Rečový akt

Rečový akt (angl. speech act) je  základná a najmenšia jednotka  rečovej komunikácie.   

Najčastejšie sa rozlišujú tieto druhy rečových aktov:

direktívne rečové akty (hovoriaci sa snaží – akokoľvek – prinútiť počúvajúceho, aby niečo vykonal)
komisívne rečové akty (hovoriaci sa osvedčuje, že niečo vykoná, čiže sľubuje alebo sa zaručuje)
expresívne rečové akty (hovoriaci vyslovuje svoje city)
deklaratívne rečové akty (výpovede hovoriaceho menia vonkajšiu situáciu, napr. sobáši, promuje a pod.)
reprezentatívne rečové akty (hovoriaci vyjadruje svoj postoj k pravdivosti propozície, čiže tvrdí, prepokladá a podobne)

Slovesá, ktoré vyjadrujú, o aký rečový akt ide, sa  volajú  performatívne slovesá. Podmienky, ktorým musí rečový akt  vyhovovať,  aby  bol  úspešný,  sa volajú podmienky úspešnosti.

Teória rečových aktov vychádza z Austinových, Alstonových a Searlových filozofických prác.

 Rečový akt podľa Searlea 
Rečový akt podľa Searlea je konanie usmerňované konštitutívnymi pravidlami.

 Externé odkazy 


Kategória:Filozofia jazyka
Kategória:Verbálna komunikácia