John Henry Newman

Svätý John Henry Newman (* 21. február 1801, Londýn, Spojené kráľovstvo – † 11. august 1890, Edgbaston) bol anglikánsky a neskôr katolícky kňaz, teológ a filozof, v roku 1879 ho pápež Lev XIII. vymenoval za kardinála. V roku 2025 bol pápežom Levom XIV. prehlásený za učiteľa Cirkvi.

 Biografia 
John Henry Newman sa narodil 21. februára 1801 v Londýne. Bol najstarším zo šiestich súrodencov, rovnomerne rozdelených na bratov a sestry. Jeho otec John pochádzal z chudobnejšej rodiny, no podarilo sa mu stať sa partnerom v menšej banke Ramsbottom, Newman, & Co. Jeho matka Jemima pochádzala zo známej rodiny Fourdrinier, pôvodom z Francúzska, ktorá v Londýne podnikala v oblasti papierníctva."Newman, John Henry." Dictionary of National Biography. London: Smith, Elder & Co. 1885–1900.

 Vzdelanie a mladosť 
Rodičia chceli pre Johna Henryho zabezpečiť kvalitné vzdelanie a preto ho v siedmich rokoch poslali na prestížnu internátnu školu Great Ealing School, ktorú v tom čase viedol Dr. George Nicholas. V škole sa ukázal ako učenlivý študent, vo voľnom čase rád čítal Waltera Scotta a učil sa hrať na husle. Aj keď bol vychovávaný v anglikánskej viere, v štrnástich rokoch sa dostal do kritického obdobia a začal sa pohrávať so skeptickou literatúrou doby. So záľubou premýšľal o Painových traktátoch proti Starému zákonu, taktiež čítal Huma a Voltaira. V pätnástich rokoch (na jeseň 1816) u neho došlo k myšlienkovej zmene, ktorú pomenoval ako vnútorné obrátenie. Udialo sa to v čase, ktorý bol pre Newmana ťažký. Jeho otec musel zatvoriť banku v dôsledku finančnej krízy, ktorá nastala po napoleonských vojnách. Mladý John Henry sa preto nemohol na letné prázdniny vrátiť domov, strávil ich na internáte. Okrem toho ho v auguste postihla ťažká choroba. Obrátenie bolo tiež výsledkom jeho zápalu pre čítanie a reflexiu. Zapôsobilo na neho dielo Thomasa Scotta, najmä jeho učenie o Najsvätejšej Trojici a jeho osobný príbeh hľadania pravdy.NEWMAN, Apologia, s. 81 - 82.

V Júni 1817 začal John Henry študovať na Oxfordskej univerzite. Aj tu sa ukázal ako usilovný študent a očakávali sa od neho veľké akademické úspechy. Zo záverečných skúšok však nakoniec nedostal dobrú známku, pretože bol pred nimi vyčerpaný z jeho pracovného režimu. Napriek tomu Newmanovi ponechali štipendium a v štúdiách mohol pokračovať. V roku 1822 ho dokonca prijali na Oriel College, ktoré bolo v Oxforde najprestížnejšie.MANSFIELD, Heart Speaks to Heart, s. 20. 

 Anglikánsky kňaz 
25. mája 1825 bol v Oxfordskej katedrále vysvätený na anglikánskeho kňaza. Po vysviacke ostal na Oxforde, kde dostal do správy kostol sv. Klementa a popri pastoračnej činnosti sa venoval aj písaniu a ako tútor vzdelával študentov. V roku 1828 sa stal vikárom hlavného univerzitného kostola Panny Márie a jeho kázne sa začínali stávať čoraz viac navštevované.

Newman sa stal jedným zo zakladateľov známeho hnutia v rámci Anglikánskej cirkvi označovaného ako oxfordské hnutie, ktoré sa snažilo o návrat ku katolíckym koreňom cirkvi; jeho snahy bývajú označované aj ako anglokatolicizmus. Dôležitou súčasťou tohto hnutia bola pravidelná publikácia teologicky zameraných spisov pomenovaných ako Tracts for the Times (slov. Traktáty pre túto dobu), podľa čoho sa hnutie niekedy nazývalo aj ako "traktariánske". Autorom prvého zo série traktátov bol Newman, napísal ho v roku 1833. Ďalej na písaní traktátov pracovali spolu s Newmanom aj viacerí členovia hnutia, najmä Edward Pusey a John Keble. Posledný z traktátov mal číselné označenie 90, napísal ho Newman v roku 1841 a pokúsil sa v ňom o katolícku interpretáciu 39 článkov anglikánskej viery, ktoré napísal kráľ Henrich VIII. Takýto pokus vyvolal vlnu silnej kritiky Newmana, ktorý musel pozastaviť vydávanie ďalších traktátov. 

 Konverzia na katolícku vieru 
Neskôr, 9. októbra 1845 sa Newman rozhodol konvertovať na katolicizmus. Do Katolíckej cirkvi ho prijal Taliansky kňaz Dominic Barberi, ktorý v tom čase prechádzal cez Oxford. Po konverzii odišiel na štúdiá do Ríma, kde bol 30. mája 1847 vysvätený za rímskokatolíckeho kňaza a zároveň vstúpil k Oratoriánom sv. Filipa Neriho. Ako reakciu na kritiku Newmana za jeho konverziu, svoje pohnútky k tomuto kroku opísal v knihe Apologia pro vita sua (slov. Obrana svojho života).

Veľmi ovplyvnil tiež spisovateľa Chestertona, ktorý pod jeho vplyvom takisto konvertoval na katolicizmus. 12. mája 1879 ho pápež Lev XIII. vymenoval v konzistóriu za kardinála s titulom kardinál-diakon a tiulárnym kostolom San Giorgio in Velabro. Zomrel 11. augusta 1890 v Edgbastone v Spojenom kráľovstve.
náhľad|200px|Newmanova sukromná kaplnka v jeho izbe

 Kanonizačný proces 
Za ctihodného bol vyhlásený 21. januára 1991. Za blahoslaveného ho vyhlásil Benedikt XVI. 19. septembra 2010 počas oficialnej návštevy Spojeného kráľovstva.

Dňa 12. februára 2019 pápež František promulgoval dekrét, ktorý umožňuje jeho svätorečenie. Svätorečený bol pápežom Františkom 13. októbra 2019 na Námestí sv. Petra spolu so štyrmi rehoľnými sestrami: Giuseppinou Vanniniovou, Mariam Thresiou Chiramel Mankidiyanovou, Dulce Lopes Pontesovou a Marguerite Baysovou.

1. novembra 2025 bol pápežom Levom XIV. prehlásený za učiteľa Cirkvi a povedľa Tomáša Akvinského ustanovený za spolupatróna všetkých, ktorí sa venujú vzdelávaniu či výchove.

 Dielo 
 Anglikánske obdobie 
 The Arians of the Fourth Century (1833)
 Tracts for the Times (1833–1841)
 British Critic (1836–1842)
 On the Prophetical Office of the Church (1837)
 Lectures on Justification (1838)
 Parochial and Plain Sermons (1834–1843)
 Select Treatises of St. Athanasius (1842, 1844)
 Lives of the English Saints (1843–44)
 Essays on Miracles (1826, 1843)
 Oxford University Sermons (1843)
 Sermons on Subjects of the Day (1843)

 Katolícké obdobie 
náhľad|200px|Izba v Birmingham Oratory
 Essay on the Development of Christian Doctrine (1845)
 Retractation of Anti-Catholic Statements (1845)
 Loss and Gain (román – 1848)
 Faith and Prejudice and Other Unpublished Sermons (kázanie 1848–1873; zozbierané a vydané v 1956)
 Discourses to Mixed Congregations (1849)
 Difficulties of Anglicans (1850)
 The Present Position of Catholics in England (1851)
 The Idea of a University (1852 and 1858)
 Cathedra Sempiterna (1852)
 Callista (román – 1855), css: Newman John Henry, Kallista: Román z 3. stor., Praha: J. Zeman, 1887.
 The Rambler (editor katolického periodika) (1859–1860)
 Apologia Pro Vita Sua (náboženská autobiografia – 1864; revidovaná verzia 1865)
 Letter to Dr. Pusey (1865)
 The Dream of Gerontius (1865)
 An Essay in Aid of a Grammar of Assent (1870)
 Sermons Preached on Various Occasions (1874)
 Letter to the Duke of Norfolk (1875)
 Five Letters (1875)
 Sermon Notes (1849–1878)
 Select Treatises of St. Athanasius (1881)
 On the Inspiration of Scripture (1884)
 Development of Religious Error (1885)

 Ďalšie diela 
 Historical Tracts of St. Athanasius (1843)
 Essays Critical and Historical (1871)
 Tracts Theological and Ecclesiastical (1871)
 Discussions and Arguments (1872)
 Historical Sketches (1872)
 Addresses to Cardinal Newman and His Replies a Biglietto Speech (1879)

 Drobné diela a výbery slovensky a česky 
 Bůh a já: [rozjímání a modlitby], Edice Krystal, Olomouc, 1930.
 Křížová cesta pro Velký Pátek, Francl, Praha, 1932.
 Maria v litaniích: [rozjímání o Panně Marii], edícia Akord, Brno, 1939.
 Náboženství dnešní doby , Edice Krystal, Olomouc, 1939.
 Lang Alois, John Henry Newman: úvod do jeho náboženské filosofie a výbor ze spisů, Vyšehrad, Praha 1947. 2. vyd.
 Sen starého muže, Cesta, Brno, 1991
 I pokus se počítá, Karmelitánské nakladatelství, Kostelní Vydří, 2010. .
 Čas Antikrista, Refugium, Olomouc, 2011, ISBN 978-80-7412-091-6
 Novéna ke sv. Filipu Nerimu, Hesperiona, Nová Ves pod Pleší, 2017, ISBN 978-80-906372-7-6
 Apologia pro Vita Sua, Prehľad mojich náboženských názorov, Spolok svätého Vojtecha, 2019, 608 str., ISBN 978-80-8161-362-3

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Promulgácia za ctihodného – latinsky
 Alois Lang: John Henry Newman. Úvod do jeho náboženskej filozofie a výber z jeho spisov – výpisky
 Životopisy svätých
 Denník Postoj

Kategória:Anglickí filozofi
Kategória:Anglickí teológovia
Kategória:Britskí kardináli
Kategória:Britskí katolícki blahoslavení
Kategória:Oratoriáni
Kategória:Osobnosti z Londýna
Kategória:Blahorečení Benediktom XVI.
Kategória:Kanonizovaní pápežom Františkom
Kategória:Britskí katolícki svätci
Kategória:Anglikánski svätci
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 9. októbra
Kategória:Anglickí katolícki svätci
Kategória:Učitelia cirkvi