Iránske jazyky

Iránske jazyky sú jedna z troch skupín indoiránskej vetvy indoeurópskej jazykovej rodiny. 

Hovorí sa nimi vo východnom Turecku, severnej Sýrii, severovýchodnom Iraku, v Kaukazsku, Iráne, v malej časti Turkménska a Uzbekistanu, v Tadžikistane, v malej časti Číny, v Afganistane a v Pakistane.

 Delenie 
Nasleduje chronologické delenie iránskych jazykov. Alternatívne - geografické - delenie (západná a východná skupina, obidve sa ďalej delia na severnú a južnú) je zohľadnené pomocou skratiek SZ, JZ, SV, JV (= severozápadné, juhozápadné, sevrovýchodné a juhovýchodné):

 staroiránske jazyky (cca. zač. 1. tisícročia až 4./3. stor. pred Kr.)
 médčina SZ
 staroperzština JZ
 avestčina (=jazyk Avesty, avesta) SV
 skýtske jazyky SV
 stredoiránske jazyky (4./3. stor. pred Kr. až 8./9. stor. po Kr.)
 kurdčina SZ
 balúčtina SZ
 paštčina SZ
 osetčina SZ
 gurančina SZ
 zázá SZ
 talyština SZ
 gílačtina SZ
 mázandaránčina SZ
 semnáčina SZ
 balúčtina SZ
 paráčtina SZ
 órmurčina SZ
 jazyky a nárečia stredného Iránu SZ
 partčina SZ
 stredoperzština JZ
 sogdčina SV
 chórezmčina SV
 baktrijčina JV
 sačtina JV
 novoiránske jazyky (od 8./9. stor.)
 novoperzské jazyky JZ
 chazarčina JZ
 tatčina JZ
 lurské nárečia JZ
 kumzarské nárečie JZ
 jazyky a nárečia Fársu JZ
 osetčina SV
 jognóbčina SV
 paštčina JV
 mundžánčina JV
 šugnansko-rušánske jazyky JV
 vachančina JV
 jazgulamčina JV
 iškašimčina JV