Ohnivý kruh

Ohnivý kruh (iné názvy pozri nižšie; angl. (Pacific) Ring of Fire) je zóna častého výskytu zemetrasení (90 % všetkých zemetrasení Zeme) a sopečných erupcií, ktorá obkolesuje základňu Tichého oceánu. Je ohraničený oceánskymi priekopami, ostrovnými oblúkmi a sopečnými pohoriami.

 Názvy 
Slovenské názvy tohto útvaru sú: ohnivý kruhohnivý. in: Slovník súčasného slovenského jazyka, pacifický ohnivý kruhCOENRAADS, R. et al. Nespútané živly planéty Zem - divá príroda, neobyčajné miesta, extrémy počasia. Bratislava: Tarsago Slovensko, 2015, S. 47, 64, 72, tichooceánsky ohnivý kruhMAJEROVÁ, Z. Geografický slovník slovensko-anglický, anglicko-slovenský pre riešiteľov Geografickej olympiády. Bratislava: Iuventa, 2006, S. 27, 46, tichomorský ohnivý kruhVÝRAŠTEK, P., SKÁLA, F. Rozum do vrecka. Bratislava: Mladé letá, 1967, S. 170ALLABY, M. Ottova obrazová encyklopédia: Zem. Praha: Ottovo nakladatelství, 2010, S. 97, 100, ohnivý kruh Tichého oceánuEšte raz o pohybe svetadielov. Horizont č. 12 1980, S. 19, (pacifický) ohňový kruhREES, M. J. et al. Vesmír. Bratislava: Ikar, 2006, S. 143, ohňový kruhTOLMÁČI, L. et al. Geografia pre 2. ročník gymnázií. Harmanec: Vojenský kartografický ústav, 2009, S. 86, ohnivý prstenecJÁSEK, J. et al. Ottov obrazový atlas sveta - úplný portrét planéty Zem. Praha: Ottovo nakladatelství, 2009, S. 60, ohnivý prstenec Tichého oceánaJAKEŠ, P. Vulkánova dielňa. Kozmos č. 6/1989, S. 192, ohňový prstenec (Pacifiku)MOLÁK, B., LIŠČÁK, P. Anglicko-slovenský geologický slovník so zoznamom slovenských názvov. Bratislava: Štátny geologický ústav Dionýza Štúra, 2002, S. 244HOVORKA, D. Sopečná činnosť - jej dobrodenia, ale aj postrach ľudstva. V Bratislave: Univerzita Komenského, 2013, S. 85, 220, prstenec ohňaBIZUBOVÁ, M. Geografia pre 1. ročník gymnázií. Bratislava: Slovenské pedagogické nakladateľstvo, 2008, S. 62, veľký ohnivý veniecsopka. in: Pyramída S. 5334, (tichomorský) ohnivý veniecSPILLER, K., SPILLEROVÁ, M. Planéta Zem - svet, v ktorom žijeme. Bratislava: Ikar, 2004, S. 14, 15, 28, 47, ohňový veniecLUHR, J. F. et al. Zem. Bratislava: Ikar, 2004, S. 101ČINČURA, J. Sopky v dejinách. Bratislava: Ikar, 2006, S. 9. Zriedkavé názvy sú: ohnivý reťazecŠPILLAROVÁ, L., ŠPILLAR, V. Severní Amerika - země kaňonů. Jablonec nad Nisou: SH Progress, 2000, S. 129, lem Tichého oceánu, tichomorský lemVLČEK, V. et al. Světová referenční báze pro půdní zdroje 2014: rámec pro mezinárodní klasifikaci, korelaci a komunikaci - aktualizovaná verze 2015. Praha: Ministerstvo zemědělství, 2018, S. 140 . Tu sú všetky názvy jednotne uvedené s malými začiatočnými písmenami (pretože v Slovníku súčasného slovenského jazyka je tvar ohnivý kruh uvedený s malým o), ale v skutočnosti sú v (aj tu citovanej) literatúre tieto názvy často uvedené s veľkým začiatočným písmenom, t. j. napr. v tvare Ohnivý kruh, tichomorský Ohnivý kruh či Tichomorský ohnivý kruh.

 Charakteristika 
Ohnivý kruh je priamym dôsledkom platňovej tektoniky, teda pohybu a stretu tektonických platní. Východná sekcia je výsledkom subdukcie platne Nazca a kokosovej platne pod juhoamerickú platňu, severnejšie je pacifická platňa a platňa Juan de Fuca subdukovaná severoamerickou platňou. Posunom pacifickej platne smerom na sever je vytvorený známy zlom San Andreas.

Severne a severovýchodne je subdukovaná pod severoamerickú platňu pacifická (Aleuty, Kamčatka a Kurilské ostrovy). Na východnej strane je situácia oveľa zložitejšia, je tam vytvorených veľa menších platní, ktoré sú subdukované pri Japonsku, Filipínach, Mariánskych ostrovoch, Šalamúnových ostrovoch a Novom Zélande.

 Iné projekty 

 Referencie 

Kategória:Tichý oceán
Kategória:Geografia Austrálie a Oceánie

Kategória:Platňová tektonika
Kategória:Vulkanológia