Paleoázijské jazyky

Paleoázijské jazyky alebo paleosibírske jazyky je skupina (spoločenstvo) jazykov používaných v severnej severovýchodnej Ázii, na Sachaline, na Kurilách a v severnej Amerike. Väčšinou sú to afixálne aglutinačné jazyky.

Patria sem tieto jazykové rodiny a izolované jazyky:
 paleoázijské jazyky v užšom zmysle:
 čukotsko-kamčatské jazyky (=paleoázijské jazyky v najužšom zmysle) 
 nivština (=nivchčina, zast. giliacky jazyk) (388 hovoriacich) 
 jenisejské jazyky (616) 
 jukagirsko-čuvanské jazyky (604) 
 eskimácko-aleutské jazyky (<100 tis.)
 ainčina (40) – často považovaná za izolovaný jazyk alebo skupinu jazykov, ojedinele považovaná za príbuznú a altajskými jazykmi

Rozsah skupiny je pomerne sporný, najčastejšie sa do nej nezaraďuje ainčina, potom eskimácko-aleutské jazyky a potom prípadne ďalšie z paleoázijských jazykov v užšom zmysle.