odkazy