Tove Janssonová

Tove Marika Janssonová (* 9. august 1914, Helsinki, Fínsko – † 27. jún 2001, Helsinki) bola fínska spisovateľka píšuca po švédsky, maliarka a ilustrátorka kníh pre deti, autorka populárnych príbehov o rodine trollov Muminovcoch.

 Životopis 
Narodila sa v Helsinkách ako prvé dieťa detskej ilustrátorky Signe H. Janssonovej a sochára Viktora Janssona. Jej súrodenci boli taktiež umelci – jej brat Pier Olof bol fotografom a druhý brat Lars bol zas autorom komiksov. Detstvo prežila sčasti na letnom byte v Porvoo, vzdialenom asi 50 km od Helsínk. Toto mesto sa nachádzalo na ostrove vo Fínskom zálive a väčšinu svojho dospelého života prežila na ostrove Klovharu, neďaleko mesta Porvoo. Vďaka tomu sa more stalo pre ňu bohatým zdrojom inšpirácie a jej celoživotnou láskou. 
Tove študovala v Helsinkách (Graphic School of the Finnish Art Academy 1933 – 1937), Štokholme (Stockholm Art School 1930 – 1933) a Paríži, no hlavne veľa cestovala po Európe. Svoju kariéru začala ako maliarka. Štýl jej maľby sa časom menil (prešla od klasického impresionizmu až po abstraktnú modernu), a hoci sa preslávila najmä ako spisovateľka, maľovala celý svoj život. Od 30. rokov až do roku 1953 pracovala ako karikaturistka pre časopis Garm. Počas 2. svetovej vojny venovala veľké úsilie a mnoho času politickej protifašistickej karikatúre. Tu sa zrodila aj prvá kresba Mumina – bol to akýsi charakteristický grafický prvok jej podpisu. Žila so svojou partnerkou, grafičkou Tuulikki Pietilä.

 Tvorba 
Napriek tomu, že žila vo Fínsku, jej materinským jazykom bola švédčina, v ktorej aj písala svojej knihy. Jej prvá kniha o Muminovcoch s názvom Potopa u Muminovcov vyšla v roku 1945 a hneď zaznamenala  výrazný úspech vo svete literatúry pre deti. Tieto knihy boli spracované aj ako kreslené seriály (v spolupráci s jej bratom Larsom Janssenom), v televíznej podobe, a taktiež ako opera. Prvý náčrtok Mumina vznikol už v jej mladosti a namaľovala ho ako svoju najškaredšiu predstavu (tento náčrtok sa nachádzal na ich WC). Pomenovanie tejto postavičky má na svedomí jej strýko zo Švédska, u ktorého bývala počas štúdií v Štokholme – ten sa snažil zastaviť jej krádeže jedla tým, že ju strašil: tvrdil jej, že v kuchynskej skrinke žije Mumin. 

Jej knižky o Muminovcoch vďačia za svoj vznik 2. svetovej vojne. Podľa autorkiných vyjadrení bola z vojny natoľko deprimovaná, že túžila vytvoriť niečo naivné a nevinné. Jej diela ju preslávili po celom svete a sú zaujímavé i tým, že si ich všetky aj ilustrovala.

Knihy o Muminovcoch boli preložené do 34 jazykov, vrátane thajčiny, waleštiny, japončiny, hebrejčiny a esperanta. Po Kalevale a knihách Mika Waltariho sa jej knihy stali najviac a najširšie prekladanými dielami vo fínskej literatúre.

Múzeum Muminovcov v Tampere zobrazuje väčšinu prác Tove Janssenovej o Muminovcoch. V Naantali sa tiež nachádza aj park tematicky zameraný na Muminovcov.

Príbehy trollov Muminovcov sa často prirovnávajú k Tolkienovmu Hobbitovi a k Carollovej Alenke v ríši divov, pričom Tove Janssenová obe diela taktiež ilustrovala.

 Ocenenia 
Za svoje diela získala viacero domácich i zahraničných ocenení: 
 1965 a 1977 – Švédska cena za literatúru
 1963 a 1971 – Fínska cena za literatúru
 4 diplomy Hansa Christiana Andersena, IBBY
 1966 – Cena Hansa Christiana Andersena, IBBY

 Dielo 
 Tvorba pre deti a mládež 
 Muminovci:
 1945 – Småtrollen och den stora översvämningen (nevyšla v slovenčine) 
 1946 – Blíži sa kométa (Kometen kommer) 
 1948 – Čarodejníkov klobúk (Trollkarlens hatt) 
 1950 – Otecko píše pamäti (Muminpappans memoarer) 
 1954 – Povodeň u Muminovcov (Farlig midsommar) 
 1957 – Čarovná zima (Trollvinter) 
 1962 – Neviditeľné dieťa (Det osynliga barnet)  (zbierka poviedok)
 1965 – Otecko a more (Pappan och hevet) 
 1970 – Neskoro v novembri (Sent i november) 
 Voľné pokračovania Muminovcov:
 1952 – Čo sa stalo potom? (Hur gick det sen?) 
 1960 – Kto uteší chlapčeka (Vem ska trösta knyttet) 
 1977 – Nebezpečná cesta (Deň farliga resan) 

 Tvorba pre dospelých 
 1968 – Sochárova dcéra (Bildhuggarens dotter), autobiografická próza; tu opísala svoje detstvo ako plné fantázie a veľmi dobrodružné
 1971 Lyssnerskan
 1972 – Letná kniha (Sommarboken) 
 1974 – Slnečné mesto (Solstaden) 
 1978 – Dockskåpet och andra berättelser 
 1982 – Den ärliga bedragaren 
 1987 – Cesta s ľahkou batožinou (Resa med lätt bagage) 
 1989 – Rent spel
 1991 – Brev från Klara och andra berättelser 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
Krátky životopis 
Moomin Voices  – Originálne piesne Muminovcov
The Moomin Trove – Úplný zoznam Janssenovej kníh o Muminovcoch
Životopis 

Kategória:Osobnosti z Helsínk
Kategória:Fínski spisovatelia pre deti a mládež
Kategória:Fínski ilustrátori
Kategória:Fínske osobnosti švédskeho pôvodu
Kategória:Spisovatelia píšuci po švédsky
Kategória:Fínske LGBT osobnosti