Afekt

Afekt je citový stav, ktorý sa  vyznačuje  krátkosťou  trvania,  veľkou intenzitou, búrlivým priebehom, fyziologickými zmenami  organizmu,  ako  napr.  zblednutie alebo sčervenenie, zrýchlený dych a pulz atď.

Afekt je búrlivá reakcia organizmu na nejaký podnet; silný a relatívne krátkodobý emočný stav, ktorý je spätý s náhlou zmenou životných  podmienok dôležitých pre subjekt a ktorý sprevádza výrazná pohybová aktivita a zmeny vo funkcii vnútorných orgánov. Afekt vzniká ako odpoveď na udalosť, ktorá sa stala a sústreďuje sa na jej ukončenie. 

Podstata afektu je človekom prežívaný stav vnútorného konfliktu, ktorý vzniká v dôsledku protirečení medzi jeho pudmi, snahami, želaniami alebo na základe protirečení medzi požiadavkami, ktoré sa na človeka kladú (alebo ktoré si kladie sám na seba) a možnosťami splniť tieto požiadavky. 

Afekt vzniká v kritických podmienkach, ak subjekt nevie nájsť adekvátne východisko  z  nebezpečnej, často neočakávanej situácie. Afekt pôsobí ako dominanta a tlmí psychické procesy, ktoré s ním nie sú späté, vyvoláva istý stereotypný  spôsob havarijného riešenia (zmeravenie, únik, agresia).

Účinok afektu je afekcia, pričom základnými afekciami sú slasť a bolesť a to vo vedomí aj nevedomí. 

 Pozri aj 
 afekcia

 Iné projekty 

 Zdroj 


Kategória:Psychológia