John James Rickard Macleod

John James Rickard Macleod (* 6. september 1876, Clunie, Spojené kráľovstvo – † 16. marec 1935, Aberdeen) bol škótsky fyziológ. V roku 1923 získal Nobelovu cenu za fyziológiu alebo medicínu za objav inzulínu.

 Životopis 
Macleod sa narodil v Clunie, blízko mestečka Dunkeld v Škótsku. Bol synom reverenda Roberta Macleoda.

V roku 1898 získal doktorát na Univerzite v Aberdeene. Neskôr odišiel pracovať na Lipskú univerzitu. V roku 1899 sa stal asistentom fyziológie na Londýnskej škole a v roku 1902 sa stal profesorom biochémie. V roku 1903 sa stal profesorom fyziológie na Univerzite Western Reserve v Clevelande v štáte Ohio. V roku 1918 bol zvolený za profesora fyziológie na Univerzite v Toronte v Kanade.

 Práca 
Macleodova hlavná práca bola o metabolizme sacharidov. Spolu s Frederickom Bantingom a Charlesom Bestom objavili inzulín, ktorý sa používa proti diabetu. Za túto prácu boli Macleod a Banting ocenení Nobelovou cenou za fyziológiu alebo medicínu.

Napísal jedenásť kníh, vrátane Recent Advances in Physiology (1905); Diabetes: its Pathological Physiology (1925); a Carbohydrate Metabolism and Insulin. (1926)

Poslucháreň na Lekárskej fakulte na univerzite v Toronte je pomenovaná na jeho pamiatku.

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 John Macleod – Biografia

Kategória:Škótski chemici
Kategória:Škótski biológovia
Kategória:Škótski lekári
Kategória:Škótski vynálezcovia
Kategória:Nositelia Nobelovej ceny za fyziológiu alebo medicínu
Kategória:Kanadskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Britskí nositelia Nobelovej ceny
Kategória:Členovia Kráľovskej spoločnosti