Ďateľ veľký

Ďateľ veľký (lat. Dendrocopos major; iné slovenské a latinské názvy pozri nižšie) je druh z čeľade ďatľovité.  Obýva najmä celú Európu, vrátane Slovenska, a veľkú časť Ázie. 

Názvy 
Súčasný slovenský názov (používaný už od 19. storočia) je ďateľ [staršie: ďatel] veľkýFERIANC, O. Slovenské názvoslovie vtákov. Bratislava: Slovenská akadémia vied. 1958. S. 145FERIANC, O. Zoologia ore VII. a VIII. triedu slovenských gymnázií. 1941. S. 174 alebo zriedkavo ďateľ obyčajnýXLI. Východoslovenský tábor ochrancov prírody - prehľad výsledkov odborných sekcií. Banská Bystrica: Štátna ochrana prírody. 2018. S. 130 (pričom ale názvom ďateľ obyčajný sa ojedinele označuje ďateľ prostredný). Staršie názvy sú:
ďateľ [staršie: ďatel] strakatýKLAČKO, R. Prírodopis pre I. triedu gymnázií. Bratislava: Ján Horáček. 1943. S. 56ďatel. In: BUJNÁK, Pavel, ed. Slovenský náučný slovník: Príručná encyklopédia vedomostí v troch dieloch I. diel AD. Bratislava, Praha: Litevna, literárne a vedecké nakladateľstvo Vojtech Tilkovský, 1932. s. 305KREJČÍK, Josef a Ferdinand KLOCHÁŇ. Prírodopis pre meštianske školy slovenské, Prírodniny všetkých troch ríš v osemnástich obrazoch so 134 vyobrazeniami v texte a 1 barevnou prílohou. Praha: Česká grafická unie. 1929. S. 43WOLDŘICH, J. N. et al. Zoologia pre vyššie triedy stredných škôl. Praha: Profesorské nakladatateľstvo a kníhkupectvo, 1924. S. 170Rízner, Ľ. V. Živočíchopis. Uh. Skalica 1875. S. 69,
ďatel tarkavýtext z konca 19. stor. citovaný in: FERIANC, O. Slovenské názvoslovie vtákov. Bratislava: Slovenská akadémia vied, 1958. S. 302.Matzenauer, F. O. Krátky prírodopis. 2. vyd. B. Štiavnica 1874. S. 87, 27,
ďatel väčšíK ochrane malých vtákov. In: Obzor - noviny pre hospodárstvo, remeslo a domáci život. č. 6, 1869. S. 42, 
(zriedkavo) ďatel strakatý veľký, 
ďatel,
strakapúd [resp. strakopudŠORNER, K. et al. Vyučovanie na školách jednotriednych a dvojtriednych: v duchu nových učebných osnov. Praha: Čsl. Graf. Unia, 1937. S. 125. a pod.] veľkýŠPIČKA, V. Ochrana vtáctva (dokončenie). In: Slovenské ovocinárstvo - odborný časopis pre povznesenie ovocinárstva, vinohradníctva a záhradníctva. Bratislava: Slovenská ovocinárska spoločnosť, 1939. S. 171,
strakapúd [resp. strakopud a pod.] obecnýPOLÍVKA, F., KLÍMA, S. Živočíchopis pre nižšie triedy škôl stredných. 1928. S. 90GREGUSS, P. et al. Život našich krajov - prírodopis pre II. triedu gymnázií a dievčenskych gymnázií. Budapest: Királyi Magyar Egyetemi Nyomda. 1941. S. 46,
strakapúd [resp. strakopud a pod.] - porov. aj článok strakopud.
Ako spoločné označenie dnešných druhov ďateľ veľký, ďateľ prostredný a ďateľ malý sa používali označenia: strakopúd, strakopúňZÁTURECKÝ, A. P. Naše vtáctvo. In: Dom a škola - vychovávateľský časopis pre rodičov a učiteľov. č. 4. 1894, strakoš, strakavý ďateľďaťel. In: Slowár Slowenskí Češko-Laťinsko-Ňemecko-Uherskí (porov. napr.  a ďateľ strakatý (pozri ďateľ strakatý).

Ľudové názvy druhu sú: strakopud, strakopúdFERIANC, O. Slovenské názvoslovie vtákov. Bratislava: Slovenská akadémia vied. 1958. S. 142, strachopudstrakopud. In: Slovník slovenského jazyka, 1959-1968. dostupné online, ďateľ strakoš, strakatý ďateľ, strakatý ďateľ veľký, strakatý lesný tesár, tarkavý ďateľ, jarabý ďateľ väčší, veľký ďateľ, maľovaný ďateľ, záhradný ďateľ, červený ďateľ, červenkavý ďateľ, červenohlávok, červenoriť, tesárik, ďubník, straka, klopár.

Latinské názvy druhu sú: Dendrocopos major, Dendrocopus major, Picoides major; staršie: Picus major, Dryobates major, Picus varius, Picus discolor.ďateľ veľký in: Avibase

 Opis 
Je to vták veľký približne ako škorec obyčajný, meria 22 –  a váži 68,5 – 100 g (♂♂), 60 – 90 (♀♀).. Má čiernobiele strakaté operenie. Rozdiel od ostatných ďatľov je v silnom čiernom prúžku nad zobákom, ktorý bez prerušenia pokračuje až do tyla a podľa intenzívne červených chvostových kroviek, ktoré sú oproti bielemu bruchu ostro ohraničené. Samec má červený tyl hlavy, samica ho má čierny, mláďatá majú vršok hlavy červený. Lieta v dlhých vlnovkách.

 Hlas a inštrumentálne zvuky 

Vydáva najčastejšie tvrdé "čikk", "tükk", kovové "kik" či „kix“, pri vyrušení „gigigigi“. Pravidelne bubnuje.

 Výskyt 
Vyskytuje sa skoro v celej Európe (plus v časti severnej Afriky, časti Turecka a časti Iránu), v celej južnej Sibíri, v časti Mongolska, v Kórei, Japonsku, vo veľkej časti Číny, v časti Indočíny a v časti Indie. Vyskytuje sa aj na Slovensku.Clements checklist v2023b 

 Výskyt a stav na Slovensku 
Na Slovensku je to najhojnejší z ďatľov. Hniezdi i zimuje na celom Slovensku (dokázané hniezdenie na 95,30 %, zimovanie na 97,20 % mapovacích kvadrátov).

Vyskytuje sa všade od nížin až po hornú hranicu lesa, hniezdi až do 1 000 – , nad 1 000 –  je už vzácnejší. Ďateľ veľký je stály vták, ktorý sa v zime môže potulovať, zvyčajne do . Výnimočne do južnejších oblastí Európy. V mimohniezdnom období zaletí aj do kosodreviny .

Odhadovaný počet hniezdiacich párov je 30 000 – 60 000, zimujúcich jedincov 70 000 – 150 000. Veľkosť populácie i územie na ktorom sa vyskytuje sú stabilné, maximálna zmena do 20%. Ekosozologický status v roku 1995, 1998 a 2001 žiadny. V roku 2014 LC – menej dotknutý. Európsky ochranársky status nezaradený SPEC. Stupeň ohrozenia S – vyhovujúci ochranársky status.

 Hniezdenie 
Ďateľ veľký sa vyskytuje  v lesoch všetkých typov a tiež v parkoch. Hniezdi v máji a júni raz ročne. Hniezdnu dutinu s okrúhlym vletovým otvorom s priemerom  si tesá sám. Zúčastňujú sa obaja partneri, no najmä samec. Dutina dosahuje hĺbku 20 – , šírku . Samica znáša 5 až 7 bielych vajec, na ktorých sedia obaja rodičia 12 až 13 dní a mláďatá kŕmia tiež obaja rodičia na hniezde 3 týždne a potom ešte niekoľko dní prikrmujú.

 Potrava 
Ďateľ veľký konzumuje živočíšnu i rastlinnú potravu. Hmyz všetkých vývojových štádií, hlavne druhy nachádzajúce sa v dreve a v kôre stromov.

V zime i na jeseň sa živia semenami ihličnatých i listnatých stromov. Spolu s krivonosom a vevericou patrí k najväčším spotrebiteľom semena smreka. Je známy prípad z lesníckeho arboréta v Kysihýbli, kde mali spočítanú úrodu šišiek stromu druhu Picea orientalis v počte 4475 šišiek z ktorých jediný ďateľ veľký zjedol 1809 kusov, teda približne 40 %. Šišky odtrhnú a odletia s nimi na jedno miesto, kde majú obľúbené miesto na strome, kde vyberajú semená. Je to zvyčajne vhodná škára v kôre. Priletia s novou šiškou v zobáku, prisadnú pod miesto kde ešte trčí predtým spracovaná šiška zo škáry v kôre. Prinesenú si položia na brucho, starú vyhodia zobákom, novú zastrčia na jej miesto a môže z nej pohodlne vyjedať semienka. Tieto miesta je potom ľahké nájsť podľa kopy strapatých šišiek ležiacich pod takýmto stromom. Obľubuje aj semená iných ihličnatých stromov. Z listnatých napríklad žalude, bukvice, lieskovce, orechy, oriešky hrabu, tiež plody javora horského (klen), javorov a líp. Žerú aj ovocím i bobule, napríklad moruše, čerešne, višňe, slivky, bazu čiernu, bazu červenú, jarabinu, hrušky a šípky.

Skoro na jar robia malé dierky do kôry stromov, ktoré sú bohaté na miazgu v horizontálnom rade a potom aj viacero jedincov prilieta konzumovať vytekajúcu šťavu. Účelom sú vitamíny a výživné zložky miazgy.

 Ohrozenosť 
Podľa Medzinárodnej únie na ochranu prírody a prírodných zdrojov ďateľ veľký patrí medzi najmenej ohrozené druhy, trend celkovej populácie je stúpajúci, populácia v Európe v rokoch 19802013 mierne stúpla, na základe krátkodobého trendu v rokoch 20002012 sú stavy stúpajúce.

 Ochrana 
Je zákonom chránený, spoločenská hodnota je 500 €  (Vyhláška MŽP č. 170/2021).

Pre užitočnosť si zaslúži ochranu; treba šetriť staré stromy s hniezdnymi dutinami a vyvesovať hniezdne búdky. Môže spôsobovať škody na zateplených fasádach budov.

 Galéria 

 Poznámky 

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 hlasová ukážka z projektu Českého rozhlasu Hlas na každý deň
 naturephoto.cz



Kategória:Žlnovité
Kategória:Najmenej ohrozené druhy
Kategória:Vtáky na Slovensku