Hárún ar-Rašíd

Hárún ar-Rašíd ( – Áron Spravodlivý) (* 17. marec 763, Rej, Irán – † 24. marec 809) bol piaty kalif z dynastie Abbásovcov v rokoch 786809. Je to tradičný hrdina arabského a islamského folklóru (zbierka Tisíc a jedna noc).

 Meno 
Jeho celé arabské meno je Hárún ibn Muhammad ibn Abd Alláh ibn Muhammad ibn Alí ibn Abd Alláh ibn Abbás ibn Abd al-Muttalib ibn Hášim ibn Abd Manaf ().

 Životopis 
Hárún ar-Rašíd bol synom tretieho abbásovského kalifa Al-Mahdího a jeho manželky Al-Chajzurán, bývalej otrokyne z Jemenu, ktorá mala silný vplyv na vládu svojho muža, ako aj jeho nasledovníkov – synov al-Hádího a Hárúna. V mladosti, v rokoch 780 a 782, viedol vojenskú výpravu proti Byzantskej ríši. Dohodnutá mierová zmluva po druhej výprave mu priniesla titul ar-Rašíd (spravodlivý).

14. septembra 786 zomrel za nejasných okolností jeho brat a vtedy vládnuci kalif al-Hádí, čo Hárúnovi otvorilo cestu na trón. Hlavným vezírom (veľkovezírom) jeho vlády sa stal Jahjá ibn Chálid z vplyvnej perzskej rodiny Barmakiovcov. Hárún na jeho radu pozval do Bagdadu veľa učencov prevažne z Indie. Traduje sa, že pred prijatím islamu boli barmakovci budhisti. Členovia rodu Barmak sa stali vezírmi kalifov a udržiavali si silné politické postavenie. Jahjá ibn Chálid sa stal hlavným vezírom a jeho syn Džafar ibn Jahjá vezírom kalifa Hárúna ar-Rašída a fakticky kontrolovali celú štátnu administratívu. Boli považovaní za patrónov mnohých vied a umení. V Bagdade zanechali mnoho významných stavieb, založili prvé dielne na výrobu papiera a zaslúžili sa o rozvoj písomníctva. Počas vlády Hárúna ar-Rašída bola v Bagdade založená knižnica a centrum pre učencov Bajt al-Hikma - Dom múdrosti. Tu vznikli preklady Pytagora, Aristotela, Galéna, Hippokrata, indického Brahmaguptu.

V roku 803 upadla vezírova rodina do kalifovej nemilosti, Jahjá bol uvrhnutý do väzenia, kde v roku 806 zomrel. Jeho syn Dža’far bol popravený, rozštvrtený a časti tela boli vystavené po stranách mosta v Bagdade po dobu troch rokov. Príčina straty dôvery sa vysvetľuje vzťahom vezíra Dža’fara Barmaka a Hárúnovej sestry Abbásy, ktorí napriek zákazu kalifa splodili syna. Historik Ibn Chaldún spochybnil tento príbeh a ako dôvod uvádza neúctivé správanie členov barmakovskej rodiny a enormný nárast mocenského vplyvu rodiny, čím sa stali reálnou hrozbou kalifa.

 Zdroj 

 Iné projekty 


 Externé odkazy 


Kategória:Abbásovci