Prvý česko-slovenský samostatný stíhací letecký pluk

Prvý česko-slovenský samostatný stíhací letecký pluk (skratka: 1. čsslp) bol česko-slovenskou leteckou jednotkou, ktorá vznikla v júni 1944 v Sovietskom zväze reorganizáciou 128. česko-slovenskej samostatnej stíhacej leteckej perute. Najvýznamnejšou udalosťou v existencii pluku bola účasť v Slovenskom národnom povstaní, ktorá bola výnimočná v tom, že v tyle nepriateľa operovala regulárna letecká jednotka pravidelnej armády. V januári 1945 bol pluk reorganizovaný na 1. česko-slovenský stíhací letecký pluk, ktorý sa stal súčasťou 1. česko-slovenskej zmiešanej leteckej divízie.

 Dejiny 
 Vznik 
Prvou česko-slovenskou leteckou jednotkou v Sovietskom zväze bola 128. česko-slovenská samostatná stíhacia letecká peruť, ktorá vznikla v Ivanove 3. mája 1944, kedy česko-slovenskí letci, presunutí zo Spojeného kráľovstva, uskutočnili prvé lety na sovietskej pôde. O šesť dní neskôr sa k jednotke pripojili dvaja slovenskí piloti (šrtm. Anton Matúšek a rtm. Ľudovít Dobrovodský), ktorí po dezercii z radov letky 13 absolvovali výcvik v leteckom učilišti vo Viaznikách. Dňa 17. mája 1944 sa jednotka presunula na základňu Kubinka, kde dokončila svoj výcvik nácvikom strelieb, vzdušných súbojov a pod.

Na základe rozkazu z 1. júna 1944 bola 128. česko-slovenská samostatná stíhacia letecká peruť k 15. júnu reorganizovaná na 1. česko-slovenský samostatný stíhací letecký pluk, zatiaľ len s dvoma peruťami po dvoch letkách. Po taktickej a operačnej stránke pluk podliehal sovietskej vyššej jednotke, ku ktorej bol pridelený, ale vo všetkom ostatnom veliteľstvu 1. česko-slovenského armádneho zboru v ZSSR. Veliteľom pluku bol škpt. František Fajtl, zástupcom veliteľa škpt. Jan Klán a velitelia perutí npor. František Chábera a npor. Josef Stehlík. Potom, čo piloti dokončili preškolenie, sa pluk presunul bližšie k frontu do Proskurova a neskôr do Stubna. Jednotka bola vyzbrojená v tom čase modernými sovietskymi stíhacími lietadlami Lavočkin La-5FN. Bojová činnosť pluku začala hliadkovým letom piatich lietadiel 10. septembra. 

 Z činnosti pluku v SNP 
Dňa 29. augusta 1944 začalo Slovenské národné povstanie (SNP). Personál 1. česko-slovenského samostatného stíhacieho leteckého pluku sa o povstaní dozvedel na druhý deň a piloti chceli byť čo najskôr v operačnom nasadení, priamo z povstaleckého územia. Museli ale čakať na rozkaz veliteľstva 2. leteckej armády, ku ktorej pluk patril. Rozkaz nakoniec dostali 15. septembra 1944, kedy o 13:50 SEČ odštartovala z letiska Stubno v Poľsku štvorica lavočiek na rekognoskáciu povstaleckých letísk a ich zázemia. Veliteľ pluku František Fajtl s La-5FN (biela 58), jeho zástupca Jan Klán (biela 39) a velitelia oboch perutí pluku Josef Stehlík (biela 88) a František Chábera (biela 02). Po medzipristátí v Krosne a doplnení paliva pokračovali v lete priamym kurzom na letisko Tri Duby, kde pristáli navečer o 16:55 hod. Ihneď vykonali zhodnotenie situácie, vrátane prehliadky neďalekého poľného letiska Zolná pri Zvolene, ktoré bolo nedávno pripravené úpravou vhodnej lúky. Za pôsobisko pluku zvolili práve Zolnú, ktorá bola nenápadná a bezpečnejšia ako nemeckými bombardérmi často navštevované Tri Duby. Na druhý deň sa trojica pilotov vrátila späť do Stubna. Stehlík zostal na Troch Duboch, pretože v predošlý deň si od radosti pri výskoku z lietadla na domácej pôde vytkol členok. Po pristátí v Stubne škpt. Fajtl odletel na kuriérnom lietadle Polikarpov U-2 na veliteľské stanovište 2. leteckej armády a podal hlásenie generálovi Krasovskému o výsledkoch prieskumu. Po podaní hlásenia generál rozhodol o presune celého pluku.

Zvyšných 21 lietadiel odletelo zo Stubna na Slovensko 17. septembra 1944 poobede v dvoch skupinách s časovým rozostupom (2. peruť vzlietla pod velením Fajtla o 12:10 hod. a 1. peruť pod velením škpt. Klána o 13:00 hod.). Pri medzipristátí v Krosne sa zavrela pravá podvozková noha na La-5FN (biela 95) pilota por. Rudolfa Borovca. Pilot odovzdal lietadlo inžinierovi letiska Krosno, ktorý zodpovedal za leteckú techniku. Po doplnení paliva v Krosne preleteli obidve perute pluku s časovým rozostupom sovietsko-nemecký front vo výške 3 000 až 4 000 m a následne nízkym letom pokračovali priamym kurzom na poľné letisko Zolná. Krátko po prelete frontovej línie musel prevziať velenie pluku npor. Chábera, pretože na lietadle škpt. Fajtla nastala porucha olejového potrubia a musel sa vrátiť späť do Krosna, pričom ho sprevádzalo jeho číslo ppor. Hlučka. Zostávajúcich 18 lietadiel La-5FN oboch perutí pluku v poriadku pristálo na poľnom letisku Zolná.Vraný J., Krumbach J.: Lavočkin La-5 a La-7 in: Ilustrovaná historie letectví. Svazek 1. Naše vojsko, Praha 1985. Po pristátí lietadlá zarolovali k potoku Hučava na južnom okraji letiska, kde ich slovenský personál dôkladne zamaskoval v bujnej vegetácii, aby unikli pozornosti nemeckému leteckému prieskumu. Z letiska Tri Duby priletel ešte npor. Josef Stehlík na La-5FN (biela 88). O 17:00 hod. pristál v Zolnej aj škpt. Fajtl s opraveným La-5FN (biela 58) a následne i jeho číslo ppor. Hlučka, ktorý na príkaz Fajtla zostal ešte na krátky čas hliadkovať vo vzduchu. V ten deň sa uskutočnil aj slávnostný nástup jednotky pod česko-slovenskou vlajkou na stožiari, ktorý bol narýchlo zhotovený z vyrúbaného stromčeka. Vlajku doniesol ppor. Pavel Kocfelda i s polkou prasaťa. Po prílete na Slovensko sa pluk stal súčasťou 1. česko-slovenskej armády na Slovensku a postupne si vybojoval nadvládu nad vzdušným priestorom povstaleckého územia. V noci zo 17. na 18. septembra odletelo z letiska Jasionka na letisko Tri Duby celkovo 40 lietadiel Lisunov Li-2, ktoré patrili plukom 5. Oriolského leteckého zboru diaľkového doletu. Pre 1. čsslp priviezli všetkých 123 príslušníkov pozemného technického personálu pod velením npor. Jiřího Sehnala, pobočníka veliteľa pluku, a por. Borovca, ktorý musel svoj poškodený La-5FN (biela 95) zanechať v Krosne. Lietadlá priviezli aj vojenský materiál. Išlo o najpotrebnejšie náhradné súčiastky, barely s pohonnými látkami na prvých šesť dní a muníciu so strelivom na prvé tri dni operačnej činnosti. S pozemným personálom priletela na Tri Duby tiež deväťčlenná skupina sovietskych radistov.Stanislav, Klabník 2003, s. 132 – 133.

 Nálet na piešťanské letisko 

V prvý operačný deň pluku, 18. septembra 1944, uskutočnili dopoludnia na základe telefonického hlásenia ústredne Hlásnej služby Hájniky dva dvojčlenné roje (ppor. Štička, Tocauer a Loucký, Mráz) štyri lety proti avizovanému vzdušnému nepriateľovi. Stíhači najprv hliadkovali nad letiskom Tri Duby vo výške 2 000 m. Pri druhom štarte na poplach leteli Štička s Tocauerom do oblasti Prievidza – Handlová a Loucký s Mrázom do priestoru Topoľčianky. Piloti však nenadviazali kontakt s nepriateľom, pretože lietadlá Luftwaffe stihli včas odletieť. V ten istý deň malo podľa rozkazu osem lietadiel pod vedením npor. Stehlíka uskutočniť útok na letisko Piešťany. Ostreľovaním mali zničiť čo najviac lietadiel a vrátiť sa späť na letisko Zolná. Na letisku Piešťany ešte v ten deň dopoludnia zistil zvk. rtm. let. František Cyprich na Messerschmitte Bf 109G-6 Kombinovanej letky prítomnosť približne 30 nemeckých lietadiel (bombardéry Junkers Ju 88, strmhlavé bombardéry Junkers Ju 87 Stuka, stíhačky Bf 109 a prieskumné lietadlá Focke-Wulf Fw 189 Uhu). Medzi nimi aj bývalé slovenské Bf 109E, Bf 109G-6 a Ju 87D-5. Na prepad letiska vzlietol o 18:10 hod. osemčlenný roj (v zostave: npor. Stehlík, ppor. Šrom, Vendl, Hlučka, Skopal, Valoušek, Mráz a rtm. Dobrovodský). Npor. Stehlík bol za veliteľa tejto akcie určený i preto, lebo piešťanské letisko a okolie poznal ešte z predvojnovej služby u Leteckého pluku 3 „Generála-letca Milana Rastislava Štefánika“. Letová trasa lietadiel k cieľu viedla nízkym letom z letiska Zolná, aby unikli pozornosti nemeckým hlásnym službám, k pohoriu Vtáčnik, cez údolie rieky Nitry, Šimonovany a Považský Inovec. Napriek tomu, že na lietadlách La-5FN nemohli byť zavesené bomby, pretože v tom čase ešte neboli privezené z letiska Tri Duby, mal nečakaný útok neobyčajný úspech. Nemci nemali žiadne informácie o tom, že v ich blízkosti je dislokovaná väčšia bojová letecká jednotka. Moment prekvapenia bol úspešný, o čom svedčí aj nečinnosť protilietadlovej obrany letiska na začiatku útoku. Všetkých osem pilotov vykonalo priemerne po tri nálety. Na konci útoku sa objavili v činnosti dve postavenia protilietadlovej obrany, ktoré si všimol ppor. Skopal a jedno z nich umlčal dvoma krátkymi útokmi v rýchlom slede. Po nálete sa stíhači zhromaždili v priestore nad serpentínami pri obci Radošina a odleteli na letisko Zolná. Výsledkom útoku na letisko Piešťany bolo šesť zničených Bf 109, dva Ju 87, jeden Ju 88 a jeden Fw 189. Poškodených bolo ďalších šesť Bf 109, dva Fw 189, Ju 87 a Ju 88.Stanislav, Klabník 2003, s. 133 – 134.

Piloti pluku podporovali najmä pozemné povstalecké jednotky na frontoch a okrem stíhacích úloh plnili aj bombardovacie, prepadové a prieskumné úlohy. Bojovú činnosť jednotky zabezpečoval česko-slovenský a sovietsky pozemný personál. Muníciu, pohonné hmoty a náhradné súčiastky dodávali vzdušným mostom lietadlá sovietskeho diaľkového letectva. 

Dňa 12. októbra sa kvôli rozmočenému terénu letiska v Zolnej 1. peruť presunula na letisko Tri Duby. V Zolnej zostala len časť 2. perute. Terén letiska sa naďalej zhoršoval, preto už 20. októbra aj lietadlá 2. perute, po ukončení bojového letu, pristávali a zostali na Troch Duboch. Tým sa dokončil presun pluku medzi letiskami.   Dňa 25. októbra 1944 bol pluk evakuovaný. Jedenásť letuschopných lietadiel odletelo v smere na Poľsko a Rumunsko, pričom dvanáste bolo poškodené pri štarte. Po ústupe povstalcov do hôr nebolo možné evakuovať všetok pozemný ani letecký personál.

Do tohto dňa uskutočnili letci 1. čsslp celkovo 563 bojových letov v trvaní 376 operačných hodín, pričom zaznamenali 13 potvrdených a 2 pravdepodobné zostrely nepriateľských lietadiel. Ďalších 6 lietadiel poškodili a 11 zničili na zemi. Ďalej zaznamenali 74 zničených a 125 vážne poškodených nepriateľských nákladných áut s vojskom i materiálom, 15 zničených a 17 poškodených štábnych osobných áut, 8 zničených a 13 poškodených delostreleckých a mínometných batérií, 2 zničené a 11 poškodených tankov, 1 zničené obrnené vozidlo, 1 poškodený obrnený vlak, 3 poškodené lokomotívy, 12 zničených a 10 poškodených železničných vagónov, 12 zničených a 3 poškodené muničné sklady, 5 zničených a 5 poškodených guľometných hniezd, 20 zničených a 6 poškodených povozov s vojenským materiálom, 2 zničené stanovištia nepriateľského veliteľstva, 2 zničené a 1 poškodený motocykel a ďalšie vojenské objekty, ktoré nebolo možné vyhodnotiť kvôli nepriateľskej kamufláži, neprehľadnému terénu, zlému počasiu alebo silnej nepriateľskej paľbe. Piloti pluku zhodili na nepriateľa 624 bômb a vystrieľali približne 50 000 kanónových nábojov.Stanislav, Klabník 2003, s. 166.

Pri útokoch na pozemné ciele zahynuli: ppor. František Vaculík, Bohuslav Mráz a Tomáš Motyčka. V horách ako partizáni zahynuli: por. Rudolf Borovec, ppor. Medvedev a staršina Šapošnikov.

 Prehľad lietadiel La-5FN, ktoré sa zúčastnili SNP 
 Trupové číslo  Prílet na Slovensko  Zánik lietadla  Odlet zo Slovenska 02  npor. František Chábera  Havária pri odlete (npor. Chábera).Zapálené pri evakuácii 26. októbra.  –   12  rtm. Ľudovít Dobrovodský   Úspešný. 12*  ppor. František Štička  Zapálené pri evakuácii 23. októbra.  – 13  ppor. Pavel Kocfelda  Zničené 11. októbra v Zolnej.Zapálené pri evakuácii 23. októbra.  –  17  ppor. Leopold Šrom   Úspešný? 19  ppor. Stanislav Tocauer   Núdzové pristátie v Rumunsku 25. októbra (ppor. Pavel Kocfelda).  20  ppor. Tomáš Motyčka  Zasiahnuté nepriateľskou protilietadlovou paľbou 15. októbra, pričom ppor. Motyčka zahynul.  – 23  ppor. Bohuslav Mráz  Poškodené 20. septembra a vyradené.Pravdepodobne sa podarilo opraviť pred odletom.  Pravdepodobne úspešný. 23*  ppor. Antonín Vendl   Úspešný. 24  ppor. Stanislav Hlučka   Núdzové pristátie v Rumunsku 25. októbra. 37  ppor. Jan Skopal  Zničené pri štarte 7. októbra, pričom bol ppor. Skopal zranený.  –  39  škpt. Jan Klán   Úspešný. 58  škpt. František Fajtl   Núdzové pristátie v Rumunsku 25. októbra. 62  šrtm. Anton Matúšek  Zničené pri núdzovom pristátí 25. októbra pri Domanovciach (šrtm. Matúšek).  –  65  ppor. František Loucký   Úspešný. 69  ppor. Ladislav Valoušek   Úspešný. 71  ppor. František Kruťa  Poškodené pri útoku na pozemné ciele 19. septembra, pričom ppor. Kruťa bol po núdzovom pristátí na území nepriateľa zajatý.  – 74  ppor. František Vaculík  Zasiahnuté pri útoku na nemeckú kolónu v úzkom horskom údolí 7. októbra (ppor. Mráz zahynul).  –  88  npor. Josef Stehlík (15. september)   Úspešný. 95  por. Rudolf Borovec  Na Slovensko nepriletelo.Poškodené pri medzipristátí v Krosne 17. septembra.  – 99  ppor. Jiří Řezníček  Zničené pri núdzovom pristátí 18. októbra, pričom bol ppor. Řezníček ťažko zranený.  – 151  kpt. Stanislav Rejthar  Zasiahnuté 20. septembra (ppor. Vaculík zahynul). –

 Ďalšia činnosť 
Dňa 28. októbra 1944 bol pluk vyznamenaný Česko-slovenským vojnovým krížom 1939 a dostal čestný názov „Zvolenský“. Od 1. novembra prebiehala u pluku reorganizácia, doplňovanie a výcvik letového i pozemného personálu. Dňa 25. januára 1945 sa ako 1. česko-slovenský stíhací letecký pluk stal súčasťou 1. česko-slovenskej zmiešanej leteckej divízie. 

 Nadradené jednotky 
 Prvý česko-slovenský armádny zbor v ZSSR (1. jún 1944 – 17. september 1944)
 Prvá česko-slovenská armáda na Slovensku (17. september 1944 – 25. október 1944)
 Česko-slovenská letecká skupina v ZSSR (1. november 1944 – 25. január 1945)
 6. náhradná letecká brigáda (1. jún 1944 – 20. júl 1944)
 2. letecká armáda (20. júl 1944 – 7. august 1944)
 8. letecká armáda (7. august 1944 – 28. august 1944)
 2. letecká armáda (28. august 1944 – 1. november 1944)

 Poznámky 

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Prvý česko-slovenský samostatný stíhací letecký pluk na stránkach forum.valka.cz 

Kategória:Česko-slovenský odboj počas druhej svetovej vojny
Kategória:Česko-slovenské vojenské jednotky druhej svetovej vojny
Kategória:Česko-slovenské vojenské letectvo
Kategória:Letectvo druhej svetovej vojny
Kategória:Pluky
Kategória:Prvá česko-slovenská armáda na Slovensku