Letisko M. R. Štefánika

Letisko M. R. Štefánika (; IATA: BTS, ICAO: LZIB) – nazývané tiež Letisko Bratislava () – je hlavným medzinárodným letiskom na Slovensku. Nachádza sa približne deväť kilometrov severovýchodne od centra Bratislavy a rozprestiera sa na území troch obcí (Bratislava-Ružinov, Bratislava-Vrakuňa a Ivanka pri Dunaji).

Pôvodne bolo známe ako Letisko Bratislava-Ivanka, ale krátko po získaní nezávislosti Slovenska v roku 1993 bolo premenované na počesť generála Milana Rastislava Štefánika (18801919), ktorého lietadlo havarovalo v blízkosti Bratislavy v roku 1919. Letisko vlastní a prevádzkuje spoločnosť Letisko M. R. Štefánika – Airport Bratislava, a. s. (BTS), ktorá je od septembra 2014 prostredníctvom ministerstva dopravy v úplnom vlastníctve Slovenskej republiky.

Bratislavské letisko je hlavnou základňou Leteckého útvaru Ministerstva vnútra Slovenskej republiky a z komerčných dopravcov tu majú svoje bázy Ryanair, AirExplore, Smartwings Slovakia, Wizz Air (od novembra 2025) a počas letnej sezóny Air Horizont. Počas krátkeho obdobia v roku 2011 bolo letisko aj sekundárnou základňou pre České aerolinie a v rokoch 2004 až 2005 sekundárnou bázou Austrian Airlines. Okrem toho sídlia v priestoroch letiska aj dve údržbárske spoločnosti, Austrian Technik Bratislava a East Air Company. Air Livery na letisku prevádzkuje jednu lakovňu pre lietadlá. V rebríčku obsluhy lietadiel sa letisko nachádza v kategórii 4E a v kategórii 7 alebo 8 v rebríčku záchranárskej infraštruktúry.

Letisko sa nachádza severovýchodne od centra hlavného mesta SR, pričom pokrýva spádovú oblasť štyroch krajín a je vzdialené jednu hodinu jazdy autom od Letiska Viedeň-Schwechat, ktoré leží 49 kilometrov západne od centra Bratislavy. Bratislavské letisko slúži tiež ako nízkonákladová alternatíva pre cestujúcich z a do Viedne a priľahlých regiónov. 

 Poloha 
Letisko sa nachádza 9 km severovýchodne od centra mesta, na rozlohe 4,77 km². Nachádza sa len hodinu jazdy od Viedne (Rakúsko), Brna (Česko) a Győru (Maďarsko), pokrývajúc tak spádovú oblasť až štyroch krajín. Najbližším hlavným medzinárodným letiskom je Letisko Viedeň-Schwechat, približne 50 km na západ.

 História 

Prvý let na trase Praha – Bratislava sa uskutočnil 29. októbra 1923 lietadlom Aero A.14 vtedajších Československých štátnych aerolínií s imatrikulačnou značkou L-BARC. Lietadlo pilotoval šéfpilot ČSA Karel Brabenec a prvým cestujúcim sa stal redaktor Lidových novin Václav König. Lietadlo pristálo na letisku vo Vajnoroch po cca 3 hodinách letu. Let bol dlhý . Letisko Bratislava-Vajnory ponúkalo lety k Jadranskému moru, do Viedne, Kluže a Bukurešti. Po skončení druhej svetovej vojny bola prevádzka na letisku vo Vajnoroch obnovená, ale bolo zrejmé, že letisko bude čoraz menej vyhovovať stále prísnejším kritériám pre leteckú dopravu.

Prípravné práce pre dnešné letisko začali v roku 1947 a stavba sa začala v roku 1948. Bola vybudovaná vzletová a pristávacia dráha v smere 04/22 s dĺžkou  a v smere 13/31 s dĺžkou . Letová prevádzka na novom bratislavskom letisku v Ivanke pri Dunaji bola otvorená v roku 1951. V nedeľu 31. marca 1957 predpoludním pristálo na bratislavskom letisku sovietske prúdové dopravné lietadlo Tupolev Tu-104 (CCCP-L5423) Aeroflotu, ktoré vzbudilo záujem u verejnosti. Tisíce ľudí si prišlo pozrieť tento stroj, pričom mali možnosti si prehliadnuť aj interiér lietadla. V tom čase išlo o jediný prevádzkovaný typ prúdového dopravného lietadla v pravidelnej preprave osôb na svete. V roku 1970 bol otvorený dnešný Terminál A spoločne s príslušným prednádražím a novým komunikačným systémom. V máji 1970 bola otvorená linka Bratislava – Praha – Amsterdam – New York, na ktorej lietali Československé aerolínie s lietadlami typu Iliušin Il-62. V 80-tych rokoch minulého storočia bola v rámci komplexnej rekonštrukcie dráhového systému letiska predĺžená dráha 04/22 na dĺžku  a dráha 13/31 na dĺžku . Odo dňa 21. júla 1993 nesie Letisko Bratislava meno po M. R. Štefánikovi, významnom slovenskom politikovi, vedcovi, diplomatovi a generálovi. V roku 1995 bola vybudovaná nová požiarna zbrojnica, ktorá sa nachádza pri križovatke vzletovo pristávacích dráh. V roku 1997bola realizovaná rekonštrukcia vzletovej a pristávacej dráhy 13/31 s komplexným zameraním na káblové rozvody VPD a energozariadenia letiska tak, aby vyhovovali platným leteckým predpisom a požiadavkám bezpečnosti letovej prevádzky minimálne pre kategóriu IIIA cat. ICAO. Úpravou v rámci stavby sa dosiahlo predĺženie použiteľnej dĺžky dráhy pre vzlet o , t. j. na celkovú dĺžku VPD . V marci roku 1998 bola do prevádzky uvedená nová riadiaca veža, ktorá na rozdiel od starej veže mala výhodnejšie umiestnenie a modernejšiu technológiu. Koncom roku 1999 bola otvorená prevádzka na novej časti vybavovacej plochy.


Bratislavské letisko zažilo dramatický prepad počtu cestujúcich v 90-tych rokoch kvôli otvoreniu hraníc a následnej silnej konkurencii neďalekého letiska vo Viedni. Po roku 2000 sa situácia začala zlepšovať, keď do Bratislavy začali lietať západoeurópski nízkonákladoví dopravcovia Ryanair a easyJet, ale hlavne vďaka vzniku a rapídnej expanzii novovzniknutého slovenského dopravcu SkyEurope Airlines, ktorý bol vôbec prvou nízkonákladovou aerolinkou založenou v post-komunistickej Európe. Počty pasažierov stúpali každým rokom o desiatky percent: v roku 2005 využilo služby letiska 1 326 493 cestujúcich, zatiaľčo v roku 2006 to už bolo 1 937 642 a v roku 2008 dosiahlo letisko svoj nadlho najlepší výsledok - 2 218 545. V nasledujúcich rokoch však aj na Slovensku naplno udrela globálna finančná kríza, čo sa dotklo aj leteckej dopravy: postupne skrachovali všetky vtedy lietajúce slovenské aerolinky (Slovenské aerolínie, SkyEurope, Seagle Air, Air Slovakia, Danube Wings, Samair) a počty prepravených pasažierov tak každým rokom klesali. Obrátiť to mala až nová spolupráca letiska s rakúskou leteckou spoločnosťou Niki, ktorú pompézne ohlásili na konci roka 2014. Lietať sa malo od apríla 2015 do Bruselu, Palmy de Mallorca, ale i do neďalekej Viedne. Spoločnosť však linky neskôr presunula na október 2015, ale nakoniec ich kvôli zlej finančnej situácii skupiny Air Berlin vôbec nespustila. Medzitým však najväčšia letecká spoločnosť na letisku v Bratislave, Ryanair, otvorila 29. marca 2015 svoju 71. bázu. Spočiatku na letisku mala bázovať dve svoje lietadlá. Ryanair však svoje sľuby nenaplnil a bázu v Bratislave otvoril s jedným prenajatým Boeingom 737-400 slovenskej spoločnosti AirExplore, ktorý ku koncu leta 2015 nahradil svojim Boeingom 737-800. Počty cestujúcich pasažierov tiež od roku 2015 začali postupne stúpať, za čo letisko vďačilo pokrízovému ekonomickému rastu v Európe a následnému príchodu nových zahraničných dopravcov na letisko, konkrétne Norwegian Air Shuttle, flydubai, Pobeda, Wizz Air, Air Cairo, Georgian Airways, Ellinair a Cyprus Airways. Okrem toho tiež Ryanair a Smartwings naďalej navyšovali počty destinácií a v posledných rokoch letisku pomohli aj silné dovolenkové sezóny s enormnými počtami charterových letov. Niektoré aerolinky sa medzičasom z letiska stiahli (Norwegian Air Shuttle, Georgian Airways, ČSA), ale letisko aj tak každým rokom rastie a v roku 2018 dosiahlo svoj úplne najlepší výsledok - 2 292 712 pasažierov prepravených v jednom roku.

 Vybavenie 
 Terminály 
Letisko má v súčasnosti tri terminály:

 Terminál A Terminál B Terminál všeobecného letectvaOtvorený v roku 2010, druhá časť v roku 2012Otvorený v roku 1994, zrekonštruovaný v roku 2012Otvorený v roku 2006, v roku 2016 prerobený na VIP Odlety do krajín Schengenu – východy 1 – 9, prechod k východom 10 – 13 v Termináli B (mimo Schengenu), všetky prílety Odlety do krajín mimo Schengenu – východy 10 – 13 (1. poschodie); colná kontrola cestujúcich prilietajúcich z krajín mimo Schengenu (prízemie) Súkromné, obchodné, VIP a sanitné lety a vybavovanie členov posádok <center>250px <center>250px <center>250px

Súčasná kapacita letiska je 5 miliónov cestujúcich ročne.http://bts.aero/o-spolocnosti/terminal/predstavenie-terminalu/

Prvá časť nového Terminálu A, ktorá bola vo výstavbe od 17. decembra 2008, bola oficiálne otvorená 9. júna 2010. Od 28. júna 2010 sú z neho prevádzkované odlety a od 13. júla 2012 prílety všetkých dopravcov. Po otvorení druhej časti Terminálu A v júli 2012 vznikol kompaktný celok letiskového komplexu. V odletovej časti terminálu sa nachádza 29 check-inových pultov, pričom jeden z nich sa nachádza oddelený od ostatných a slúži pre odovzdávanie, ako aj výdaj nadrozmerných batožín. V neverejnej, odletovej časti terminálu sa nachádza 13 odletových brán (tzv. gateov), z toho osem slúži pre vnútroštátne lety a lety v rámci Schengenského priestoru a zvyšných päť, ktoré sú oddelené pasovou kontrolou, pre lety mimo Schengenský priestor.

V roku 2016 bol Terminál C prestavaný na VIP terminál, resp. Terminál všeobecného letectva (General Aviation Terminal). Do užívania bol odovzdaný začiatkom predsedníctva Slovenska EÚ v júli 2016.

 Dráhový systém 

Dráhový systém pozostáva z dvoch na seba kolmých vzletových a pristávacích dráh s cementovo-betónovým povrchom

(04/22 – 2 900 × , 13/31 – 3 190 × ), ktoré v súčasnosti umožňujú pristátie všetkých bežných typov lietadiel – od najmenších jednomotorových, až po lietadlá typu Boeing 747.

Na vybavovacej ploche je dostupných celkovo 27 stojísk.
Označenie dráhyRozmeryZemepisný (zem.) a magnetický (mag.)  smer Únosnosť (PCN) a povrch042  900 x 60 m043,91°  zem. smer

039,79°  mag. smerPCN*  54/R/B/X/T

betón222  900 x 60 m223,93°  zem. smer

219,81°  mag. smerPCN*  54/R/B/X/T

betón133 190 x 45 m133,91°  zem. smer

129,80°  mag. smerPCN*  50/R/B/X/T

betón313 190 x 45 m313,93°  zem. smer

309,82°  mag. smerPCN*  50/R/B/X/T

betón
*Únosnosť PCN predstavuje bezrozmerné číslo, udávajúce klasifikačné číslo vozovky v závislosti na únosnosti podložia vozovky. Udáva, že akékoľvek lietadlo s klasifikačným číslom ACN (aircraft clasification number) rovným alebo menším ako je uvedené číslo PCN, môže túto vozovku využívať bez ďalšieho obmedzenia. Skladá sa z piatich častí, pričom každá z nich vyjadruje iný parameter.

1.      časť - číslo udávajúce vzťah medzi PCN/ACN

2.      časť - písmená R (tuhá) alebo F (netuhá) udávajú typ povrchu vozovky

3.      časť - písmená A (vysoká únosnosť) B (stredná únosnosť), C (nízka únosnosť), D (veľmi nízka únosnosť) udávajú únosnosť podložia vozovky

4.      časť - písmená W (bez obmedzenia), X (vysoký), Y (stredný), Z (nízky) udávajú maximálny povolený pôsobiaci tlak kolesa na vozovku, písmená T (technické hodnotenie), U (hodnotenie podľa skúseností) udávajú akým spôsobom bola vytvorená prvá časť kódu PCN

 Konfigurácia vzletovo-pristávacích dráh 
Letisko M. R. Štefánika v Bratislave od jeho samého počiatku využíva krížiacu sa konfiguráciu dvoch vzletovo-pristávacích dráh, pričom tieto dve dráhy sú na seba kolmé. Tento typ konfigurácie platí ak sa dve alebo viac vzletovo-pristávacích dráh navzájom fyzicky pretínajú v jednom bode. Daná konfigurácia je vhodná vtedy, ak sa v oblasti daného letiska vyskytuje silný vietor, ktorý počas celého roka fúka z viacerých smerov.  Za podmienok veľmi silného vetra sa zvyčajne využíva iba jedna z dvoch vzletovo-pristávacích dráh, zatiaľ čo pri bezvetrí alebo miernych meteorologických podmienkach sa využívajú obidve vzletovo-pristávacie dráhy súčasne. Avšak, pre túto konfiguráciu plynú aj určité nevýhody, a to hlavne z hľadiska kapacity. Napríklad v porovnaní s paralelnou konfiguráciou s dráhami vzdialenými od seba aspoň 1311 metrov, ktorá má schopnosť pokryť 103 až 197 VFR a 99 až 119 IFR pohybov za hodinu a ročne spolu až 370 000 pohybov. Krížiaca sa konfigurácia je určená skôr  pre letiská s menšou prevádzkou. Dokáže totiž pokryť iba 72 až 98 pohybov za hodinu pre VFR lety a 56 až 60 pohybov za hodinu pre IFR lety. Čo sa týka ročných pohybov, tie sa pohybujú v rozmedzí od 200 000 pohybov až do 265 000 pohybov.  

 Preferencie dráhového systému 
Bratislavské letisko má pridelenú určitú preferenciu dráhového systému ako pre odlety, tak aj prílety. Tieto preferencie súvisia hlavne s prevládajúcimi meteorologickými podmienkami v danej oblasti a prístrojového vybavenia jednotlivých dráh. Pre vzlety z letiska existuje preferencia prednostného využívania dráhy 04 a dráhy 13. Čo sa týka príletov, tu sú prednostne využívané dráhy 22 a 31.

 Pristávacie a rádionavigačné zariadenia 
VPD 22
Typ zariadeniaIDFrekvenciaLocalizer 22 (ILS  CAT I)OKR108,3 MHzGlide path ILS 22-334,1 MHzVonkajšie  návestidločiarky75 MHzStredné návestidlobodka/čiarka75 MHzDMEOKRCH 20 XNDBOKR391 kHz
VPD 31
Typ zariadeniaIDFrekvenciaLocalizer 31 (ILS  CAT III A)OB110,7 MHzGlide path ILS 31-330,2 MHzVonkajšie  návestidločiarky75 MHzStredné návestidlobodka/čiarka75 MHzDMEOBCH 44 XNDBOB330 kHz

 Vodorovné značenie, vodiaca sústava a značky dráhového systému 
VPD 04:

a)     značenie bielou farbou:

prah dráhy, dotyková zóna, značky cieľového bodu, osové značenie VPD, postranné čiary,

b)     značenie žltou farbou:

značky výjazdu na rolovacie dráhy C, A, F a D,

c)     svetelné návestidlá:

prahové svetelné značky, postranné dráhové rady, koncové svetelné priečky VPD.

VPD 22:

a)     značenie bielou farbou:

prah dráhy, dotyková zóna, značky cieľového bodu, osové značenie VPD, postranné čiary,

b)     značenie žltou farbou:

značky výjazdu na rolovacie dráhy D, F, A, C a D,

c)     svetelné návestidlá:

jednoduchá približovacia svetelná sústava, presný približovací dráhový systém (CAT I), prahové svetelné značky, postranné dráhové rady, koncové svetelné priečky VPD.

VPD 13:

a)     značenie bielou farbou:

prah dráhy, dotyková zóna, značky cieľového bodu, osové značenie VPD, postranné čiary,

b)     značenie žltou farbou:

značky výjazdu na rolovacie dráhy D, GG a F,

c)     svetelné návestidlá:

svetlá strednej svietivosti, svetlá vysokej svietivosti, osové svetelné rady, prahové svetelné značky, postranné dráhové rady, koncové svetelné priečky VPD.

VPD 31:

a)     značenie bielou farbou:

prah dráhy, dotyková zóna, značky cieľového bodu, osové značenie VPD, postranné čiary,

b)     značenie žltou farbou:

značky výjazdu na rolovacie dráhy G, D a F,

c)     svetelné návestidlá:

jednoduchá približovacia svetelná sústava, presný približovací dráhový systém (CAT III A), svetlá strednej svietivosti, svetlá vysokej svietivosti, osové svetelné rady, dotykové postranné svetelné rady, prahové svetelné značky, postranné dráhové rady, zábleskový svetelný systém, svetelný rad, koncové svetelné priečky VPD.

 Rolovacie dráhy, ich šírka, povrch a únosnosť 
Rolovacia dráha   ŠírkaPovrchÚnosnosťA24  mbetónPCN  48/R/A/X/T medzi APN a TWY DPCN  54/R/A/X/T medzi VPD 04 a TWY DB22  mbetónPCN  30/R/A/X/TC22  mbetónPCN  54/R/A/X/TD24  mbetónPCN  54/R/A/X/T medzi THR RWY 04 a TWY APCN  30/R/B/X/T medzi TWY A a THR RWY 22F22  mbetónPCN  48/R/A/X/TG22  mbetónPCN  51/R/A/X/TGG22  mbetónPCN  51/R/A/X/T

 Osvetlenie rolovacích dráh 
Rolovacie dráhy A, B, C, D, F a G sú vybavené postrannými svetelnými radmi modrej farby. Čo sa týka osových svetelných radov, tie je možné nájsť len od stojiska 11 po rolovaciu dráhu F, ďalej od stojiska číslo 35 taktiež po rolovaciu dráhu F. Samotná rolovacia dráha F disponuje osovým osvetlením od hlavnej odbavovacej plochy smerom ku stop priečke dráhy 13. Všetky osové svetelné rady sú obojsmerné a svietia zelenou farbou.

 Aerolínie a destinácie 

 Pravidelné linky 
(aktualizované 24. 01. 2026)

AerolínieDestinácieTerminálAir CairoHurghada
Sezónne: Marsa Alam<center>BAir MontenegroSezónne: PodgoricaBPegasus AirlinesIstanbul 
Sezónne: Antalya<center>B Ryanair Alicante, Ateny , Barcelona, Bari, Charleroi, Eindhoven, Lamenzia, Lanzarote, Malaga, Malta, Miláno–Malpensa, Neapol, Palermo, Rím–Ciampino, Solún, Trapani, Varšava - Modlin (od 29. Marca 2026)
Sezónne: Alghero, Burgas,Gdansk, Korfu, Palma de Mallorca, Pisa (od 30. Marca 2026), Skiathos, Zadar, Tirana (od 29. Marca 2026) <center>A Dalaman, Dublin, Edinburgh, Londýn–Stansted, Malaga,Manchester   
Sezónne: Pafos, Leeds/Bradford <center>B Smartwings Sezónne: Burgas, Iraklio, Korfu, Palma de Mallorca, Rodos, Zakynthos <center>A Sezónne: Dubaj, Larnaka <center>B Wizz Air Alicante, Atény, Barcelona, Bazilej-Mulhouse-Freiburg, Berlín (od 16. Marca 2026), Bukurešť, Dortmund (od 17. Marca 2026), Košice, Lamezia Terme, Malaga, Neapol, Nice (od 31. Marca 2026), Oslo, Palermo, Plovdiv, Rím - Fiumicino (od 16. Marca 2026), Varna, Varšava (od 29. Marca 2026)
Sezónne: Mykonos (od 8. Júna 2026) <center>A Jerevan, Kišiňov, Kutaisi, Larnaka,  Niš, Ochrid (od 17. Marca 2026), Priština (od 17. Marca 2026), Skopje, Tel Aviv (od 17. Marca 2026), Tirana (od 16. Marca 2026), Tuzla (od 29. Marca 2026), <center>BWizz Air UKLondýn–Luton<center>B

 Nákladná doprava 
AerolínieDestinácie DHL Aviation Brusel, Lipsko/Halle, Skopje

 VIP a iní operátori 
 JetAge – letecká škola
 ABS Jets – na letisku má bázu
 Tatra Jet – na letisku má sekundárnu bázu

 Štatistické údaje 
+ Počet vybavených cestujúcich, pohybov lietadiel a hmotnosť prepraveného nákladu od roku 2000 Rok Pasažieri Zmena Náklad(tony) Zmena Pohybylietadiel Zmena2000283 714 +2,8%2 878 +79,3%2001293 326 +3,4%3 171 +10,2%2002368 203 +25,5%4 831 +52,3%17 4722003480 011 +30,4%10 883 +125,3%21 214 +21,4%2004893 614 +86,2%6 972 -35,9%27 133 +27,9%20051 326 493 +48,4%3 633 -47,9%30 380 +12,0%20061 937 642 +46,1%5 055 +39,1%31 149 +2,5%20072 024 142 +4,5%1 969 -61,0%31 599 +1,4%20082 218 545 +9,6%6 961 +253,5%34 873 +10,4%20091 710 018 -22,9%11 903 +71,0%29 481 -15,5%20101 665 704 -2,6%17 717 +48,8%27 220 -7,7%20111 585 064 -4,8%20 530 +15,9%25 358 -6,8%20121 416 010 -10,7%22 563 +9,9%23 412 -7,7%20131 373 078 -3,0%21 271 -5,7%22 935 -2,0%20141 355 625 -1,3%19 448 -8,6%21 481 -6,3%20151 564 311 +15,4%21 098 +8,5%24 622 +14,6%20161 756 808 +12,3%22 895+8,5% 25 690 +4,3%20171 942 069 +10,6%26 246+14,6% 27 322 +6,4%20182 292 712  +18,1%24 458-6,8% 30 366 +11,1%20192 290 242  -0,1%20 449-16,4% 28 745-5,3% 2020405 097  -82,3%24 739+21,0% 13 797-52,0% 2021480 152  +18,5%19 623  -20,7% 17 831  +29,2% 20221 406 284  +192,9%18 042  -8,1% 24 283  +36,2% 20231 813 660 +28,4%11 082 -38,6%26 386 +8,7%20241 948 008 +7,4%11 136 +0,5%28 098 +6%20252 438 215 +25,16%18 929 +70%29 002 +3%

 Doprava na letisko 

Letisko je v rámci siete MHD obsluhované cez centrum mesta s Hlavnou stanicou nasledovnými linkami zo zastávky:

Spojenie s neďalekým letiskom Viedeň-Schwechat a centrom Viedne je zabezpečené autobusovými linkami dopravcov Flixbus a Slovak Lines. V rámci vnútroštátnej diaľkovej dopravy taktiež letisko obsluhuje viacero liniek so spojeniami s mnohými mestami a obcami Slovenska. V budúcnosti sa tiež plánuje napojenie letiska na sieť železníc v správe ŽSR. V prípade možného vybudovania zvažovanej trate Wolfsthal – Bratislava by vlaková linka mohla prepojiť letiská v Bratislave a Viedni.

 Letecké nehody 

 4. mája 1919 havarovalo v oblasti letiska lietadlo Caproni Ca.33 s M. R. Štefánikom, dvoma talianskymi dôstojníkmi a mechanikom na palube. Po krátkom kontakte s terénom pilot lietadlo opäť zdvihol a v nasledujúcej zákrute po vetre stroj spadol po strate vztlaku do ľavej vývrtky a zrútil sa. Nepripútaná posádka z lietadla vypadla a všetci na mieste zahynuli. Nehoda sa odohrala okolo 11:35 hod. Existuje však aj nepotvrdená teória o zostrelení lietadla, z dôvodu zámeny talianskej trikolóry za, v tej dobe nepriateľskú, maďarskú. Iné špekulácie hovoria o politickom atentáte z dôvodu konfliktu francúzsko-talianskych geopolitických záujmov alebo ambíciou vlády E. Beneša a T. G. Masaryka.
 24. novembra 1966 havarovalo na svahu kopca Sakrakopec  od letiska lietadlo Iliušin Il-18B (LZ-BEN) – let TABSO LZ101. Pri nehode zahynulo všetkých 82 osôb na palube.
 28. júla 1976 došlo pri nevydarenom priblížení k pádu lietadla Iliušin Il-18B (OK-NAB) letu ČSA 001 do jazera Zlaté piesky, pri ktorom zahynulo 76 osôb, 3 osoby sa podarilo z potápajúceho sa lietadla zachrániť.
 11. februára 1977 došlo k havárii za zníženej dohľadnosti pri dosadnutí poštovného lietadla ČSA asi  pred prahom VPD 22. Išlo o stroj Avia Av-14-32T (OK-OCA), let OK 475 na trase Praha – Bratislava – Košice. Zahynuli dvaja pracovníci pošty a dvaja členovia posádky, kapitán R. Chládek prežil. Podiel na nehode malo aj nehomogénne tlakové pole, ktoré vzniká pri západnom prúdení (290°) na záveternej strane Malých Karpát, čo pôsobí indikáciu nesprávnej výšky barometrickými výškomermi.
 20. októbra 1977 došlo v tesnej blízkosti letiska k leteckému nešťastiu, pri ktorom zahynula druhá manželka vtedajšieho prezidenta Gustáva Husáka Viera. Vinou zlého počasia havaroval počas pristávacieho manévru vrtuľník Mi-8, ktorý ju prepravoval z Bardejova do Bratislavy na ošetrenie zlomenej ruky.
 8. februára 1999 sa pri rolovaní zo štartovacej dráhy neodpútalo nákladné lietadlo typu Boeing 707-328C ghanskej spoločnosti Avistar. Stroj vybočil z dráhy a zaboril sa prednou časťou do zeme. Lietadlo, ktoré priviezlo náklad rýb, nemalo na palube pasažierov, pričom pred štartom bolo plne natankované. Pri tomto incidente sa nikto nezranil.http://aviation-safety.net/database/record.php?id=19990207-0
 6. júna 1999 v rámci Medzinárodného leteckého dňa SIAD '99 havarovalo v blízkosti letiska vojenské cvičné lietadlo BAE Hawk 200 britského kráľovského letectva. Pilotom tohto lietadla bol 45-ročný Graham Wardell, ktorý počas leteckej ukážky narazil na koniec odstavnej pristávacej betónovej plochy letiska v rýchlosti asi 500 až /h. Neovládateľné lietadlo preletelo ponad budovu biologickej ochrany letiska a dopadlo do poľa vo vzdialenosti asi 200 metrov, kde explodovalo. Prvý a druhý náraz roztrhol lietadlo na niekoľko kusov. Napriek tomu, že trosky lietadla nedopadli do priestoru vyhradeného pre divákov, tlaková vlna zhodila zo strechy priľahlého objektu jednu ženu, ktorá odtiaľ sledovala vystúpenia leteckých dní. Diváčka utrpela smrteľné zranenie rovnako ako pilot.

 Galéria 

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Oficiálna stránka 
 Neoficiálna stránka 
 Neoficiálna stránka 

Kategória:Letiská na Slovensku
Kategória:Doprava v Bratislave
Kategória:Pomenovania podľa Milana Rastislava Štefánika