Človek vzpriamený

Človek vzpriamený (zriedkavé názvy: vzpriamený človek, homo erectushomo. In: , opočlovek, archantrop(ín) ; lat. Homo erectus, zriedkavo: Homo sapiens erectus, Pithecanthropus erectus, Archanthropus, Archanthropinae, Archanthropini) je vyhynutý druh rodu človek (Homo). Žil približne v období od 2/1,8 mil. do 150/140/100 000 pred Kr.

 Objavovanie druhu 
Jáva
V roku 1863 (t.j. mimochodom 7 rokov po slávnom objave neandertálca v Neandertali, ktorého v tom čase považovali obyčajne len za starú rasu moderného človeka) prezentoval Ernst Haeckel prvýkrát myšlienku medzičlánku medzi ľudoopmi a ľuďmi na konferencii a v tom istom roku aj priamo v jednej zo svojich prác Carl Vogt (Soukup 2005 135 a n.). Haeckel potom v roku 1866 zaviedol aj označenie Pithecanthropus (alebo Alalus) pre tohto- vtedy ešte len hypotetického - „op(ic)očloveka“ (či „nemého“).

V roku 1892/1894 Eugene Dubois na základe nálezov Trinil 1, Trinil 2 a Trinil 3 (išlo o hornú časť lebky, zuby a stehnovú kosť) nájdených pri rieke Solo na Jáve opísal nový druh Pithecanthropus erectus. Už predtým, v roku 1890, Dubois našiel na Jáve nález Kedung Brubus 1; tento bol však až v roku 1924 dodatočne zaradený do druhu Pithecanthropus erectus. Podrobnosti o týchto nálezoch pozri v článku človek trinilský.

Ďalšie nálezy z Jávy (vrátane Homo soloensis):
v roku 1897 nálezy zubov označované ako Trinil 4 a Trinil 5
v roku 1900 nálezy stehenných kostí Trinil 6 (Femur II), Trinil 7 (Femur III), Trinil 8 (Femur IV) a Trinil 8 (Femur V), ktoré Dubois priradil druhu Pithecanthropus erectus až v 30. rokoch, ale v roku 1983 boli preradené do rodu Homo sapiens
v rokoch 1931 a 1933 viacero nálezov jedincov pri sídle Ngandong pri rieke Solo (tzv. Homo soloensis); ich postavenie v systéme je dodnes sporné (občas sa zaraďujú ako Homo erectus). 
v roku 1936 nález pri lokalite Modjokerto (=Mojokerto či Perning) pri osade Djetis (nález má značku Modjokerto 1), ktorý Koenigswald označil najprv ako Pithecanthropus modjokertensis, ale po protestoch Duboisa (ktorý tvrdil, že jeho nález nepatrí do rodu Homo, a teda je odlišný od modjokertského) ho premenoval na Homo modjokertensis, sám ho však označoval ako Pithecanthropus a neskôr (1945) ho premenoval na Pithecanthropus modjokertensis.
v rokoch 1937 až 1941 tri čiastočné lebky (majú značku Pithecanthropus II/novšie Sangiran 2, Pithecanthropus III/novšie Sangiran 3 a Pithecanthropus IV/novšie Sangiran 4), viacero zubov a časti čeľustí v okolí lokality Sangiran na hornom toku rieky Solo. 
v rokoch 1952 až 1977 jednak rozličné nálezy z nálezísk blízko Sangiranu, najmä nález so značkou Pithecanthropus VIII (novšie Sangiran 17) z roku 1969, a jednak nález lebky z lokality Sambungmacan (značka Sm 1).

 Čína 
Nálezy zubov z rokov 1921, 1923 a 1927 z lokality „Čou-kchou-tien (Zhoukoudian) lokalita 1“ v Číne primäli Kanaďana menom Davidson Black priradiť ich v roku 1927 do nového druhu menom Sinanthropus pekinensis. O rok neskôr sa v tej istej lokalite našla prvá lebka sinantropa, ďalšie nálezy z tejto lokality nasledovali až do roku 1937 a potom zas najmä v rokoch 1949 až 1966. Podrobnejšie pozri v článku človek pekinský.

V Číne sa ďalej našli najmä (vrátane nálezov dnes radených pod Homo heidelbergensis):
v roku 1958 nálezy z lokality pri meste Ma-pa (Maba)
v roku 1963 čeľusť v lokalite Čchen-ťia-wo (Chenjiawo) v kraji Lan-tchien (Lantian)
v roku 1964 lebka v lokalite Kung-wang-ling (Gongwangling) v kraji Lan-tchien (Lantian)
v roku 1965 zuby v lokalite Jüan-mou (Yuanmou)
v roku 1970 zuby v jaskyni Lung-ku-tung (Longgudong)/Ťien-š’
v roku 1978 lebka v lokalite Ta-li (Dali)
v roku 1980-1981 rôzne nálezy v jaskyni Lung-tchan-tung (Longtandong) v kraji Che-sien (Hexian)
v roku 1981 rôzne nálezy na vrchu Čchi-c’-an-šan (Qizianshan) v kraji I-jüan (Yiyuan)
v roku 1985 nález sánky z jaskyne Lung-ku-pcho (Longgupo) v kraji Wu-šan (Wushan)
v roku 1989-1990 dve lebky v lokalite Čchü-jüan-kche-kchou (Quyuankekou) v kraji Jün-sien (Yunxian)
v roku 1993 dve lebky pri Tchang-šane (Tangshan) v kraji Nanking (Nanjing)
Vyššie uvedené nálezy z Lan-tchienu boli v roku 1964 opísané ako Sinanthropus lantianensis.

 Ostatná Ázia 
Z Vietnamu je významný nález z jaskyne Tham Khuyen z roku 1965, z Indie nález z lokality Narmada (Hathnora) z roku 1982.

Z roku 1991 (a neskôr) pochádzajú nálezy z lokality Dmanisi (t.j. Homo georgicus) na hranici Ázie a Európy.

Na ostrove Flores v Indonézii sa v roku 2003 našli nálezy LB1, LB2 atď. (t.j. Homo floresiensis).

 Afrika 
Významné africké nálezy sú (vrátane nálezov radených pod Homo ergaster):
v roku 1921 nález z lokality Broken Hill/Kabwe (t.j. Homo rhodesiensis)
v roku 1949 a neskôr: nálezy z lokality Swartkrans v Južnej Afrike (vrátane Telanthropus capensis)
v roku 1954-1955 nálezy z lokality Tarnifin (=Tiganníf, Palikao (fr. Ternifine, Tighennif, Palikao)), t.j. Atlanthropus mauritanicus
v roku 1954 nález Sídí Abdurrahmán (Sidi Abderrahman) v Maroku
v rokoch 1960 – 1970 nálezy OH 9 (Homo leakeyi), OH 12, OH 22, OH 23 a OH 28 z Olduvaia
v rokoch 1969 a 1972 nález z lokality Thomas Quarries v Maroku
v roku 1973 lebka Gomboré II (Melka Kunturé) z Etiópie
v rokoch 1973 – 1975 viacero významných nálezov z tých, ktoré sú zaraďované často ako Homo ergaster (napr. KNM-ER 1808, KNM-ER 3733, KNM-ER 3883) v lokalite Koobi Fora v Keni
v roku 1974 nález OH 51 z Olduvaia
v roku 1984 nález KNM-WT 15000 z lokality Nariokotome III v Keni
v roku 1991 čeľusť z lokality Konso v Etiópii
v rokoch 1995-1997 nálezy z lokality Buia v Danakilskej púšti v Eritrei
v roku 1997 nález lebky BOU-VP-2/66 z lokality Daka/Bouri Formation v Etiópii 
v roku 2000 nález KNM-ER 42700

 Európa 
Významné európske nálezy sú (nálezy sa dnes obyčajne radia pod Homo ergaster a Homo heidelbergensis):
v roku 1907 nález Mauer 1 z Nemecka (t.j. Homo heidelbergensis v najužšom zmysle)
v roku 1960 nález z lokality Petralona v Grécku
v roku 1964-65 nález z lokality Síleš (Vértesszölös) v Maďarsku
v rokoch 1964 až 1974 nálezy z lokality Arago/Tautavel vo Francúzsku
v rokoch 1972 až 1993 nález z lokality Bilzingsleben v Nemecku
v roku 1978 nález z lokality Reilingen v Nemecku
v roku 1994 nález z lokality Ceprano v Taliansku (t.j. Homo cepranensis)
v roku 1997 nález z lokality Gran Dolina/Atapuerca v Španielsku (t.j. Homo antecessor)
v roku 2011 nález z lokality Lazaret vo Francúzsku

 Taxonómia
 Vytvorenie druhu  
Analýzy vyššie uvedených nálezov z Jávy vykopaných od roku 1936 definitívne ukázali, že nálezy z Jávy (prípadne okrem Homo soloensis) netvoria zvláštny rod (nie sú teda ani medzičlánkom medzi ľudoopmi a ľuďmi), ale patria priamo pod rod človek (Homo). Okrem toho sa v roku 1939 porovnávaním ukázalo, že sú veľmi podobné nálezom druhu Sinanthropus pekinensis. Preto v roku 1939/1940 Weidenreich zlúčil druhy Pithecanthropus erectus (t.j. nálezy Trinil a Sangiran) a Sinanthropus pekinensis (t.j. nálezy z Čou-kchou-tienu) do jedného spoločného druhu, ktorý navyše presunul do rodu Homo. Nový druh nazval „Homo erectus“ (hoci Weidenreich sám potom viac-menej naďalej používal staré označenia Pithecanthropus a Sinanthropus). Príslušné nálezy pod rod Homo presunul aj Rus Nesturch v roku 1941, ten však nepoužil názov Homo erectus. 

Preraďovanie taxónov do druhu a vyraďovanie taxónov z druhu 
Ďalší autori postupne do druhu Homo erectus pridali ďalšie (často dovtedy separátne klasifikované) nálezy, konkrétne najmä (v zátvorke je – okrem prípadov so skratkou napr. – uvedený zdroj a rok prvého zaradenia nálezu/taxónu pod druh Homo erectus):
Meganthropus palaeojavanicus (Mayr 1944  a napr. Le Gros Clark 1955)
nález z Ngandongu - Homo soloensis (Mayr 1944, 1950)
nález z Maueru - Homo heidelbergensis (napr. Debec 1948 a Mayr 19xx)
nález zo Swartkransu  čiže Telanthropus (Broom & Robinson 1949 a napr. Robinson 1961)
Homo modjokertensis  (Koenigswald 1950 a napr. Campbell 1963)
nález z Wadjaku - Homo wadjakensis (Mayr 1950; väčšinou však radené pod Homo sapiens)
nález zo sev. Afriky - Atlanthropus (Neústupný 1960 a napr. Campbell 1963 či Le Gros Clark 1964; ale pod „Pithecanthropus pekinensis“ je Atlanthropus zaradený už napr. v 2. vyd. Boľšoj sovetskoj encyklopedije, t.j. niekedy v polovici 50. rokov)
nález z Kabwe/Broken Hill - Homo rhodesiensis (Coon 1962)
nález OH 9 - Homo leakeyi  (Campbell 1963)
nález z Petralony čiže Homo petralonensis (napr. Breitinger 1964)
Homo habilis  (Campbell (?-)1965)
nález z lokality Ma-pa – Homo erectus mapaensis (Kurth 1965, pôvodne opísané priamo ako poddruh druhu Homo erectus)
nález Síleš (Vértesszölös) – Homo (erectus seu sapiens) palaeohungaricus (Thoma 1966, pôvodne opísané priamo ako poddruh druhu H. erectus)
Sinanthropus lantianensis/Homo erectus lantianensis (do Homo preradené čoskoro po objavení v 60. rokoch, preradený je už napr. v Reisenauer 1973)
nálezy z východnej Afriky (v 70. rokoch) - prvý nájdený nález je z roku 1970, (prinajmenšom) tieto nálezy dnes mnohí klasifikujú ako druh Homo ergaster
nález Sambungmacan(?) - Homo erectus ngandongensis (Sartono, 1975, pôvodne opísané priamo ako poddruh druhu Homo erectus)
nález Jüan-mou - Homo erectus youanmouensis (Li, Chien, Ma, Pu, Hsing a Chu, 1977, pôvodne opísané priamo ako poddruh druhu Homo erectus)
nález Bilzingsleben - Homo erectus bilzingslebensis (Vlcek 1978, pôvodne opísané priamo ako poddruh druhu Homo erectus)
nález Arago/Tautavel - Homo erectus tautavelensis  (de Lumley a de Lumley 1979, pôvodne opísané priamo ako poddruh druhu Homo erectus)
nález Che-sien (Hexian) – Homo erectus hexianensis (Huang et al. 1982, Wu a Dong 1982)
nález Narmada - Homo erectus narmadensis (Sonakia 1984, pôvodne opísané priamo ako poddruh druhu Homo erectus)
nález Reilingen - Homo erectus reilingensis (Czarnetzki 1989, pôvodne opísané priamo ako poddruh druhu Homo erectus)
nálezy Jün-sien (Yunxian) – Homo erectus yunxianensis (Li a Etler 1992)
nález Ceprano - Homo cepranensis (Ascenzi et al. 1996)
nález Lung-ku-pcho (Longgupo)/Wu-šan (Wu-shan) – Homo erectus wushanensis (napr. Schrenk 1997)
nález Kanam  – Homo kanamensis (napr. Schrenk 1997)
nález Gran Dolina - Homo antecessor (napr. Stringer 2002)
nález Flores -  Homo floresiensis (napr. Wood a Lonergan 2008)

Treba ale poznamenať, že nie všetci autori zahrnuli pod Homo erectus všetky tieto nálezy, a že niektorí autori zhruba do 70. rokov namiesto druhu Homo erectus mali všetky príslušné nálezy zaradené ako rod Pithecanthropus v širšom zmysle. Ako príklad môže poslúžiť významný britský anatóm W. E. Le Gros Clark, ktorý v roku 1955 najprv preradil nálezy rodu Sinanthropus pod rod Pithecanthropus, a až v roku 1964 presunul nálezy tohto širšie poňatého rodu Pithecanthropus pod rod Homo.

Kým jednotliví autori do druhu Homo erectus postupne pridávali vyššie uvedené ďalšie nálezy, druhí autori zas z druhu Homo erectus niektoré nálezy resp. skupiny nálezov (taxóny) odoberali a presúvali ich do iných rodov alebo do samostatných druhov. Najznámejšie prípady takýchto samostatných druhov sú:
Homo habilis, ktorého zaradenie do druhu Homo erectus bola aj tak skôr len krátka „epizóda“
Homo ergaster, vytvorený v roku 1975, ktorý vyňal z druhu Homo erectus isté africké nálezy, a 
Homo heidelbergensis, ktorý bol ako samostatný druh – ale tentokrát už v širšom ponímaní – „obnovený“ (t.j. z druhu Homo erectus vyčlenený) v roku 1995 (resp. už predtým, lebo podobne vymedzený taxón sa ako poddruh Homo sapiens pod názvom Homo sapiens heidelbergensis vyskytoval už napr. v Szalay a Delson 1979). 
Homo rhodesiensis
Homo pekinensis
Homo georgicus
Homo antecessor
Homo cepranensis
Homo floresiensis

Súčasný stav 
Dôsledkom vyššie uvedených priraďovaní a vyraďovaní je, že dnes vládne v systematike druhu Homo erectus pomerne chaotický stav, pretože jednotliví autori chápu druh Homo erectus rôzne. Možné sú najmä nasledujúce definície druhu Homo erectus:

a) V úplne najširšom (t.j. staršom a cca. od roku 2000 už zriedkavom) ponímaní, druh Homo erectus zahŕňa všetky ľudské nálezy na Zemi - okrem nálezov patriacich pod Homo habilis alebo Homo rudolfensis - spadajúce do obdobia od 1,9 mil. BP (alebo v závislosti od autora od 2/1,5/1 mil. BP) do cca. 200 000 BP a v Ázii u niektorých autorov až do cca. 50 či 30 000 BP (pričom posledné dátumy po novom datovaní nálezu Ngandong už neplatia (pozri nižšie)). Vyššie uvedenú „epizódu“ so zaradením Homo habilis pod Homo erectus tu teda nezohľadňujeme.

b) Ako bod a, ale z druhu Homo erectus sa odčlenia nálezy zaraďované ako Homo ergaster, pričom Homo egaster (a tým pádom aj to, čo ostane v druhu Homo erectus) má do istej miery rôzne definície (pozri v príslušnom článku), typicky zahŕňa staršie africké nálezy a okrem toho prípadne najstaršie európske nálezy a prípadne čínsky nález Lung-ku-pcho.

c) Ako bod a, ale z druhu Homo erectus sa odčlenia nálezy zaraďované ako Homo heidelbergensis v najširšom zmysle ( archaický Homo sapiens), t.j. Homo erectus nezahŕňa najmladšie nálezy z Afriky a Európy a prípadne aj Ázie (Alternatívne sa odčlení len časť Homo heidelbergensis v najširšom zmysle). Presná hranica týchto najmladších nálezov (a tým pádom aj to, čo ostane v druhu Homo erectus) sa mení podľa autora, v Európe a Afrike sa môžu myslieť najčastejšie nálezy od 900 000 či až od 600/500 000 BP, v Ázii (ak sa ázijské nálezy vôbec vyčlenia z druhu Homo erectus) je táto hranica trochu neskoršia – okolo 300/200 000 BP (Ale ázijské nálezy z lokalít Jün-sien (Yunxian) a Narmada, ktoré sa tiež často zaraďujú už pod Homo heidelbergensis sú (asi) staršie  – Narmada má vek 50 – 150/vyše200 000 alebo 200 – 300 000 BP alebo 600-400 000 BP a Jün-sien môže mať 450 000 alebo 400 – 700 000 alebo okolo 580 000 alebo 500-800 000 alebo okolo 1 mil. BP). Treba dodať, že:
Staršie sa namiesto názvu archaický Homo sapiens pre tieto nálezy vyskytovali aj konkrétnejšie označenia ako Homo sapiens steinheimensis, Homo sapiens rhodesiensis, Homo sapiens soloensis a podobne.
Európske nálezy (a staršie aj niektoré mimoeurópske) sa niekedy neklasifikujú ako Homo heidelbergensis (archaický Homo sapiens) ale ako rané formy neandertálcov.
Africké nálezy sa niekedy z Homo heidelbergensis vyčleňujú ako samostatný druh pod názvom Homo rhodesiensis (v širšom zmysle)
Niektorí autori pre úplne najmladšie nálezy z Afriky používajú označenie Homo helmei či Homo sapiens helmei. To isté označenie sa zriedkavejšie môže použiť aj pre trochu mladšie africké nálezy, čím sa stáva synonymom názvu Homo rhodesiensis v širšom zmysle spomenutého v predchádzajúcom bode.

d) Ako bod b a zároveň bod c a zároveň sa z druhu Homo erectus prípadne vyčlenia niektoré spornejšie druhy, najmä Homo antecessor a menej často Homo georgicus a Homo cepranensis. Táto možnosť d je v súčasnosti azda najčastejší prípad systematiky. Typicky (pozri napr. Thurzo 2010, 1998, Klein 1999, Wood a Lonergan 2008) je výsledkom tohto postupu nasledovný systém:
ázijské nálezy ostanú zaradené pod druh Homo erectus (najmladšie nálezy sa môžu alternatívne odčleniť ako ázijská časť Homo  heidelbergensis);
staršie africké nálezy sa od druhu Homo erectus oddelia ako Homo ergaster (alebo alternatívne: najstaršie z nich sa oddelia ako Homo ergaster a stredne staré nálezy ostanú v druhu Homo erectus) a mladšie africké nálezy sa oddelia ako africká časť druhu Homo heidelbergensis (resp. Homo rhodesiensis či Homo helmei);
staršie európske nálezy sa oddelia ako incertae sedis (resp. ako druhy Homo georgicus, Homo cepranensis, Homo antecessor) a mladšie európske nálezy sa oddelia ako európska časť druhu Homo heidelbergensis (príp. zriedkavejšie ako raná fáza druhu Homo neanderthalensis).
Ako vidno, v extrémnom prípade sa pri takomto modernom postupe druh Homo erectus redukuje len na ázijské nálezy, teda zhruba na to, čo druh Homo erectus zahŕňal, keď bol pôvodne v roku 1939/1940 vytvorený (podobný „návrat ku koreňom“ sa v modernej systematike mimochodom udial s klasifikáciou druhu Homo sapiens). 
Vzhľadom na to, že možnosť d je najčastejšia, platí, že ak sa v súčasnej literatúre používa termín „Homo erectus v širšom zmysle“, myslí sa obyčajne (akokoľvek definovaný) druh Homo ergaster + druh Homo erectus v užšom zmysle, pričom Homo erectus v užšom zmysle zahŕňa buď len (všetky či len staršie) ázijské nálezy alebo zahŕňa tak ázijské nálezy ako aj stredne staré africké nálezy. U jednotlivých autorov potom ešte do Homo erectus v širšom zmysle môže ešte navyše prípadne patriť Homo georgicus, Homo floresiensis atď. Neformálne sa Homo erectus v niektorom zo širších významov označuje aj výrazom erekti.

Európa 
Najproblematickejšie pri vyššie spomínaných odčleňovaniach nálezov z druhu Homo erectus sú všetky ľudské nálezy (aj artefakty) z Európy spred 600 000 BP (ktorých je mimochodom veľmi málo): Najakceptovanejšie je dnes asi postavenie nálezu Gran Dolina ako samostatný druh Homo antecessor (ale nie všetci súhlasia), zaradenie nálezu Dmanisi ako Homo georgicus je už problematickejšie (nález sa často radí ako Homo ergaster či Homo erectus, okrem toho Dmanisi leží technicky skôr už v Ázii) a zaradenie nálezov z lokalít Isernia a Sima del Elefante (istý čas zaraďovaný ako Homo antecessor) je už úplne sporné. Nález Ceprano podľa najnovších analýz patrí veľmi pravdepodobne do druhu Homo heidelbergensis. Klein 1999 zaraďuje všetky tieto najstaršie európske nálezy ako „Homo sp.“. O datovaniach vyššie uvedených nálezov a o najstarších nálezoch ľudských artefaktov z Európy pozri nižšie pod nadpisom Časové vymedzenie.

 Poddruhy 
Nasledujú poddruhy stanovené rôznymi autormi pre druh Homo erectus v najširšom zmysle. V článku človek (Homo) sú tie isté poddruhy zaradené podľa súčasnej mainstreamovej systematiky a sú tam uvedené aj synonymá. Treba zdôrazniť, že väčšina autorov uznáva len niektoré z poddruhov, ktoré sú tu uvedené, a dnešní autori veľkú časť z nich už ani nezaraďujú pod Homo erectus, takže zoznam braný ako celok je len extrémnou alternatívou:

Jáva:
Homo erectus dubius – nálezy: časť nálezov zo Sangiranu (S5, S9); často zaraďované pod Homo erectus palaeojavanicus
Homo erectus palaeojavanicus  – človek (vzpriamený) starojávsky; nálezy: časť nálezov zo Sangiranu (S6a, S5, (?)S9, časť S7, S27, S31)
Homo erectus robustus – nálezy: S4 (=Pithecanthropus IV) zo Sangiranu; často zaraďované pod Homo erectus modjokertensis
Homo erectus modjokertensis – človek (vzpriamený) modžokertský; nálezy: Modjokerto 1 a časť nálezov zo Sangiranu (S1a, S1b, S4); zaraďuje sa aj pod Homo erectus erectus
Homo erectus erectus – človek (vzpriamený) trinilský; nálezy: Kedung Brubus 1, časť nálezov z lokality Trinil (Trinil 1, Trinil 2, Trinil 3, (?)Trinil 4, (?)Trinil 5), časť nálezov z lokality Sangiran (S2 (=Pithecanthropus II), S3 (=Pithecanthropus III), S8, S10, S17), lokalita Sambungmacan (Sm 1, Sm 3 a Sm 4); staršie sa do tohto poddruhu zaraďovali aj: Trinil 6(=Femur II), Trinil 7 (=Femur III), Trinil 8 (=Femur IV), Trinil 9 (=Femur V) a Femur VI
Homo erectus soloensis – nález z lokality Ngandong a prípadne ďalšie
Homo erectus ngandongensis – nález Sambugmacan

Čína:
Homo erectus wushanensis – nález z lokality Lung-ku-pcho (Longgupo)
Homo erectus lantianensis – človek (vzpriamený) lantiansky; nálezy z lokalít Čchen-ťia-wo (Chenjiawo, t.j. Homo erectus chenchiawoensis) a Kung-wang-ling (Gongwangling, t.j. Homo erectus gongwanglingensis resp. Homo erectus lantianensis v užšom zmysle [hoci typový nález človeka liantianskeho bol pôvodne nález z Čchen-ťia-wo])
Homo erectus officinalis - nález z Hong Kongu; zaraďované aj pod alebo ako synonymum Homo erectus lantianensis
†Homo erectus yuanmouensis (Sinanthropus yuanmovensis) – nález z lokality Jüan-mou (Yuanmou); zaraďované aj pod Homo erectus pekinensis
Homo erectus pekinensis – človek (vzpriamený) pekinský; nálezy z lokalít Čou-kchou-tien, Paj-lung-tung (Bailongdong v okrese Jün-si (Yunxi)), Lung-ku-tung (Longgudong v okrese Jün-sien (Yunxian)), prípadne aj čínske nálezy dnes pripisované často alebo občas druhu Homo heidelbergensis (napr. Che-sien (Hexian), Ťin-niou-šan (Jinniushan) a pod.)
Homo erectus yunxianensis  - nález z lokality Jün-sien (Yunxian)
Homo erectus hexianensis – nález z lokality Che-sien (Hexian), zaraďované aj pod Homo erectus pekinensis
Homo erectus nanjingensis – nález z lokality Tchang-šan pri Nankingu (Nanjing), zaraďované aj pod Homo erectus pekinensis
Homo erectus daliensis – človek (vzpriamený) daliský; nález z lokality Ta-li (Dali) a prípadne aj ďalšie podobné ako Ťin-niou-šan (Jinniushan) a pod.
Homo erectus mapaensis – nález z lokality Ma-pa (Maba) a prípadne aj ďalšie podobné

Ostatná Ázia:
Homo erectus georgicus, teda Homo georgicus – človek (vzpriamený) gruzínsky; nález z lokality Dmanisi
Homo erectus narmadensis -  nález z lokality Narmada
Homo erectus palestinus, teda Homo palestinensis – človek (vzpriamený) palestínsky; nálezy z Palestíny; veľmi zriedkavé
(?)Homo erectus floresiensis, teda Homo floresiensis – človek (vzpriamený) floreský; nálezy z lokality Flores

Afrika:
Homo erectus habilis , teda Homo habilis– človek (vzpriamený) zručný; veľmi zriedkavé
Homo erectus ergaster, teda Homo ergaster – človek (vzpriamený) pracujúci
Homo erectus capensis – človek (vzpriamený) swartkranský; niektoré nálezy zo Swartkransu (SK 15, SK 45, SK 847)
Homo erectus leakeyi / Homo erectus olduvaiensis – človek (vzpriamený) Leakeyho/človek (vzpriamený) olduvaiský; nález OH 9 a prípadne ďalšie
Homo erectus mauritanicus – človek (vzpriamený) lantiansky; nález z lokality Tarnifin/Tiganníf (Ternifine/Tigennif) a príp. ďalšie
Homo erectus rhodesiensis – človek (vzpriamený) rodézsky; nález z lokality Kabwe/Broken Hill a príp. ďalšie; D: 

Európa:
(?)Homo erectus antecessor, teda Homo antecessor – človek (vzpriamený) predchodca; nález z lokality Gran Dolina
Homo erectus aesernensis – nález z lokality Isernia, veľmi zriedkavé
Homo erectus heidelbergensis – človek (vzpriamený) heidelberský; nález z lokality Mauer (Mauer 1) a prípadne ďalšie
Homo erectus bilzinglebensis – človek (vzpriamený) bilzinsgslebenský; nález z lokality Bilzingsleben
Homo erectus petralonensis – človek (vzpriamený) petralonský; nález z lokality Petralona
Homo erectus tautavelensis – človek (vzpriamený) tautavelský; nález z lokality Arago/Tautavel
Homo erectus palaeohungaricus – človek (vzpriamený) starouhorský; nález z lokality Síleš (Vértesszölös)
Homo erectus reilingensis – nález z lokality Reilingen
Homo erectus steinheimensis – človek (vzpriamený) steinheimský; nález z lokality Steinheim a príp. ďalšie, veľmi zriedkavé

 Časové vymedzenie 
 Spodná hranica základ podľa Klein 1999, Wood 2011, McKee 2005, Antón a Swisher 2004 http://www.nyu.edu/gsas/dept/anthro/programs/csho/Content/Facultycvandinfo/Anton/ARA04scaccs.pdf
Čína 
V Číne a okolí sú možnými najstaršími nálezmi druhu Homo erectus nálezy z lokalít:
Žen-c’-tung (Renzidong, 2,25-2 mil. rokov, len nástroje, veľmi sporný nález a môže patriť aj druhu Homo habilis)
Lung-ku-pcho (Longgupo; 1,9 alebo novšie 2 mil. rokov, veľmi sporný nález, pozri Homo wushanensis)
Jüan-mou (Yuanmou; nález sa pôvodne datoval na 1,7 mil. BP, potom sa udávalo, že vek je skôr okolo 700 - 500 000 BP a teraz sa znova udáva vek 1,7 mil. BP porov. napr. texty Klein 1999, Wood 2011 (Wood používa - ako vidno podľa rokov - na hodnotenie Yuanmou staré zdroje) a http://humanorigins.si.edu/research/asian-research/earliest-humans-china) 
Panva Ni-che-wan (Nihewan; nástroje z vrstiev starých 1,66-1,32 mil. BP http://humanorigins.si.edu/research/asian-research/earliest-humans-china, staršie sa uvádzali najstaršie dátumy nástrojov z tejto panvy 1,36 mil. BP (pre lokalitu Siao-čchang-liang (Xiaochangliang)) alebo okolo 1 mil. BP (pre lokality Siao-čchang-liang a Tung-ku-tchuo(Donggutuo)) Klein 1999, napr. str. 330 alebo 1 mil. až 700 000 (pre Siao-čchang-liang) McKee 2005 alebo dokonca 2 - 1,9 mil. BP alebo viac (pre Siao-čchang-liang)http://originsnet.org/eraold.html)
Kung-wang-ling (Gongwangling, v regióne Lan-tchien (Lantian), 1,15 mil. alebo 800-750 000 BP alebo 700 000 BP alebo 800-730 000 BP) 

Treba poznamenať, že ešte v prvých rokoch 21. storočia viacerí autori (pozri napr. Klein 1999) zastávali názor, že všetky datovania z Číny nad cca. 1 mil. (resp. 1,15 mil)  BP (takzvaná "dlhá chronológia") sú (po)chybné. Počet takýchto vyšších datovaní však v posledných pár rokoch narástol, takže tento názor už asi možno považovať za zastaraný.

Jáva 
Na Jáve datovanie istých vrstiev naznačuje možný vek až 2 mil. BP a 1,6 mil. BP. Najstarší datovaný nález je nález Mojokerto 1, ktorý má vyše 1,81 mil. rokov alebo menej ako 1 mil. rokov, nález Kedung Brubus 1, ktorý má (podľa Wood 2011) vek okolo rozhrania pliocénu a pleistocénu [to by malo byť okolo 1,8 mil. rokov BP] a isté nálezy zo Sangiranu (vrátane časti nálezov z taxónu Meganthropus palaeojavanicus), ktoré majú buď až 1,65 mil. rokov alebo len 780 000 rokov. Ostatné jávske nálezy sú mladšie ako 1 mil. BP. Podľa Klein 1999 (a mnohých iných) však napriek týmto niektorým vysokým datovaniam viacero faktov skôr naznačuje, že úplne všetky jávske nálezy sú v skutočnosti mladšie než 1 mil. a väčšina je mladšia ako 800 000.

Indický subkontinent 
Z indického subkontinentu (India, Pakistan) sú možno najstaršími nálezmi nálezy nástrojov z lokality Ráwát (Riwat, Rawat) datované na 2,2-2,0 mil. BP alebo 1,96-1,78 mil. BP, ďalej nález artefaktov z lokality Pabbi Hills datovaný na 2,2 až 0,9 mil. BP a niektoré ďalšie nálezy. U týchto nálezov však teoreticky (menej pravdepodobne) môže ísť aj o druh Homo habilis, okrem toho sú ich datovania sporné a napr. u Ráwátu môže ísť o prírodné útvary. Ďalej sa našli zuby druhu Homo erectus datované na 2,2-2 mil. BP z lokality Nádáh, aj tento nález je sporný. Larick, R., Ciochon, R.L.: The African Emergence and Early Asian Dispersals of the Genus Homo, 1996 (kópia in: Ciochon, R. L. et al.: The Human Evolution Source Book, 2006); Fleagle, J. G. et al.: Out of Africa I: The First Hominin Colonization of Eurasia; Klein 1999 

Okrem toho boli z Indie v roku 2011 oznámené nálezy nástrojov acheuléenskej kultúry, ktoré sa obyčajne pripisujú druhu Homo erectus, datovanie je okolo 1,5 mil. BP (každopádne viac ako 1 mil. BP )

 Západná Ázia 
Na hraniciach Ázie a Afriky (na Blízkom Východe) je najstarším nálezom druhu Homo erectus (alebo Homo ergaster) nález z lokality Ubajdíja (Ubeidiya) starý 1,4-1 mil. BP; často sa považuje len za presah afrických nálezov. Nález nástrojov z lokality Irk al-Ahmar (Erk el-Ahmar, Erq el-Ahmar) v Izraeli, datovaný na 1,96/1,95 - 1,78/1,77 mil. BP sa zatiaľ považuje za veľmi sporný (a teoreticky tu môže ísť aj o druh Homo habilis). Delson et al. 2000 str. 93, Wood 2011,Larick, R., Ciochon, R.L.: The African Emergence and Early Asian Dispersals of the Genus Homo, 1996 (kópia in: Ciochon, R. L. et al.: The Human Evolution Source Book, 2006); Antón a Swisher 2004; Fleagle, J. G. et al.: Out of Africa I: The First Hominin Colonization of Eurasia 

Na hraniciach Ázie a Európy je najstarší nález z Dmanisi starý 1,77 mil., ale ten sa často považuje za európsky nález. V roku 2011 bolo oznámené, že nástroje z lokality sú staré 1,85 až 1,77 mil. BP. http://www.nature.com/news/2011/110606/full/news.2011.350.html

Európa 
V Európe sú najstaršími nálezy:
Dmanisi - Homo georgicus (Gruzínsko, t.j. hranica Ázia/Európa, 1,85/1,77 mil. BP)
Atapuerca-Sima del Elefante (Španielsko, sánka, 1,2-1,1 mil. BP)
Orce (Španielsko, artefakty staré asi 1 mil. (Fuente Nueva 3 a Barranco Léon 5), tamojšie nálezy človeka (Venta Micena), staré 1,6 mil., sú pochybné)
?Šandalja I (Chorvátsko, 1,5 - 1 mil. BP) Wolpoff 1999 str. 470, http://www.astro.hr/sandalja/
Happisburgh (Anglicko, opis v roku 2010, nástroje, asi 990 000 - 780 000 BP)
Isernia La Pineta (Taliansko, artefakty, vyše 780 000 alebo okolo 730 000 alebo najpravdepodobnejšie okolo 500 000 BP)
Atapuerca-Gran Dolina - Homo antecessor (Španielsko, nálezy indivíduí, 731 000 alebo minimálne 780 000 alebo okolo 800 000 alebo okolo 500 000 BP). 
Pakefield (Anglicko, opis v roku 2005, nástroje, OIS 17 (t.j. 712 - 676 000 BP) ale možno až OIS 19 (t.j. 790 - 761 000 BP))
Tieto nálezy, ako už bolo spomenuté, sa však nemusia v systematike nevyhnutne zaraďovať pod Homo erectus alebo Homo ergaster. Treba dodať, že uvedené nálezy sú jediné nesporné nálezy (jedincov alebo nástrojov) ľudí z Európy staršie ako nález Mauer 1 (teda staršie ako 600 000 BP). Klein 1999 v tomto kontexte upozorňuje, že po nedávnom prehodnotení rôznych údajných ďalších starých európskych nálezov (najmä z lokalít Le Vallonet, Soleihac, Kärlich A-E, Přezletice, Stránská Skála, Korolevo, Monte Poggiolo, Val d'Arno, Monte Peglia, West Runton, Tegelen, Mosbach, Séneze, Süssenborn, Untermassfeld, Tärko, Ilynka, Voigstedt, Ferme de Grace, Beftia 2 [lokalitu Sandalja v celej knihe vôbec nespomína]) sa ukázalo, že tieto údajné nálezy artefaktov človeka nie sú platné.

Afrika 
V Afrike datovanie najstarších nálezov:
 druhu Homo erectus zahŕňajúceho aj druh Homo ergaster zodpovedá datovaniu najstarších nálezov druhu Homo ergaster (pozri v článku Homo ergaster) a činí teda 1,9/1,8/1,75 mil. rokov BP.
druhu Homo erectus nezahŕňajúceho druh Homo ergaster zodpovedá datovaniu posledných nálezov druhu Homo ergaster (pozri v článku Homo ergaster) a činí teda 1,5/1,4/1,2/1 mil./600 000 BP.

Zhrnutie 
Zhrnutie pre Euráziu: Najstaršie nesporné nálezy (zrejme nielen druhu Homo erectus, ale aj celého rodu Homo) v Eurázii začínajú okolo 1,7 mil. BP (pred zmenami datovania v Číne a nálezom acheuléenu z Indie sa za nespornú považovala až hranica  1,2/1 mil. BP), pričom jediná nesporná výnimka je nález Dmanisi starý asi 1,85/1,77 mil BP. Sporné nálezy siahajú až niekde k 2 či dokonca 2,25 mil. rokov. 

Zhrnutie pre Euráziu spolu s Afrikou: Summa summarum možno konštatovať, že:
ak Homo erectus zahŕňa aj Homo ergaster, tak celosvetovo najstaršie nálezy sú bez Dmanisi staré 1,9/1,8/1,75/1,7 (=najstaršie možné začiatky druhu Homo ergaster, vyššie datovanie Mojokerta, datovanie Kedung Brubus 1, a datovanie Jüan-mou), s Dmanisi sú staré 1,9/1,85/1,77 mil. BP (=najst. možný začiatok Homo ergaster a začiatky Dmanisi), a možno až 2/2,25 mil. rokov (=možné datovanie Jávy, Lung-ku-pcho, Indie a pod. a datovanie Žen-c’-tung)
ak Homo erectus nezahŕňa Homo ergaster, tak celosvetovo najstaršie nálezy sú bez Dmanisi 1,8 (cca.)/1,7 (=vyššie datovanie Mojokerta, datovanie Kedung Brubus 1, a datovanie Jüan-mou), s Dmanisi sú staré 1,85/1,77 mil. BP (=datovanie Dmanisi), a možno až 2/2,25 mil. rokov (=možné datovanie Jávy, Lung-ku-pcho, Indie a pod. a datovanie Žen-c’-tung)

Treba poznamenať, že niektoré texty z 80. rokov udávajú začiatok Homo erectus okolo 1 mil. BP aj bez toho, aby uznávali existenciu druhu Homo ergaster (uznávajú len druhy Homo habilis – Homo erectus – Homo sapiens; ak by uznávali existenciu druhu Homo ergaster, tak by hranica 1. mil. BP bola pri staršom datovaní, podľa ktorého boli ázijské a európske nálezy všetky mladšie ako 1 mil. BP, v poriadku). Druh Homo habilis potom podľa nich končí (z nejasných dôvodov) až okolo 1 mil. BP alebo majú medzi koncom druhu Homo habilis (ktorého koniec potom prípadne ťahajú až na 1,4/1,3 mil. BP) a začiatkom druhu Homo erectus jednoducho časovú „dieru“ porov. napr. Jelínek, Malá československá enc., Enc. archeologie, Filit .

 Vrchná hranica
Vrchná hranica druhu Homo erectus je v súčasnosti (t.j. cca. od roku 1995) zhodná so spodnou hranicou druhu Homo heidelbergensis v najširšom zmysle (v terminológii alternatívnych systémov:  so spodnou hranicou archaického Homo sapiens, resp. archaického Homo sapiens + Homo neanderthalensis v najširšom zmysle, resp. Homo heidelbergensis + Homo rhodesiensis). Z toho vyplýva nasledovné:
V Číne sa Homo erectus končí:
buď vtedy, keď končia nálezy z Čou-kchou-tienu (t.j. podľa nového datovania okolo 400 000 BP, podľa starého datovania sa tieto nálezy končili až 230/300/350 000 BP alebo viac)
alebo až vtedy, keď končí nález z lokality Che-sien (t.j. 412 000 alebo 250 000 alebo 150 000 BP) (Staršie boli na hranici druhu Homo erectus aj nálezy z Nankingu, staré podľa starého datovania možno len 200 000 BP, ale podľa nového datovania sú staré 500 – 620 000 BP)
V Afrike a Európe sa Homo erectus končí v závislosti od autora 900 000 alebo 800/700 000 alebo 600 000 BP (Staršie udávaná možnosť 500 000 BP po novom datovaní nálezu Mauer 1  z roku 2010 už nie je možná). 
Na Jáve sa Homo erectus končí okolo (?) 550 000 BP (Klein 1999 str. 270)
Ak sa však do druhu Homo erectus (namiesto do druhu Homo heidelbergensis) zaradia čínske nálezy typu Ta-li (Dali), Ma-pa (Maba) a podobne a indické ako Narmada, tak sa Homo erectus v Číne vzhľadom na datovanie týchto nálezov končí okolo 200 000 alebo skôr až 100 000 BP a v Indii pri jednom extrémnom datovaní (pozri vyššie) okolo 50 000 BP. A ak sa v druhu Homo erectus ponechajú aj jávske nálezy Ngandong a/alebo Sambugmacan, tak sa Homo erectus na Jáve vzhľadom na datovanie nálezov z týchto dvoch lokalít podľa staršieho datovania končí až 300-250 000 BP alebo 100 000 - 53 000/27 000 BP, ale podľa datovania z roku 2010 (prinajmenšom pre Ngandong) medzi 546 000 a 143 000 BP http://www.plosone.org/article/info%3Adoi%2F10.1371%2Fjournal.pone.0021562.

V roku 2011 bol z lokality Lazaret vo Francúzsku oznámený nález (prezývku má Akidaya), ktorý bol predbežne zaradený ako Homo erectus (nie je jasné, či sa náhodou nemyslí Homo erectus v širšom zmysle, potom by to mohol byť aj Homo heildelbergensis, každopádne vraj rozhodne nejde o druh Homo neanderthalensis). Jeho vek je len 170 000 BP. Ak by ostalo platné zaradenie pod Homo erectus, tak by zrejme išlo o najmladší nález druhu Homo erectus z územia Európy (a podľa niektorých datovaní posledných ázijských nálezov aj celkovo najmladší nález Homo erectus). http://www.hominides.com/html/actualites/decouverte-crane-lazaret-170000-ans-0481.php, http://averyremoteperiodindeed.blogspot.com/2011/08/170000-year-old-human-skull-fragment.html

Zhrňujúc teda možno skonštatovať, že Homo erectus končí v Afrike a Európe 900/800/700/600 000 BP (najnovšie možno ?170 000 BP) a v Ázii 400/250/150/100 (v prípade Narmady pri extrémnom datovaní možno až 50 000 BP a podľa starších datovaní Ngandongu aj 53/27 000 BP). Treba dodať, že ak sa do Homo erectus zaradí aj Homo floresiensis – čo sa nerobí často - tak druh Homo erectus končí možno až 12 000 BP.

Od 70. do začiatku 90. rokov 20. storočia bol v rôznych textoch koniec druhu Homo erectus obyčajne paušálne stanovený na okolo 250 000 BP, pričom niektoré hraničné africké nálezy ako Broken Hill či Saldanha boli už spravidla považované za patriace pod Homo sapiens (zaradené boli ako Homo sapiens rhodesiensis, Homo sapiens steinheimensis, Homo sapiens neanderthalensis alebo podobne). Pod Homo sapiens namiesto Homo erectus sa vzhľadom na zvolený koncový dátum 250 000 samozrejme radili aj najmladšie ázijské nálezy erektov – najmä Ngandong (zaradený ako Homo sapiens soloensis, Homo sapiens steinheimensis, Homo sapiens neanderthalensis a podobne) a čínske nálezy typu Ma-pa (spravidla zaradené ako Homo sapiens neanderthalensis).

 Charakteristika 
 Homo erectus v užšom zmysle
Podľa Thurzo 2010 Homo erectus v užšom zmysle (ktorý uňho zahŕňa len ázijské nálezy) bol fyzicky mohutným typom človeka (výška 150-170 cm, hm. 45-60 kg, kapacita mozgovej časti lebky 727-1 225 cm3, hrubý nadočnicový val, nízke čelo, zočnicové zúženie čelovej kosti, bezbradá sánka, náznak predozadného kostného hrebeňa na vrchu mozgovej časti lebky, zauhlené záhlavie).

Podľa Soukup 2005 Homo erectus v užšom zmysle (ktorý uňho zahŕňa ázijské nálezy a neskoršie africké nálezy) mal oproti ranému Homo väčšiu výšku a hmotnosť, väčší mozog, gracilnejší chrup, menšie žuvacie svaly a menší sexuálny dimorfizmus. Konkrétne morfologické znaky sú: robustná, 170 – 180 cm vysoká, štíhla postava umožňujúca efektívnu chôdzu a beh; hmotnosť  60 – 80 kg; predĺžená. úzka, nízka, mohutne stavaná mozgovňa (750 – 1225 cm3), v tyle pretiahnutá a zalomená do tylového valu; výrazné postorbitálne zúženie lebky; masívne, dozadu ubiehajúce nízke a sploštené čelo s výraznými nadočnicovými valmi; veľké lícne kosti, dopredu vystupujúca tvár, široký nos, čeľuste a podnebie; mohutné čeľuste; redukcia ochlpenia tela, zmnoženie potných žliaz a vznik nového termoregulačného systému.

Jeho archeologická kultúra severne a východne od severnej Indie (t.j. východne tzv. Moviusovej línie) pozostávala z drobnotvarej industrie z kremeňa s občasným výskytom pästných klinov, ktorá pripomína (africký) acheuléen. Západne od Moviusovej línie bol typický acheuléen (pästné kliny, obojstranne opracované priečne sekáče, škrabky, rydlá atď.), i keď nie je doložený u všetkých populácií druhu. Homo erectus používal oheň, staval si jednoduché lovecké prístrešky a používal drevené kyjaky a oštepy. 

Žil v organizovaných skupinách. Lovil väčšie zvieratá a systematicky zbieral rastlinnú potravu. Jedlo varil (upravoval na ohni) tak ako moderní ľudia http://www.bloomberg.com/news/2011-08-22/homo-erectus-processed-food-like-humans-harvard-scientists-say.html.

Dochádzalo uňho k rozvoju naučených vzorcov správania, presadzoval sa princíp spolupráce a reciprocity a rástol význam učenia v detstve.

 Homo erectus v širšom zmysle 

Vančata 2007 charakterizuje Homo erectus v širšom zmysle  (t.j. unňho vrátane Homo ergaster a bez Homo heidelbergensis) nasledovne: 
hrubšie kompakty [v origináli „kompaktaty“] a väčšia hrúbka kostí ako takých, zhrubnutie je viditeľné najmä na plochýchkostiach lebky a na niektorých dlhých kostiach
mozog relatívne malý – veľkosť od 600 do 1200 cm3 (priemerne 900 cm3), Homo ergaster (teda najstaršie formy Homa erecta v širšom zmysle) mali oveľa menší mozog než neskoršie formy zo stredného pleistocénu
mohutné nadočnicové valy a zalomené tylo s veľkou nuchálnou plochou, za naočnicovým valom typický supraorbitálny žliabok, výrazné postorbitálne zúženie a dlhá, väčšinou dosť nízka mozgovňa (v strednej časti často špecifický kostný útvar – frontálny kýl) 
u ázijských nálezov aj špecificky sploštené temenné kosti vytvárajúce sagitálny kýl (čím vznikla charakteristická strechovitá horná časť mozgovne)
široké a ploché nosné kosti a výrazný alveolárny prognatizmus
absencia brady
mohutná, robustná a široká mandibula (s viac než jedným foramina mentale); rezáky robustné a smerujúce vpred, stoličky sa zväčšovali smerom od prvej k tretej, zubná dutina bola veľká 
dlhé kosti pomerne štíhle a dlhé s nepríliš robustnou epifýzou. 
Homo ergaster mal hruškovitý tvar hrudníka (ako u australopitekov) a väčší počet (6) bedrových stavcov, jeho panva ale bola ako u Homo sapiens (i keď možno trochu vyššia a užšia)
bol vysoký a štíhly, výška sa pohybovala od 160 do 185 cm a hmotnosť od 60 do 80 kg. (štíhla postava a úzka panva mohla byť adaptráciou na tropické podnebie podobne ako je tomu u dnešných tropických Afričanov)
v priebehu evolúcie sa jeho postava zmenšovala, stávala sa robustnejšou a zmenšovali sa veľkostné rozdiely medzi pohlaviami
vyrábal štandardizované kamenné nástroje: 
do 1,5 mil. BP (t.j. Homo ergaster) vyrábal pokročilé nástroje typu oldovan, ktoré boli ‘’technologicky jednoduché a veľmi podobné nástrojom nachádzaným v súvislosti s ranými formami rodu Homo; nástroje tohto typu neboli často zhotovované z najvhodnejších materiálov a mali len hrubo opracovaný tvar; tento typ nástrojov nachádzame v tomto období nielen v Afrike, ale aj na gruzínskej spodnopleistocénnej lokalite Dmanisi.“
od 1,7/1,6 mil. BP [Vančata uvádza 1,4 mil.] niektoré (t.j. nie všetky) populácie Homa erecta vyrábali industriu typu acheuléen, ktorá mala už pomerne vyspelú technológiu výroby a spravidla bola z kvalitnejšieho kameňa (Acheuléen sa sústavne vyskytuje až u druhu Homo heidelbergensis); acheuléen sa však nevyskytoval v Ázii východne a severne od severnej Indie (až na niekoľko výnimiek v Číne a Kórei)

Človek stratil svoje kompletné ochlpenie pravdepodobne ešte ako Homo erectus, vtedy ako sa z neho stal stály chodec. Strata ochlpenia je významná z pohľadu regulácie termiky organizmu, ktorá je potením veľmi efektívna. Preto sa tvorba ochlpenia pre podporu potných žliaz, časom stiahla do úzadia.bild der wissenschaft: Warum wir so verschieden sind, 1/2009, Konradin Medien GmbH, ISSN 0006-2375, s. 37

 Vývojové vzťahy 
O tom, z čoho sa vyvinul Homo erectus v širšom zmysle (teda zahŕňajúci aj Homo ergaster) pozri vývojové vzťahy v článku Homo ergaster. Homo erectus v užšom zmysle sa vyvinul buď z druhu Homo ergaster alebo z druhu Homo georgicus pozri napr. http://www.hindawi.com/journals/ijeb/2011/582678/fig1/  alebo menej pravdepodobne z druhu Homo habilis.

Odpoveď na otázku, čo sa z druhu Homo erectus vyvinulo, závisí od presnej definície druhu Homo erectus. Ak pojem Homo erectus zahŕňa len ázijské nálezy, tak sa obyčajne predpokladá, že ide o slepú vývojovú vetvu. Ak zahŕňa (či už v niektorom užšom alebo širšom zmysle) aj stredne staré africké nálezy, tak sa z neho vyvinul Homo heidelbergensis (resp. archaický Homo sapiens, resp. Homo rhodesiensis a Homo heidelbergensis) alebo Homo antecessor napr. Soukup 2005 (autor na str. 625 omylom hovorí v tejto súvislosti o Homo ergaster k dátumu 1,2 mil. BP, hoci na inom mieste tento druh definuje, tak že končí už 1,4 mil. BP)(resp. Homo mauritanicus v širšom zmysle), a možno aj Homo floresiensis napr. http://pages.nycep.org/ed/download/pdf/2007c%20Fossil%20humans--McGraw-Hill%202007-1.pdf.

Príklady systematík v literatúre 
 Mounier (2011)

rod Homo:
…
Homo ergaster - nálezy: KNM-ER 1813/3733/3833, OH 9, Dmanisi, Daka
Homo erectus - nálezy: Čou-kchou-tien (Zhoukoudian), Ngandong

 Manzi (2011) 

rod Homo:
“raný Homo“ - Homo habilis?, primitívny Homo ergaster?
Homo erectus v širšom zmysle
Homo ergaster – len Afrika (a ?Blízky Východ) od 1,9 mil. (alebo viac: pozri vyššie); vrátane nálezov Daka, Buia a Olorgesaille (t.j. subsaharská Afrika okolo 1 mil. BP – 900 000 BP, pričom autor poznamenáva, že neskôr, t.j. medzi 900 a 600 000, je z Afriky málo nálezov)
Homo erectus v užšom zmysle – len Ďaleký Východ
...

 Thurzo (2010;1998; 1985)  
a)2010

rod Homo:
habilini (Homo habilis v staršom zmysle):
...
Homo ergaster -človek pracujúci; 1,8-1 mil. BP; nálezy: Keňa (1,75-1,4 mil.), Swartkrans (1,4 mil.), Lung-ku-pcho (Longgupo, 1,8 mil.), Venta Micena (Orce, 1,6 – 1,0 mil.)
Homo georgicus - človek gruzínsky; 1,8 – 1,75 mil. BP; nález Dmanisi
Homo erectus - človek vzpriamený/staršie opočlovek; 1,8 – 230 000 BP; poddruhy:
Homo erectus erectus - človek vzpriamený trinilský
Homo erectus modjokertensis - človek vzpriamený modžokertský
Homo erectus pekinensis - človek vzpriamený pekinský
Homo erectus lantianensis - človek vzpriamený lantiansky
?Homo antecessor - človek predchodca; 1,2/1,1 mil. – 780 000 BP; zaraďovaný aj pod Homo heidelbergensis
?Homo cepranensis - človek cepranský; 900 – 800 000 BP; zaraďovaný aj pod Homo antecessor
...

b)1998

rod Homo:
…
habilini (Homo habilis v staršom zmysle):
...
Homo ergaster -človek pracujúci; [z dátumov dole (vrátane prechodných) vyplýva trvanie druhu 1,96 – 700 000 BP] ;nálezy: 
v Afrike: KNM-ER 992, KNM-ER 3733, KNM-WT 15000 (Nariokotome, 1,6 mil. BP), Swartkrans (SK 847, 1,5 mil. BP), sedem skamenených odtlačkov stupají na východoturkanskom území pred 1,5 mil.
v Ázii: pravdepodobne Lung-ku-pcho (Longgupo; 1,96 – 1,78 mil. BP) a pravdepodobne Dmanisi (1,8-1,6 mil. BP), 
v Európe: Venta Micena (Orce, 1,2-1,0 mil. BP)
prechod medzi „ergastrami“ a erektami – africké nálezy OH 9 (Homo leakeyi, donedávna zaraďovaný pod Homo erectus; 1,3 - 1,1 mil. BP) a Melka Kunturé v Etiópii (Gomboré II – 0,7 mil. BP, Gomboré IB – 1,5 mil. BP)
erekti (Homo erectus v staršom zmysle):
Homo erectus v novšom zmysle– človek vzpriamený/staršie opočlovek; len ázijské nálezy; od 1,8 mil. BP (nález Modjokerto) do ? ;poddruhy:
Homo erectus erectus - človek vzpriamený trinilský; nálezy: Trinil (900 000 BP), Sangiran (len niektoré; 1,6 mil. BP), Sambungmacan, Kedung Brubus
Homo erectus modjokertensis - človek vzpriamený modžokertský; nálezy: Modjokerto (djetiské vrstvy, 1,8 mil. BP), Sangiran 1a, 1b a 4 (t.j. okolie obcí Bapang a Tjemoro)
Homo erectus lantianensis - človek vzpriamený lantiansky; nálezy: Čchen-ťia-wo (Chenjiawo;  v Lan-tchiene (Lantiane); 650 000 BP), Kung-wang-ling (Gongwangling v Lan-tchiene; 800 – 750 000 BP), (sem ?) Jüan-mou (Yuanmou; 600 – 500 000 BP)
Homo erectus pekinensis - človek vzpriamený pekinský; nálezy: Čou-kchou-tien (450-230 000 BP), zuby z nálezísk Paj-lung-tung (Bailongdong v okrese Jün-si (Yunxi); 500 000 BP) a Lung-ku-tung (Longgudong v okrese Jün-sien (Yunxian); 500 000 BP)
Homo heidelbergensis 
?Homo antecessor - človek predchodca; zaraďovaný aj pod Homo heidelbergensis; vrátane nálezu z Ceprana
…

b)1985:

rod Homo:
…
Homo ergaster — človek pracovitý
Homo erectus — človek vzpriamený
Homo erectus erectus — človek trinilský
Homo erectus pekinensis — človek pekinský
Homo erectus modjokertensis  — človek modžokertský
Homo erectus lantianensis — človek lantiansky
?Homo palaeojavanicus sangiranensis – človek starojávsky
Homo erectus capensis — človek swartkranský
Homo erectus leakeyi — človek Leakeyho
Homo erectus mauritanicus — človek mauretánsky
Homo erectus heidelbergensis — človek heidelberský
Homo erectus tautavelensis — človek tautavelský

 Drobyševskij/Antropogenez.ru (2010; 2003)
a) 2010

archantrop/(?)Homo erectus (alebo Pithecanthropus erectus) v širšom zmysle - 1,8 mil BP - 130 000 BP (tri obdobia: 1,8 - 1,2 mil BP; 1,2 - 400000 BP; 400 000 - 130 000 BP)
(časť?) Homo ergaster - rané africké nálezy
klasický Homo erectus - afroázijské nálezy
prepaleantrop/(len?/najmä v Afrike a Európe:) Homo heidelbergensis - 500/400 000 - 130 000 BP
čínske nálezy - často zaraďované pod Homo erectus
európske nálezy (nazývané aj atypickí neandertálci/presapienti)
časť Homo helmei - africké nálezy, prvé 490 000 BP, ale väčšina 200 - 100 000 BP
iné

b) 2004

archantrop (pre-archantrop – 1,8 – 1,2 mil. BP, raný archantrop - 1,2 mil. – 800 000 BP, 
neskorý archantrop – 800 000 – 400 000 BP) a prepaleantrop (raný prepaleantrop – 400 000 – 200 000 BP, neskorý prepaleantrop – 200 000 – 130 000 BP):
Homo ergaster – ?1,8/1,6 mil. – 1,4/?1,2/?1 mil.; vrátane možno Homo georgicus a pozri poznámku dole
Homo erectus – ?1,8/?1,5/1,2 mil. – 1 mil./?400 000/?200 000; Afrika, Ázia, ?Európa; vrátane Atlanthropus mauritanicus (ktorý zahŕňa aj Pithecanthropus maghrebiensis), Sinanthropus yuanmovensis, Homo soloensis a Meganthropus palaeojavanicus a pozri poznámku dole
Homo heidelbergensis - ?1/?800 000/500 000 – 400 000 - 200 000/?130 000 BP; Afrika, Európa, ?Ázia; vrátane Homo erectus presapiens (Heim, 1987) a pozri poznámku dole

Poznámky: 
Telanthropus capensis môže patriť pod Homo habilis alebo Homo ergaster
Homo leakeyi môže patriť pod Homo egaster alebo Homo erectus
Homo rhodesiensis a Homo saldanhensis môže patriť pod Homo erectus alebo pod Homo heidelbergensis. 

c) 2003

rod Pithecanthropus - u iných autorov zodpovedá Homo erectus + Homo heidelbergensis + Homo neanderthalensis (!) + Homo sapiens palestinensis + Homo antecessor + Homo helmei
Pithecanthropus erectus
Pithecanthropus erectus erectus - Jáva; 1 - 0,8 mil. BP
Pithecanthropus erectus heidelbergensis - Afrika, Európa, kontinentálna Ázia; 1,2-0,5 mil. BP; synonymá/vrátane: Homo rhodesiensis, Homo antecessor, Homo lantianensis
Pithecanthropus steinheimensis
Pithecanthropus steinheimensis pekinensis - kontinentálna Ázia; 420 - 400 000 BP
Pithecanthropus steinheimensis soloensis - Jáva; 400 - 200 BP
Pithecanthropus steinheimensis steinheimensis - Afrika, Európa, kont. Ázia; 450-132 000 BP; synonymum/vrátane: Homo helmei
Pithecanthropus neanderthalensis  - 130 – 35 000 BP

Vančata (2007) 

Homo erectus v širšom zmysle:
Homo ergaster - najstaršie africké a mediteránne formy plus Homo georgicus; nálezy: v Afrike: Koobi Fora (KNM-ER 3733, 3783; 1,9 – 1,5 mil.), Ileret (KNM-ER 42700; 1,54 mil.), Nariokotome (KNM WT 15 000; 1,6 mil.), Olduvai Bed II (OH9; 1,5-1,3 mil.), v záp. Ázii: Dmanisi (1,85 [1,5?] mil.), ?Ubajdíja (Ubeidiya; 1,4 mil.)
Homo erectus v užšom zmysle - východná Ázia a neskoršia Afrika; nálezy: v Ázii: Modjokerto (?1,8-1,2 mil.), Sangiran (1,6 a 1,4-1,0 mil.), Trinil (1,2 mil.), Hanoman (1,0 mil.), Ardjuna (1,0 mil.), Kung-wang-ling (Gongwangling; 1,0 mil.), Luo-nan (Luonan, 1,0 mil.), Jüan-mou (Yuanmou; 0,9 mil.), Ťien-š’ (Jianshi; 0,8 mil.), Sambungmachan (500 000), Lung-ku-tung (Longudong v Ťien-š’ (Jianshi); 650 000), Čchen-ťia-jao (Chenjiayao; 650 000), Čou-kchou-tien (Zhoukoudian; 600 000 a 400 000), Jün-sien (Yunxian; 450 000), I-jüan (Yiyuan; 400 000), Nanking (Nanjing; 350 000), Che-sien (Hexian; 350 000), Ťin-niou-šan (Jinniushan; 300 000), Ngandong (50 000) ,v Afrike: ?Gombore I (1,5 mil.), ?Omo (1,5 mil.), ?Konso-Gardula (1,4 mil.), ?Olduvai Bed III (1,3 mil.), ?Gombore II (1,2 mil.), Bouri (1 mil.), Buya (1 mil.), Olduvai Bed IV (0,9 – 0,7), Tarnifin (Ternifine) (0,7), ?Lainyamok (700 000), ?Masek (Olduvai, 600 000)
?Homo cepranensis - nález Ceprano (800 000)
?Homo antecessor  - nález Gran Dolina (Atapuerca; 800 000)

Schwartz a Tattesall (2005) 

putatívny Homo erectus:
Homo erectus (v užšom zmysle)/“skupina Trinil-Sangiran 2“ - najmä Trinil 1, Sangiran 2, Sangiran 4 a niektoré ďalšie zo Sangiranu
nález Sangiran 17, Sangiran 14, Sangiran 7-6
nálezy Sangiran 1b, Sangiran 33, Sangiran b8013, Sangiran 22, (?sem) Sangiran 8 (Meganthropus B)
nálezy Sangiran 6 (Meganthropus palaeojavanicus), Sangiran 5 (Pithecanthropus dubius), Sangiran 70
nález Sangiran 9
Homo pekinensis v širšom zmysle:
Homo soloensis/„skupina N/S/N“ - nálezy Sambugmacan, Ngawi a Ngandong
Homo pekinensis v užšom zmysle - nálezy Čou-kchou-tien (Zhoukoudian) a asi aj Nanking (Nanjing)
Homo ergaster - nález KNM-ER 992, KNM-ER 3734, OH 22
Homo microcranous - nálezy KNM-WT 15000, KNM-ER 1813, OH 13, OH 65 (posledné tri tradične pod Homo habilis)
nálezy KNM-ER 3733, KNM-ER 3883, KNM-ER 3732
nálezy Garba IV, OH 30 (zaraďované aj pod Australopithecus boisei), OH 63 (zaraďované aj k OH 7, teda Homo habilis), KP 31712K a J, Shungura (L628-9, K7-69-19, 121-73-1950, Omo 227, (?)L629-10), KNM-ER 820
Homo leakeyi – nález  OH 9
incertae sedis - nálezy Lung-ku-pcho (Longgupo), Lan-tchien (Lantian) (Kung-wang-ling (Gongwangling) a Čchen-ťia-wo (Chenjiawo)), Jün-sien (Yunxian), Che-sien (Hexian), Gomboré II, Homo georgicus, Ceprano, Arago, Mauer 1

Wood a Lonergan (2008) 

Homo erectus v širšom zmysle
Homo ergaster - Afrika, 1,9 - 1,5 mil. BP
Homo erectus v užšom zmysle - Indonézia, Čína, Afrika, 1,8 mil. BP - 30 000 BP
Homo floresiensis - Flores, 95 - 12 000 BP

 McKee (2005)

rod Homo:
...
incertae sedis: SK 847 (H. habilis, H. erectus alebo H. ergaster), Lung-ku-pcho (Longgupo, 1,9 mil., H. ergaster, H. erectus, H. cf. habilis, Lufenpithecus a pod.), Gran Dolina (790-780 000; Homo erectus, Homo ergaster, Homo heidelbergensis, Homo antecessor)
Homo erectus v širšom zmysle:
Homo ergaster - časť afrických nálezov a možno Lung-ku-pcho; nálezy: KNM-ER 3733 (1,5 mil.), KNM-WT 15000, KNM-ER 3883, (?) KNM-ER 1805 (1,5 mil.), (?)Lung-ku-pcho (Longgupo, pozri vyššie)
Homo erectus v užšom zmysle - nálezy: Afrika: KNM-ER 3228/1472/1481 (1,8 mil.), Nariokotome III (1,6 mil.), OH 9 (1,2 mil.), Omo, Konso (1,5-1,4 mil.), Gadeb (1,5-1,4 al. až 0,7 mil.), Bodo (600 000), Bouri, Olduvai Bed II (1,2 mil.), Olduvai Bed IV (700-400 000), Ndutu (600-400 000), Olorgesailie (900/700 000 – 400 000), SK 15; Blízky východ: Ubajdíja (Ubeidiya, 1 mil. alebo viac), Gešer Bnot Jaakov (arab. Džisr Banát Jakúb; 780 000), Aš-Šuwahitíja (Ash Shuwahitiyah), Nadžrán (Najran), Saffáka (Saffaqah), Wádí Tatlít (Wadi Tathlith) (posledné štyri: cca. 900 – 600 000), (?)Báb al-Mandab (Bab el Mandeb), Katar (Abdul Nayeem, 1 mil.); Jáva: Djetis faunal beds, Trinil faunal beds (750-500 000), Modjokerto (1,81 mil., staršie datovanie 1 mil.), Sangiran (S27 a S31, t.j. Meganthropus; 1,6 mil., staršie datovanie 900-700 000), najmladšie jávske nálezy majú 53 000 až 27 000; Čína: (?)Žen-c’-tung (Renzidong, 2,25 mil.. len nástroje), (?)Lung-ku-pcho (pozri vyššie), Jüan-mou (Yuanmou, 1,7 mil. alebo 700-500 000), Lan-tchien (Lantian) (Kung-wang-ling (Gongwangling), Čou-kchou-tien (Zhoukoudian, 360 000 alebo 600-414 000), Lan-tchien (Lantian - Homo erectus lantianensis: Čchen-ťia-wo (Chejiawo) 590-500 000 a Kung-wang-ling (Gongwangling) 800-750 000), Che-sien (Hexian, 200 000 alebo 190 000 až 150 000), Siao-čchang-liang (Xiaochangliang, 1 mil. – 700 000); Vietnam (okolo 400 000): Tham Khuyen, Tham Hai, Nui Do, Quan Yen; ostatná Ázia: Isampur Quarry (600-400 000), Kap Pah Nam (700 000), Diring Jurjach (Diring Yuriakh – Rusko, 1,6 mil. alebo 500 000 alebo 260 000), Dmanisi (1,7 alebo 1,6-900 000); Európa: Orce (Fuentenueva, Barranco Leon, Venta Micena, 1,6 mil., mierne sporné), Cueva Victoria, Torralba (500 000), Ambrona (500 000), Aridos 1 a 2, Schöningen (400-380 000), (?)Přezletice, (?)Fontana Ranuccio (700 000-450 000), Ceprano (900-800 000)
prechod od Homo erectus k Homo sapiens –nálezy: Afrika: Tiganníf (Teghenif, 730-600 000), Sídí Abdrurrahmán (Sidi Abderrahman, 500 000), Rabat, Salá (Salé, 160 000), Buia (Eritrea, 1 mil.); Čína: Jün-sein (Yunxian, 1 mil. alebo viac); Európa: Vértesszőlős (Homo sapiens palaeohungaricus, 400 alebo 350-185 000), Castel di Guido (300 000), Mauer HH (300-250 000), Boxgrove HH (515-485 000), (?)Montmaurin (300 000), Petralona (pozri nižšie)
...

 Soukup (2005)

Homo erectus v širšom zmysle:
nález Lung-ku-pcho (Longgupo) – vek 1,9 mil. BP, podobný druhom Homo ergaster a Homo habilis
Homo ergaster - 1,8-1,4 mil. BP, Afrika a možno Dmanisi; nálezy: Karari (KNM-ER 1805), Nariokotome III (KNM-WT 15000), Koobi Fora (KNM-ER 992, KNM-ER 3733 a 3883), Ileret, možno Dmanisi (Homo georgicus) a „nie je vylúčené rozšírenie na územie južnej Afriky (podobnosť s druhom Telanthropus capensis)“
Homo erectus – 1,8-0,4 mil. BP, Afrika, Ázia, Európa; nálezy: (i) Jáva:Trinil, Modjokerto (Djetis), Sangiran, Sambugmachan, (ii) Čína: Čou-kchou-tien (Zhoukoudian), Čchen-ťia-wo (Chenjiawo), Kung-wang-ling (Gongwangling), Lan-tchien (Lantian), Lung-tchan-tung (Longtandong)/Che-sien (Hexian) (tento nález je možno archaický Homo sapiens), (iii) Afrika: West Turkana, Buia, Omo, Bouri, Olduvai, Sídí Abrurrahmán, Thomas Quarry, Tiganníf (Tighenif), Eritrea, (iv) Európa: len nepriamo cez artefakty acheulského typu (lebo nálezy jedincov sa dnes už pripisujú archaickému Homo sapiens/Homo heidelbergensis resp. Dmanisi druhu Homo ergaster resp. Gran Dolina možno Homo antecessor):
staršie, primitívnejšie nálezy:
Homo erectus modjokertensis - Jáva
Homo erectus lantianensis - Čína
novšie, pokročilejšie nálezy:
Homo erectus erectus – Jáva
Homo erectus pekinensis - Čína
Homo erectus leakeyi – Afrika (vrátane?? Homo erectus capensis a Homo erectus mauritanicus [nejasne formulované porov. str. 208 a 214])
európske artefakty
Homo antecessor - nález Gran Dolina (ale na str. 624 je ku Homo antecessor napísané, že „územie dnešného Španielska a Talianska“ a vek 1,2 mil. až 700 000)

 Koltes (2004/2005)

jedna možnosť:
archantropín/Homo erectus v širšom zmysle:
Homo ergaster - t.j. raný Homo erectus v širšom zmysle
?Homo georgicus
Homo erectus (v užšom zmysle) - t. j. len Ázia
Homo heidelbergensis v širšom zmysle:
Homo heidelbergensis v užšom zmysle/európski anteneandertálci/európski preneandertálci - t.j. Európa (vrátane Ceprana)
Homo rhodesiensis - t.j. Afrika
Homo antecessor

druhá možnosť: 
rod Homo:
…
Homo ergaster
 ? Homo georgicus
 Homo erectus (v užšom zmysle)
?Homo antecessor
...
(V druhej možnosti je Homo heidelbergensis je ako samostatný druh alebo pod Homo sapiens)

 Lewin, Foley (2004) 

naddruh Homo erectus
druh/poddruh Homo erectus
druh/poddruh Homo ergaster
druh/poddruh Homo heidelbergensis – zaraďované aj mimo Homo erectus
druh/poddruh Homo antecessor – zaraďované aj pod H. heidelbergensis

 Groves (?2004)

rod Homo:
...
Homo ergaster a Homo cf. ergaster - nálezy KNM-ER 730, 738, 2598, 3228, 3733, 3883, 1808, KNM-WT 15000, Dmanisi A, B 775-780
Homo erectus a Homo cf. erectus - nálezy: OH 9, Mojokerto, Sangiran 2-4, 10, 12, 17, 30, Trinil 2, Ngandong 1, 6, 7, 12, 13, 14, Sambungmacan 1, 3, 4, Ngawi, Danakil (UA31), Lung-ku-pcho (Longgupo), Jüan-mou (Yuanmou), Kung-wang-ling (Gongwangling), Čchen-ťia-wo (Chenjiawo), Čou-kchou-tien (Zhoukoudian/ZHK, vrstvy 1 až 12 a 14 až 17) Che-sien (Hexian), Jün-sien (Yunxian EV 9002)
...

Lexikon der Biologie (2004) 

Homo erectus, navrhované poddruhy (toto delenie na regionálne poddruhy sa dnes už málo používa):
Homo erectus modjokertensis
Homo erectus pekinensis
Homo erectus youanmouensis
Homo erectus leakeyi
Homo erectus ngandongensis – t.j. nález Sambugmacan
Homo erectus narmadensis
Homo erectus mauritanicus (nesprávne mauretanicus)
Homo erectus reilingensis - zaradenie sporné
Homo erectus bilzingslebensis
Homo erectus palaeohungaricus
Homo erectus petralonensis - zaraďované aj ako Homo sapiens fossilis
Homo erectus heidelbergensis (v užšom zmysle) - zaraďované aj ako Homo sapiens fossilis (pozri aj poznámku)
Homo erectus tautavelensis - zaraďované aj ako Homo sapiens fossilis
Homo erectus soloensis - zaraďované aj ako Homo sapiens soloensis alebo ako druh Homo soloensis

 Susanne et al. (2003) 

rod Homo:
…
Homo ergaster – zaraďované aj ako archaická africká varieta druhu Homo erectus
Homo erectus – u niektorých autorov obmedzené na Áziu a africké nálezy potom obyčajne patria pod Homo heidelbergensis alebo Homo rhodesiensis
incertae sedis: nálezy Gran Dolina (Homo antecessor), Ceprano
...

Všeobecný encyklopedický slovník (2002) 

Homo erectus – človek vzpriamený/opočlovek
 staršia skupina (1,6 – 0,7 mil. rokov)
Homo erectus modjokertensis - Jáva
Homo erectus lantianensis - Čína
Homo erectus heidelbergensis - Nemecko
Homo erectus leakeyi - Tanzánia
iné
 mladšia skupina (0,7 - 0,35 mil. rokov)
Homo erectus erectus - Jáva
Homo erectus pekinensis - Čína
Homo erectus mauritanicus -Alžír
Homo erectus paleohungaricus - Maďarsko
Homo erectus bilzingslebensis - Nemecko
iné

 Mikko's Phylogeny Archive 

rod Homo:
...
?Homo ergaster - zaraďované aj ako raný Homo erectus
Homo erectus:
Homo erectus erectus
Homo erectus madjokertensis
Homo erectus javensis
Homo erectus mauretanicus
Homo erectus pekinensis (Sinanthropus pekinensis)
...

 National Geographic Deutschland December 2002 (grafika)

rod Homo:
…
Homo erectus - najmä Ázia 1,8 mil. - 30 000 rokov BP
Homo erectus/ergaster - najmä Afrika a Európa 1,8 mil. - 900 000 rokov BP
...

 Heslip (2001)

rod Homo:
...
Homo ergaster – 1,7  – 1,5 mil. BP (ale ďalej uvádza aj KNM-ER 3733 staré 1,8 mil. BP a OH 9 staré 1,2 mil. BP); Afrika a nález Dmanisi; nálezy: Afrika: Keňa: KNM-ER 730, 731, 819, 820, 992, 1466, 1478, 1593, 1648, 1808, 1811, 1812, 1821, 2592, 2595, 2598, 3733, 3734, 3883, 3889, 3892, 15000, Tanzánia: OH 9, OH 13,  Južná Afrika: SK 847, Ázia: Dmanisi (D2280, D2282)
Homo erectus – 1,7 mil. – 300 000 BP; primárne Ázia a Európa (ale európske nálezy ďalej neuvádza); nálezy: Čchen-ťia-wo (Chenjiawo), EV 9001 (Jün-sien (Yunxian)), EV 9002 (Jün-sien), PA 86, PA 830 (Che-sien (Hexian)), PA 1051-6 (Kung-wang-ling (Gongwangling)), PL-1 (Sambungmacan), Saldanha, Sangiran 2 (Pithecanthropus 2), Sangiran 4 (Pithecanthropus 4), Sangiran 9, Sangiran 17, Solo 6 a 9, Trinil 2, Ternifine 2 a 3, Jüan-mou (Yuanmou), Čou-kchou-tien (Zhoukoudian – hlavný nález a nález 5 a nález XII)
...

 Kreger 

Homo erectus v širšom zmysle:
Homo ergaster – nálezy: KNM-ER 3733, OH 9, KNM-ER 992, SK 847
Homo erectus – vrátane Dmanisi; človek pekinský, KNM-WT 15000, Čou-kchou-tien (Zhoukoudian) XII, Solo 6, Solo 9, Sangiran 2, Sangiran 17, Kung-wang-ling (Gongwangling), Jüan-mou (Yuanmou), Čchen-ťia-wo (Chenjiawo), Čou-kchou-tien (Zhoukoudian) 5, PA 86, EV 9001 (Jün-sien (Yunxian)), EV 9002 (Jün-sien), Che-sien (Hexian), Dmanisi, Sambungmacan
Homo heidelbergensis – Európa a Afrika (u niektorých autorov aj Ázia) [v článku Homo erectus sa uvádza, že len Európa, ale zrejme ide len o nepresnosť]; nálezy: Arago XXI, Apidima 2, Broken Hill 1, Atapuerca 4, Atapuerca 5, Petralona 1, Steinheim, Bodo, Mauer 1, Boxgrove Tibia

 Wood (2000) 

rod Homo:
...
Homo ergaster – 1,9 až 1,5 mil.; zaraďované aj ako raný africký Homo erectus; holotyp:KNM-ER 992, paratypy: KNM-ER 730, 731, 734, 803, 806, 807, 808, 809, 820, 1480, 1805, dobre zachované nálezy: KNM-WT 15000, KNM-ER 3733, 3883;KNM-ER 820, 992.
Homo erectus – 1,8 (Modjokerto) až 50 000 (Ngandong); zaraďované aj pod Homo sapiens; Ázia a Afrika; nálezy: Trinil, Sangiran, Sambungmachan, Sinanthropus pekinensis, Sinanthropus lantianensis, Telanthropus capensis, Homo leakeyi, Atlanthropus mauritanicus, Melka Kunture, Buia, prípadne aj Homo soloensis (Holotyp: Trinil 2, dobre zachované nálezy: Sinanthropus lebky II, III, X, XI, XII, čeľuste B 1, G 1; Sangiran 2 (Pith II), 4 (Pith IV), 17 (Pith VIII), 9, OH 9, Tighenif 1-3)
...

 Zeitoun (2000)

rod Homo:
...
Homo ergaster - nález KNM-ER 1813
Homo kenyaensis - nález KNM-ER 3733
Homo okotensis - nález KNM-ER 3883
Homo erectus - bez Homo pekinensis
Homo pekinensis - vrátane nálezu Narmada (porovnaj Cameron a Groves)
...

 Klein (1999)

rod Homo:
...
Homo ergaster/ africký Homo erectus - všetky nálezy Afriky medzi 1,8 mil. rokov BP a 600000 BP; iní autori zaraďujú africké nálezy staré 1,2 mil. - 600000 BP do Homo erectus (a nie do Homo ergaster); nálezy: Tarnifin/Tiganníf (Ternifine/Tighennif)/Palikao (menej ako 780 000), ’Ajn Ma’rúf (Ain Maarouf, Al-Hádžib (El Hajeb), ten istý(?) nález aj pod Homo sapiens), Sídí Abdurrahmán, Thomas Quarries (posledné dve sú mladšie ako Tarnifin a teda možno už patria pod Homo sapiens), Buia (Danakilská púšť, 1 mil.), Gomboré II (Melka Kunture, 1,3 mil. – 780 000), Konso (1,4 mil.), Omo Member K (L 996-17; 1,4-1,3 mil. rokov), Nyabusosi, Koobi Fora (KNM-ER 1808, KNM-ER 3733 (posledné dve 1,8-1,7 mil.), KNM-ER 3883 (trošku mladšie ako 1,7 mil.), ďalšie nálezy z Koobi Fora majú 1,6-1,4 mil. rokov), Nariokotome (KNM-WT 15 000, 1,5 mil.), Olduvajská roklina (OH 9 (1,2 mil.), OH 12, OH 28, OH 22 (posledné tri: 780 – 620 000 alebo pred 1,1 mil.), OH 51, OH 23 (970-780 000)), Swartkrans (SK 27, SK 847 a iné, 1,8-1,5 mil.)
Homo erectus - len východná Ázia
čínsky typ (vrátane Vietnamu) – nálezy: Lung-ku-pcho (Longgupo, 1,9 alebo 1,02-750 000), Kung-wang-ling (Gongwangling, Lantian, 1,15 alebo 800-750 000), Panva Ni-che-wan (Nihewan, v nej napr. Tung-ku-tchuo (Donggutuo) 1 mil. BP – toto je najstaršie nesporné datovanie H. erecta), Jüan-mou (Youanmou, menej ako 780 000), Čchen-ťia-wo (Chenjiawo, Lantian, 590 – 500 000), Čou-kchou-tien lokalita 1 (500-240 000 / 550 – 200 000), Che-sien (Hexian, 300 000), Jün-sien (Yunxian, 800-500 000), Nanking (Nanjing, 400-200 000), čínske nálezy medzi 300 000 – 100 000 (najmä Ťin-niou-šan, Ta-li, Ma-pa) on zaraďuje primárne sem ale možno ich alternatívne zaradiť pod Homo heidelbergensis, Vietnam: Tham Khuyen (600 – 400 000)
indonézsky (jávsky) typ – suma summarum asi sú reálne všetky jávske nálezy veľmi pravdepodobne mladšie než 1 mil. a väčšina je mladšia ako 800 000 (hoci sporné datovania ukazujú aj max. 2 mil. pre isté staršie vrstvy (Pucangan- Djetis) a max. 1,6 pre isté mladšie vrstvy (Kabuh-Trinil)); nálezy: Mojokerto (1,8 mil. alebo menej ako 1 mil.), Sangiran (1,65 mil. alebo menej ako 1 mil.), Ngandong a Sambungmacan (oboje asi 300-250 000 alebo 53-27 000)
Homo sp. (str. 316 a n.): 
záp. Ázia: Ubajdíja (Ubeidiya, 1,4-1 mil. BP, asi Homo ergaster, t.j. len kvázi presah Afriky), Gešer Benot Jaakov (Gesher Benot Ya'aqov, artefakty, ?600 – 500 000 BP), Dmanisi (1,95 – 1,77 mil. alebo 1,19 – 0,99 mil., odlišné od H. ergaster a čiastočne podobné H. neanderthalensis zo Sima de los Huesos)
Európa: Isernia (vyše 780 000 alebo 730 000 alebo najpravdepodobnejšie okolo 500 000 BP),  Ceprano (700 000 BP, podobné druhu Homo erectus a nálezu Bilzingsleben), Orce (artefakty staré 1 mil. BP z Fuente Nueva 3 a Barranco Léon 5 a časti jedinca – ale asi nie ľudského – z lokality Venta Micena staré 1,6 mil. BP), ?Homo antecessor/Trinchera Dolina/Gran Dolina (800 000 alebo 500 000 BP); Poznámka: Dodáva, že artefakty z lokalít La Vallonet, Soleihac, Kärlich A, Přezletice, Stránská Skála a Korolevo, ktoré sa staršie považovali za nálezy z obdobia cca. 1 mil. – 780 000 asi nie sú ľudského pôvodu, a že preto celkovo okrem Gran Doliny, Ceprana a Dmanisi (to je ale skôr Ázia), možno Isernie a možno Orce sa akékoľvek európske doklady ľudí začínajú až okolo 500 000, presnejšie nálezmi Boxgrove, Visogliano a Mauer 1.
...

 Filit (1999) 

Homo erectus (Pithecanthropus erectus) - človek vzpriamený, opočlovek, staršie pitekantrop; 1 mil (!) - 500 000 (ale niektoré formy prežívali do 300 000):
nálezy na Jáve
nálezy v Číne
Homo erectus officinalis - nález Lan-tchien (Lantian)
Homo erectus capensis - nález Kapské Mesto
Homo erectus leakeyi - nález Olduvay
Homo erectus mauritanicus - nález Tarnifin (Ternifine)
tzv. Heidelberský človek, zvaný tiež Mauerský - nález Mauer
Homo erectus palaeohungaricus - nález Vértesszőlős
iné

Schrenk (1997/2008) 

Homo erectus:
raný Homo erectus - 2-1,5 mil. rokov; vrátane Homo ergaster (raná africká fáza); nálezy: Nariokotome, Koobi Fora, Konso-Gardula, Orce, Dmanisi, Sangiran, Modjokerto, Longgupo
neskorý Homo erectus
neskorý africký a ázijský Homo erectus - 1,5 mil. - 300 000 BP; Swartkrans, Olduvai Gorge, Kanam, Yayo, Tarnifin (Ternifine), Omo, Melka Kunture, Sangiran, Trinil, Ngandong, Lan-tchien (Lantian), Lantandong, Jüan-mou (Yuanmou), Čou-kchou-tien (Zhoukoudian), Ubajdíja (Ubeidiya), Narmada, Tham Kyen, Tham Hai
Homo heidelbergensis /(celé? alebo posledná fáza? sa označuje aj ako) raný európsky archaický Homo sapiens (porov. str. 104, 88)– 800 000 - 400 000 BP; nálezy: Gran Dolina, Mauer, Bilzingsleben, Arago, Boxgrove, Ceprano
čínsky archaický Homo sapiens -od 280 000 BP

Encyklopédia medicíny (1997) 

Homo erectus – opočlovek/človek vzpriamený; 1,6-250/200 000
 Homo erectus erectus – pitekantrop jávsky/človek jávsky
 Homo erectus lantianensis – sinantrop lantiansky/človek lantiansky
 Homo erectus pekinensis – sinantrop/človek pekinský
 Homo erectus olduvaiensis – človek olduvaiský
 Homo erectus mauritinicus – človek mauretánsky
Homo erectus heidelbergensis – človek heidelberský – nálezy: Mauer, Petralona, Bilzingsleben a Arago (Tautavel)
Homo erectus palaeohungaricus – človek panónsky (asi – nejasne formulované -zaraďované aj pod Homo er. heidelbergensis) – nález Vértesszőlős
iné

 Scott (1995)

rod Homo:
...
Homo erectus (archantropíny, „pitekantropíny“) - pred 1,9 - 0,2 mil
Homo erectus modjokertensis
Homo erectus lantianensis
?Homo erectus pekinensis - spomenuté len pri obrázku
Homo erectus leakeyi
Homo erectus mauritanicus
Homo erectus heidelbergensis
prechodné formy medzi Homo erectus a Homo sapiens
...

 Kronika ľudstva (1992/1988)

Homo erectus
Homo erectus modjokertensis - staršie jávske nálezy; 2 mil.
Homo erectus erectus (Pithecanthropus) - trinilský človek; mladšie jávske nálezy (tlačová chyba: „pred šesťtisíc rokmi“)
Homo erectus pekinensis (staršie Sinanthropus pekinensis) - pekinský človek; 500-400 000
Homo erectus leakeyi - staršie africké nálezy; 1,7-1,3 mil.
Homo erectus capensis - mladšie africké nálezy na juhu; 500 000
Homo erectus mauritanicus - mladšie africké nálezy v severnej Afrike; 500 000
Homo erectus heidelbergensis - staršie európske nálezy, Nemecko
Homo erectus paleohungaricus - mladšie európske nálezy, Maďarsko

 The Times Atlas of Archaelogy (1991)
rod Homo:
...
Homo erectus – od 1,7 mil. BP v Ázii a prípadne aj v Afrike
európske nálezy spred 120 000 BP:
možno už pred 700 000 BP - možno Homo erectus
700 000 – 400 000 BP - Homo erectus alebo raná forma Homo sapiens; nálezy: Mauer, St. Acheul, Terra Amata, St. Brelade, Bilzingsleben, Torralba-Ambrona
400 000 – 120 000 BP
...

 Biologie (1986)
rod Homo:
...
Homo erectus/archantropín/skupina Pithecanthropa - 1,9 mil. až 300/200 000 BP:
Homo erectus erectus
Homo erectus pekinensis
Homo erectus lantianensis
Homo erectus leakeyi 
Homo erectus mauritanicus
Homo erectus heidelbergensis
Homo erectus bilzingslebensis
?Homo erectus palaeohungaricus
Homo erectus soloensis
špecifické nálezy neskorého Homa erecta a prechodné formy medzi Homo erectus a Homo sapiens
...

Encyklopédia archeológie (1986) 

Homo erectus – nálezy: Afrika: Tarnifin (Ternifine), Salá (Salé), Broken Hill, Bodo; Ázia: Jáva, Lan-tchien (Lantian), Ta-li (Dali), Čou-kchou-tien (Zhoukoudian); Európa: Vallonet, Terra Amata, Tautavel, Lazaret, Fontéchevade, Mauer, Bilzingsleben, Vértesszölös, Azych:
primitívnejšie formy (vek okolo 1 mil. rokov):
Homo erectus modjokertensis
Homo erectus heidelbergensis
iné
vyvinutejšie formy (vek 700 - 500 000 rokov):
Homo erectus erectus/pôvodne Pithecanthropus erectus
Homo erectus pekinensis/pôvodne Sinanthropus pekinensis
? iné

 Malá československá encyklopedie (1984) 

Homo erectus – človek vzpriamený/opočlovek:
staršia skupina - vek 1,0–0,9 miliónov rokov
Homo erectus modjokertensis
Homo erectus lantianensis 
Homo erectus heidelbergensis 
Homo erectus leakeyi
iné
mladšia skupina - vek 0,7 až 0,35 miliónov rokov
Homo erectus erectus
Homo erectus pekinensis 
Homo erectus mauritanicus 
Homo erectus palaeohungaricus 
Homo erectus bilzingslebensis
iné

Pyramída (1982) 

v článku opočlovek (1982):

rod Homo:
...
nálezy medzi Homo habilis a Homo erectus: napr. Telanthropus capensis
Homo erectus –človek vzpriamený/ zastarano opočlovek; vyvinul sa pred vyše 1,5 mil. z Homo habilis
Homo erectus modjokertensis - staršie nálezy z Jávy; puntajangské vrstvy; 2 – 1 mil. rokov
Homo erectus erectus - mladšie nálezy z Jávy; trinilské vrstvy; 800 000 rokov
Homo erectus lantianensis – človek lantiansky; staršie nálezy z Číny, nálezy: Čchen-ťia-wo, Kung-wang-ling; 1 500 000
Homo erectus pekinensis – človek pekinský; sinantrop; mladšie nálezy z Číny; nálezy: Čou-kchou-tien; 500 000 – 400 000
Homo erectus mauritanicus - severoafrické nálezy, nálezy: Tarnifin (Ternifine), Rabat, Sídí Abdrurrahmán (Sidi Abderrahman), Thomas Quarries, Salá (Salé), Temara (=arab. asi Tamara); 500 000 – 100 000
Homo erectus leakeyi - východoafrické nálezy, napr. OH 9
Homo erectus heidelbergensis - nález v Maueri (450 – 350 000)
Homo erectus palaeohungaricus - nález v Maďarsku (podobne staré ako Mauer)
Homo erectus bilzingslebensis - nález v Bilzingslebene
africké nálezy (všetky 1,5 mil. – 200 000): OH 12, OH 23, OH 28, Koobi Fora, Ndutu, Melka Konturé, Bodo, Omo, East Turkana atď. (ich zaradenie do poddruhov je nejasné)
incertae sedis: európske nálezy: Arago (podobne stará ako Mauer), Petralona (700 – 350 000)
...

Poznámky (podľa zdrojového textu): 
Niektorí vedci považujú Homo erectus za najstaršiu formu Homo sapiens.
Indonézsky vedec Sartono od roku 1976 oddeľuje od človeka vzpriameného niektoré nálezy ako druh Homo palaeojavanicus s poddruhmi Homo palaeojavanicus sangiranensis (t.j. Meganthropus A) a Homo palaeojavanicus modjokertensis (t.j. Meganthropus B, Pithencanthropus IV-V atď.)
Nasledujúce nálezy majú sapientné znaky: Rabat, Salá, Sídí Abdurrahmán, Temara, Ndutu, Bodo, Arago, Petralona, Vértesszölös, Bilzingsleben

 Libbert (1982) 
Homo erectus/archantrop – 1,9 mil. BP až 100 000 BP
Homo erectus erectus
Homo erectus modjokertensis
Homo erectus pekinensis
Homo erectus leakeyi
Homo erectus heidelbergensis - nález Mauer
Homo erectus  palaeohungaricus -Vértesszölös
Homo erectus z Bilzingslebenu

 Szalay a Delson (1979) 
Homo erectus - nálezy: ?Omo Shungura Mb. H, Jü-an-mou (Yuanmou), Modjokerto, Sangiran (Djetis), Olduvai middle Bed II., East Rudolf Koobi Fora Upper mb., Ileret mb., ?Gomboré II, Olduvai upper Bed II, Omo Shungura Mb. K, Olduvai Bed III, ?Omo Shungura Mb. L, Sangiran (Trinil), Kedung Brubus, ?Sambungmachan, ?iné jávske strednopleistocénne náleziská, Olduvai Bed IV, Tarnifin (Ternifine), ?Yayo, ?Olduvai Masek, ?Lake Ndutu, Kung-wang-ling (Gongwangling), Čou-kchou-tien (Choukoutien) Loc. 1, Čchen-ťia-wo (Chenchiawo), Hong Kong drugstore, ?Nišijagi (Nishiyagi), ?Tham Khuyen, ?Tham Hai, ?Olduvai spodné Ndutu, ?Swartkrans b, cf. ?Přezletice

 Boľšaja sovetskaja enciklopedija 
A)3. vydanie (1970-1979)

archantrop (Archanthropinae)/Homo erectus - od novšie 1,9 mil. BP/staršie 650 000 do 350 000 BP; Ázia, Afrika, Európa
pitekantrop
sinantrop
atlantrop
človek olduvaiský
človek heidelberský - nález pri Heidelbergu
iné

B)2. vydanie

rod Pithecanthropus:
 Pithecanthropus robustus – t.j. nálezy Pithecanthropus IV, Modjokerto, Meganthropus palaeojavanicus
 Pithecanthropus erectus
Pithecanthropus pekinensis – sinantrop a pravdepodobne atlantrop (Atlanthropus mauritanicus)
 Pithecanthropus heidelbergensis (Homo heidelbergensis)

 Јеlínek (1977) 
rod Homo:
...
Homo erectus 
primitívnejšie formy (okolo 1 mil. rokov):
Homo erectus modjokertensis
Homo erectus lantianensis ((=?)Homo erectus officinalis)
Homo erectus heidelbergensis
Homo erectus leakeyi
vyvinutejšie formy (700 - 500 000)
Homo erectus erectus
Homo erectus pekinensis
Homo erectus palaeohungaricus
Homo erectus mauretanicus
incertae sedis: nálezy Bilzingsleben, Koro Toro, Africanthropus njarasensis, Sídí Abdurrahmán (Sidi Abderrahman), Salá (Salé), Petralona
incertae sedis (prechod medzi Homo eractus a Homo sapiens): 
nález Eyasi
nálezy Arago, Rabat, Grotte du Lazaret
nález z Petralony (Homo erectus seu sapiens [petraloniensis])
Homo erectus seu sapiens soloensis
Homo erectus seu sapiens rhodesiensis – tropický neandertálec
...

Poznámka: Nález Meganthropus paleojavanicus má klasifikovaný ako Australopithecus palaeojavanicus.

 Eibl-Eibesfeldt 1974 
rod Homo:
Homo erectus
Homo erectus erectus
Homo erectus pekinensis 
Homo erectus mauritanicus 
Homo erectus heidelbergensis 

Co je Co 2 (1973, to isté 1983) 
Homo erectus – „jedna z najstarších foriem človeka z včasného pleistocénu“ (= podľa str. 35: od 1 mil. rokov)
Homo erectus erectus (Pithecanthropus erectus)
Homo erectus modjokertensis (Pithecanthropus modjokertensis)
Homo erectus pekinensis (Sinanthropus pekinensis)
Homo erectus lantiensis (Sinanthropus lantiensis) [správne asi: lantianensis]
Homo erectus laekey [správne asi:leakeyi]
Homo erectus mauritanicus (Atlanthropus mauritanicus) – zač. stredného pleistocénu
Homo erectus heidelbergensis (Homo heidelbergensis)
Homo erectus hungaricus

 Zubov (1973)
Homo erectus
Homo erectus erectus
Homo erectus pekinensis
Homo erectus mojokertensis
Homo erectus subsp. - nález OH 9
Homo erectus mauritanicus
Homo erectus heidelbergensis

Menghin (1968) 
človek:
...
archantropín (v prehľade ho delí na raného, klasického a neskorého, ale z textu nie je stopercentne jasné, ako presne sú tieto skupiny vymedzené; nasledujúci zoznam je zoradený podľa chronologického poradia skupín nálezov podľa textu):
najstaršie nálezy: nálezy Olduvai a Swartkrans, zaraďované ako pitekantropy (tak aj podľa autora) alebo ako príslušníci australipitecínov alebo ako nové druhy Homo habilis a Telanthropus capensis
dva nálezy pitekantropov z Jávy (iné ako nižšie uvedené)
klasický archantropín – Pithencanthropus z Jávy, nový nález z Olduvaiskej rokliny, Maroko, Mauer, Vértesszölös
nálezy Čou-kchou-tien – podobné pitekantropom
nálezy od rieky Solo na Jáve [zrejme sa myslí Homo soloensis] – súčasníci neandertálcov, sú podobní pitekantropom
nálezy Broken Hill, Saldanha – sú súčasníci neandertálcov a sú s nimi povrchne podobní, sú podobní pitekantropom
incertae sedis: európske nálezy od neskorého midel-rissu po riss-würm (t.j. od výrazne menej ako 400 000 po vyše 100 000 BP), t.j. nálezy Steinheim, Swanscomb, Ehringsdorf, Fontéchevade; ide o kombináciu znakov archantropínov, paleantropínov a neantropínov; nálezy sú často rozdeľované na dve sporné skupiny:
 praeneanderthalensis
praesapiens
...

 Fischer Weltgeschichte (1966) 
Homo erectus – archantropín/prehominín/archaický hominín; nálezy: Jáva (Pithecanthropus), Čína (Sinanthropus), sev. Afrika - Tarnifin (Ternifine, t.j. tzv. Atlanthropus) a možno aj nálezy Olduvaiu (Tanganjika)

Campbell (1965, 1963, 1962) 
A)1965 ( 1963)

Homo erectus:
Homo erectus habilis - t.j. Homo habilis (!)
Homo erectus capensis
Homo erectus leakeyi
Homo erectus erectus
Homo erectus modjokertensis
Homo erectus pekinensis
Homo erectus mauritanicus
Homo erectus heidelbergensis

B) 1962:

Pithecanthropus erectus:
Pithecanthropus erectus erectus
Pithecanthropus erectus pekinensis
Pithecanthropus erectus mauritanicus

 Rоbinson (1961) 
Homo erectus :
Homo erectus pithecanthropus
Homo erectus telanthropus

Vallois (1955) 
Namiesto Homo erectus má Pithecanthropus erectus 

 Gremjackij (1950)
Namiesto Homo erectus má:
rod Pithecanthropus
Pithecanthropus robustus
Pithecanthropus erectus
rod Sinanthropus
Sinanthropus pekinensis
rod Homo
Homo heidelbergensis
...

 Mayr (1950)
Homo erectus - pitekantropy a sinantropy, (?)Ngandong, (?)Wajak (Wadjak)

 McCown a Keith (1939)
rod Pithecanthropus:
Pithecanthropus pekinensis
Pithecanthropus ternifinus
…

 Debec (1948)
rod Homo:
podrod Pithecanthropus
Homo erectus 
Homo erectus erectus
Homo erectus pekinensis
Homo erectus heidelbergensis
Homo neanderthalensis
...

 Nesturch (1941)
rod Homo:
podrod Pithecanthropus
Homo trinilis
Homo pekinensis
Homo heidelbergensis
...

 Osborn (1918) 
Najstarší známy typ (pred)človeka je Pithecanthropus, nazývaný aj trinilská rasa (Homo heidelbergensis je zvlášť).

Wilser (1912, 1911, 1906) 
Má namiesto Homo erectus Proanthropus erectus (alebo Pithecanthropus erectus).

Szombathy (1902) 
Spomína treťohorný druh Pithecanthropus erectus.

 Haeckel (1879) 
Haeckel v roku 1879 má (len ako hypotetický) rod Pithecanthropus (=rod Alalus, opočlovek, nehovoriaci človek).

 Referencie
Wood, B.: Wiley-Blackwell Encyclopedia of Human Evolution, 2011
Delson, E., Tattersall, I., Couvering, J. A. Van, Brooks, A. S.: Encyclopedia of Human Evolution and Prehistory, 2000
Rightmire, G. P. : The Evolution of Homo Erectus: Comparative Anatomical Studies of an Extinct Human Species, 1993
Henke, W., Rothe, H.: Menschwerdung, 2003
http://originsnet.org/eraold.html
Mounier 2011: http://www.plosone.org/article/info%3Adoi%2F10.1371%2Fjournal.pone.0018821
Manzi, G.:Before the Emergence of Homo sapiens: Overview on the Early-to-Middle Pleistocene Fossil Record (with a Proposal about Homo heidelbergensis at the subspecific level), 2011 http://www.hindawi.com/journals/ijeb/2011/582678/ 

Thurzo, M.:Evolúcia človeka, 1998: http://www.infovek.sk/predmety/biologia/skripta/evolucia/ 

Drobyševskij, S. V.:http://antropogenez.ru/hominids/, 2010
Drobyševskij, S. V.: Predšestvenniki, predki? Archantropy, Gominidy, perechodnye, 2004
Drobyševskij, S. V.: Kompleksnyj analiz filogenetičeskich vzaimootnošenij plio-plejstocenovych gominoidov po kraniologičeskim, osteologičeskim i paleonevrologičeskim dannym, 2003 http://www.antropos.msu.ru/soviet/DrobishevskySV.pdf
Vančata, V.: Vančata,V.: Paleoantropologie a evoluční antropologie, 2007 https://web.archive.org/web/20120121084131/http://userweb.pedf.cuni.cz/kbio/Download/vancata/ucebnice_paleoantropologie_a_evolucni_antropologie_2007.pdf
Schwartz, J. H., Tattersall, I.: The Human fossil record IV, 2005
Wood, B., Lonergan, N.:The hominin fossil record: taxa, grades and clades, 2008 http://www.gwu.edu/~hogwash/BW_PDFs/RP156.pdf
McKee, J. K. et al.: Understanding human evolution, 2005
Soukup, V.: Dějiny antropologie, 2005
Koltes, T.: ma.prehistoire (2002-2005, písané 2001 alebo 2005)http://ma.prehistoire.free.fr/paleoanthro1.htm
Lewin a Foley: Principles of human evolution, 2004
Groves cca. 2004: http://arts.anu.edu.au/grovco/Human%20Evolution%20course.doc
Freudig, Doris (ed.): Lexikon der Biologie. Gesamtausgabe in 15 Bänden und auf CD-ROM. 2004
Susanne Ch. et al.: Anthropologie biologique, évolution et biologie humaine, 2003
Paulička, I. et al.: Všeobecný encyklopedický slovník, 2002 (A-F a G-L)
http://www.helsinki.fi/~mhaaramo/metazoa/deuterostoma/chordata/synapsida/eutheria/primates/hominoidea/hominidae_1.html (posledný zdroj k časti Homo je z roku 2002)
National Geographic Deutschland: https://web.archive.org/web/20070404024734/http://www.archchannel.de/main/files/Mediathek/Stammbaum_NGM_12_02_S31,method=render,prop=data.pdf
Heslip 2001: https://www.msu.edu/~heslipst/contents/ANP440/?pagewanted=all
Kreger C. D. (1998-2003): A Look at Modern Human Origins: https://web.archive.org/web/20060814102505/http://www.modernhumanorigins.net/hominids.html , pre mŕtve linky alternatívny dátum: https://web.archive.org/web/20050218052743/http://www.modernhumanorigins.com/
Wood, B., Richmond, B. G.: "Human evolution : taxonomy and paleobiology", J. Anat. (2000) 196, str. 19-60. http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC1468107/pdf/joa_1971_0019.pdf
Zeitoun: https://web.archive.org/web/20071015041540/http://www.ivry.cnrs.fr/deh/zeitoun/cladistique.htm#Bibliographie
Klein, R. : The Human Career, 1999
Filit: http://ii.fmph.uniba.sk/~filit/fil/fil.html
Schrenk, F.: Die Frühzeit des Menschen, 5. vydanie, 1997
Kadlec, O.: Encyklopédia medicíny, 4. diel, 1997
Scott, T.: Concise encyclopedia biology, 1995 (upravený preklad nemeckej knihy Stöcker, F. W. a Dietrich, G.: ABC Biologie, 1986)
Harenberg, B. (ed.), Beier, B. et al. :Kronika ľudstva, 1992 (originál: Chronik der Menschheit, 1988)
Scarre, Ch. (ed.) et al.: Past Worls – The Times Atlas of Archaelogy, 1991 (v češtine Zaniklé světy – Velký atlas archeologie, 1995)
Stöcker, F. W., Dietrich, G. (eds.): Biologie 1, 2, 1986
Novotný, B. et al.: Encyklopédia archeológie, 1985
Kvasil, B. (ed.) et al.: Malá československá encyklopedie II, 1984
Pyramída - encyklopedický časopis moderného človeka
Libbert, E. (ed.):Osnovy obščej biologii, 1982  (preklad nemeckej knihy Libbert, E.: Kompendium der allgemeinen Biologie, 1982), str. 359 a nasl.
Szalay, F.S., Delson, E.: Evolutionary history of the Primates, 1979
Boľšaja sovetskaja enciklopedija 3. vydanie (1970-1979) a 2. vydanie
Jelínek: Velký obrazový atlas pravěkého člověka, 1977 (po slov. vyšlo 1980)
Eibl-Eibesfeldt, I. et al.: Deel XI: Zoogdieren 2, 1974
Reisenauer, R. (ed.): Co je co? (2), 1983/1973
Zubov: Зубов А.А. Систематические критерии рода Homo и его эволюция in: Вопросы ан¬тро¬пологии, 1973, вып.43, с.92-106, citované v Drobyševskij 2003, str. 324
Menghin, O.: Das wissenschaftliche Bild von der frühen Menschheit, 1968 http://www.landesmuseum.at/pdf_frei_remote/BERI_56_0475-0491.pdf
Alimen, M.-H., Steve, M.-J.: Fischer Weltgeschichte - Vor- und Frühgeschichte Band 1, 1966 (2003)
Campbell B. Quantitative taxonomy and human evolution. Classification and human evolution. New York, 1963., citované v Drobyševskij 2003
Campbell B. The nomenclature of the Hominidae including a definitive list of hominid taxa  in: R. Anthropol. Inst., 1965, Occ. Paper 22, citované v Drobyševskij 2003
Campbell B. The systematics of man in: Nature, 1962, V.194, pp.225-232, citované v Drobyševskij 2003
Robinson J.T. The Australopithecinae and their bearing on the origin of man and of stone tool-marking in: South African J. Science, 1961, V.7., citované v Drobyševskij 2003
Vallois H.V. Ordre des primates in : Traite de Zoologie par Pierre Grasse, 1955, T.XVII.,citované v Drobyševskij 2003
Gremiackij: Гремяцкий М.А. Анатомия человека (для биологов). М., 1950
Mayr, E.: Taxonomic categories in fossil hominds, 1950
McCown T.D. et Keith A. The Stone age of Mount Carmel. V.II: The fossil remains from the levalloise-mousterian. Oxford, 1939, citované v Drobyševskij 2003
Debec: Дебец Г.Ф. О систематике и номенклатуре ископаемых форм человека in:  Краткие сообщения Ин-та истории материальной культуры АН СССР, вып. XXIII, 1948а, с.13-41, citované v Drobyševskij 2003
Nesturch: Нестурх М.Ф. Антропогенез in: Бунак В.В., Нестурх М.Ф., Рогинский Я.Я. Антропология. Краткий курс. М., Учпедгиз, 1941, с.13-131., citované v Drobyševskij 2003
Osborn, F.: Men of the Old Stone Age, 1918, 3. vydanie
Wilser: citované v: Handwörterbuch der Naturwissenschaften 8, 1913, str. 96 http://ia700301.us.archive.org/10/items/handwrterbuchd08kors/
Szombathy, J.: Die Vorläufer des Menschen, 1902 http://www.landesmuseum.at/pdf_frei_remote/SVVNWK_43_0001-0035.pdf
Haeckel: Natürliche Schöpfungsgeschichte, 7. vydanie http://ia600303.us.archive.org/12/items/natrlicheschpfu05haecgoog/

Iné externé odkazy 
Homo erectus in: Athena Review, roč. 4, č.1  
Don's Maps - Homo erectus 
Australian and Asian Paleoanthropology  
Chinese Prehistory: 
Zeitoun 2000: 
Teuku Jacob: The pithecanthropines of Indonesia, 1975
Weidenreich, F.: The puzzle of Pithecanthropus, 1945

 Iné projekty 

Kategória:Homo