Lev VI. (Byzantská ríša)

Lev VI. Múdry alebo Lev VI. Filozof (* 19. september 866, Konštantínopol?† 11. máj 912 tamtiež) bol byzantský cisár v rokoch 886 až 912.

Lev patril aj na byzantské pomery k neobyčajne vzdelaným panovníkom. Podieľal sa na právnych reformách v krajine (Basilika) a bol činný aj ako spisovateľ: je mu pripisovaná práca na vojenskom spise Taktika. Levova zahraničná politika bola menej úspešná. Byzanciu ohrozovali arabskí vládcovia, Bulhari a dočasne dokonca aj Kyjevskí Rusi, ktorí si vymohli značné ústupky.

Levov súkromný život bol poznačený snahou o získanie mužského potomka, čo viedlo k cirkevným sporom o platnosť štvrtého manželstva (tzv. tetragamia).

 Životopis 
vľavo|náhľad|Cisár Bazil I. nariadil ostrihať vlasy svojmu synovi Levovi,  iluminácia, 12./13. storočie, rukopis Skyllitzes Matritensis, dnes Biblioteca Nacional de España, Madrid

Identita Levovho otca je dlhodobo predmetom diskusií. Hoci bol oficiálne považovaný za syna Bazila I., niektorí autori pripúšťali možnosť, že jeho biologickým otcom mohol byť Michal III., ktorý bol milencom Levovej matky Eudokie. Bazil I. napriek tomu (alebo práve preto) venoval Levovej výchove veľkú pozornosť a zveril ho do učenia konštantínopolskému patriarchovi Fótiovi, s ktorým mal napäté vzťahy.

Keď Lev dospel, začalo sa o ňom hovoriť ako o možnom účastníkovi sprisahania proti Bazilovi. Cisár ho dal preto uväzniť. Podmienky väznenia mali byť natoľko kruté, že Lev tam údajne takmer prišiel o zrak. Neskôr Bazil utrpel loveckú nehodu, ktorá sa mu stala osudnou a Lev sa stal samostatným vládcom.

Po nástupe na trón donútil Lev patriarchu Fótia k abdikácii a na jeho miesto dosadil svojho brata Štefana. Lev bol človekom so spisovateľskými sklonmi, ktorý sa zaujímal aj o náboženské otázky. V čase jeho vlády sa značne upevnila feudalizácia byzantského štátu. Sila maloázijských magnátov vzrastala na úkor slobodného roľníctva, ktoré upadalo do stále väčšej závislosti a strácalo svoju voľnosť. Súčasne posilnil trend byrokratizácie štátu.

vľavo|náhľad|Lev VI. prijíma bulharskú delegáciu, iluminácia, 12./13. storočie, rukopis Skyllitzes Matritensis, dnes Biblioteca Nacional de España, Madrid

Lev pokračoval v práci na Basilikách, gréckom preklade kodifikácie cisára Justiniána I., ktorej preklad začal už za vlády Bazila I. Táto zbierka práva odrážala všemohúcnosť cisára vo všetkých spoločenských oblastiach. Lev dal zreorganizovať aj systém themskej správy.

Na rozdiel od svojho otca nebol však nijako zvlášť úspešný vo vojne. Bulhari, ktorí Bazila nikdy neporazili, dokázali v roku 894 premôcť Levovu armádu. Lev si preto na pomoc povolal nomádskych Maďarov, ktorí sa zdržiavali v tom čase na území dnešnej južnej Ukrajiny.

vľavo|náhľad|Bitka pri Boulgarophygone,  iluminácia, 12./13. storočie, rukopis Skyllitzes Matritensis, dnes Biblioteca Nacional de España, Madrid

S pomocou Maďarov sa Levovi podarilo Bulharov poraziť. Keď si však bulharský kráľ Simeon I. uvoľnil ruky vytlačením Maďarov do Panónie, bol Lev proti Bulharom opäť bezmocný a utrpel ťažkú porážku v bitke pri Bulgarofygone v roku 896. V následnej mierovej zmluve sa Lev zaviazal platiť Bulharom tribút.

V roku 907 Konštantínopol napadli Rusi pod vedením Olega, pretože si chceli vymôcť výhradné obchodné práva s ríšou. Lev ich žiadosť odmietol, keď ale v roku 911 podnikli nový útok, radšej svoje zamietavé stanovisko zmenil a poskytol im žiadané obchodné privilégia.

náhľad|Vyplienenie Solúna Arabmi (904), iluminácia, 12./13. storočie, rukopis Skyllitzes Matritensis, dnes Biblioteca Nacional de España, Madrid

Neúspešný bol aj vo vojne proti Arabom. V roku 902 stratil na Sicílii Taorminu, poslednú byzantskú pevnosť na ostrove. V roku 907 moslimskí piráti z Kréty vydrancovali Solún. Keď sa Lev pokúsil vyslať flotilu na znovu dobytie Kréty, Saracéni ju zdrvujúco porazili. Krátko po tejto porážke Lev ochorel a zomrel. Pretože jeho syn bol ešte dieťaťom, stal sa jeho regentom Levov brat Alexander.

vľavo|náhľad|Reverz zlatého solidu cisára Leva VI.

 Dielo 
Lev po sebe zanechal rozsiahle literárne dielo: Predovšetkým významný je teoretický vojenský spis Taktika.

 Spor o tetragamiu 
Levovi sa dlho nedarilo mať syna, ktorý by mohol byť jeho dedičom. Jeho prvá žena, ktorú si zobral na Bazilov príkaz, zomrela v roku 897, preto sa oženil znovu, tentoraz s dcérou svojho radcu Styliana Zautza, Zóé Zaoutzainu, tá však o dva roky neskôr tiež zomrela. Po druhej svadbe vytvoril Lev pre svojho svokra titul basilopator (otec cisára). Aj keď tretí sobáš cirkev zakázala, Lev sa napriek tomu oženil znovu. Jeho tretia žena zomrela ale už v roku 901. Namiesto štvrtého sobáša, ktorý by bol ešte väčším hriechom než tretí, si Lev priviedol na dvor milenku menom Zóé Karbounopsina („Čiernooká“). Keď mu v roku 904 konečne porodila syna, rozhodol sa s ňou oženiť aj napriek odporu cirkvi na čele s patriarchom Nikolaom Mystikom.

 Referencie 

 Bibliografia 


 Iné projekty 

Kategória:Byzantskí cisári
Kategória:Byzantskí spisovatelia
Kategória:Byzantskí filozofi
Kategória:Byzantské osobnosti z Konštantínopola
Kategória:Macedónska dynastia