Bohumil Haluzický

Bohumil Haluzický (* 8. marec 1879, Bzová, Česko – † 11. január 1957, Bratislava) bol slovenský spisovateľ, publicista, literárny historik a kritik.

 Životopis 
Vzdelanie získaval v Uherskom Hradišti, Brne a na univerzite v Prahe, Lipsku a Heidelbergu, kde študoval slovanskú a germánsku filológiu. V rokoch 1906 – 1908 učil na strednej škole v Prahe, v rokoch 1908 – 1910 v Uherskom Hradišti, v roku 1919 bol riaditeľom gymnázia v Ružomberku, v rokoch 1919 – 1926 v Bratislave a od roku 1920 taktiež pôsobil ako lektor slovenčiny na Univerzite Komenského v Bratislave. V rokoch 1926 – 1939 pôsobil ako redaktor Lidových novín v Brne a od roku 1939 ako dôchodca žil v Uherskom Brode a neskôr od roku 1946 v Bratislave.

Jeho synom bol zbormajster, dirigent, vysokoškolský pedagóg Juraj Haluzický.

 Tvorba 
V oblasti publicistiky bol autorom mnohých kritík, komentárov, jubilejných článkov, nekrológov a úvah, ktoré uverejňoval najmä v časopisoch a periodikách ako Lidové noviny, Prúdy, Slovenský denník, Slovenské hlasy a iné. Ako slovakofil a slovakista sa venoval dejinám slovenskej literatúry a účinne prispieval k osvetľovaniu vzťahov medzi slovenskou a českou literatúrou. Spočiatku sa zaoberal štúdiom štúrovského obdobia, neskôr sa zaujímal o dielo Martina Kukučína, no celý život zasvätil skúmaniu obdobia romantizmu. Poznatky zo svojej celoživotnej práce vydával knižne.

 Dielo 
 1928 – Martin Kukučín, monografia o slovenskom spisovateľovi
 1952 – Božena Němcová a Slovensko, celoživotné výskumy obdobia romantizmu
 1956 – Stopami rozpomienok, kniha čŕt obsahujúca spomienka na jeho vrstovníkov

 Referencie 

Kategória:Narodenia v 1879
Kategória:Úmrtia v 1957
Kategória:Slovenskí spisovatelia
Kategória:Slovenskí prozaici
Kategória:Slovenskí literárni vedci