Sibírsky federálny okruh

Sibírsky federálny okruh je jeden z ôsmich federálnych okruhov Ruska. Rozprestiera sa v centrálnej časti ázijského Ruska na území Sibíri. Jeho rozloha predstavuje , čo je 30 % územia Ruskej federácie. Federálny okruh má 17 173 185 (rok 2018) obyvateľov, pričom viac ako 71 % žije v mestách, zvyšok na vidieku. Priemerná hustota osídlenia je takmer 4 obyvatelia na km2. Najväčšími mestami okruhu sú Novosibirsk a Omsk.

Sibírsky federálny okruh bol založený Výnosom prezidenta Ruskej federácie č. 849 dňa 13. mája 2000. 

Federálny okruh je veľmi bohatý na nerastné suroviny. Na Sibíri sa nachádza 85 % celoruských zásob olova a platiny, 80 % uhlia a molybdénu, 71 % niklu, 69 % medi, 44 % striebra a 40 % zlata.

 Administratívne členenie okruhu 
Sibírsky federálny okruh tvoria nasledovné subjekty Ruskej federácie:
vľavo|náhľad|Administratívne členenie Sibírskeho federálneho okruhu
Štyri republiky, tri kraje a päť oblastí.

01. Altajská republika - administratívne centrum Gorno-Altajsk
02. Altajský kraj - administratívne centrum Barnaul
03. Buriatska republika - administratívne centrum Ulan-Ude
04. Zabajkalský kraj - administratívne centrum Čita
05. Irkutská oblasť - administratívne centrum Irkutsk
06. Kemerovská oblasť - administratívne centrum Kemerovo
07. Krasnojarský kraj - administratívne centrum Krasnojarsk
08. Novosibirská oblasť - administratívne centrum Novosibirsk
09. Omská oblasť - administratívne centrum Omsk
10. Tomská oblasť - administratívne centrum Tomsk
11. Tuvianska republika - administratívne centrum Kyzyl
12. Chakaská republika - administratívne centrum Abakan

Hlavným mestom Sibírskeho federálneho okruhu je mesto Novosibirsk ().

 Zmeny v administratívnom členení 
 1. januára 2007 sa Tajmýrsky (Dolgansko-nenecký) autonómny okruh a Evenkovský autonómny okruh zlúčili do Krasnojarského kraja
 1. januára 2008 sa Usťordský buriatsky autonómny okruh stal súčasťou Irkutskej oblasti
 1. marca 2008 sa Agský buriatsky autonómny okruh zlúčil s Čitskou oblasťou do novovzniknutého Zabajkalského kraja

 Najväčšie sídla okruhu 
Najväčšími sídlami Južného federálneho okruhu z hľadiska počtu obyvateľov (údaje podľa odhadu Ruského štatistického úradu z r. 2010):
 Novosibirsk () 1.474 tis.
 Omsk () 1.134 tis.
 Krasnojarsk () 973 tis.
 Irkutsk () 585 tis.
 Barnaul () 598 tis.
 Novokuzneck () 564 tis.
 Kemerovo () 521 tis.
 Tomsk () 509 tis.
 Ulan-Ude () 377 tis.
 Čita () 309 tis.

 Najvyšší politickí predstavitelia okruhu 
 Splnomocnenec prezidenta Ruskej federácie 
(plný názov funkcie znie: „Splnomocnenec prezidenta Ruskej federácie pre Sibírsky federálny okruh“)
 Leonid Vadimovič Dračevskij () - od 18. mája 2000 do 9. septembra 2004
 Anatolij Vasilievič Kvašnin () - od 9. septembra 2004 do 9. septembra 2010
 Viktor Alexandrovič Tolokonskij () - od 9. septembra 2010 dodnes (r. 2013)

 Referencie 

 Externé odkazy 
  Oficiálna stránka Sibírskeho federálneho okruhu (v ruštine)