Jazyková rodina

Jazyková rodina je zoskupenie prvotne, čiže (fylo)geneticky, čiže svojím pôvodom, príbuzných jazykov.

 Charakteristika 
Jazyková rodina je inými slovami súbor všetkých jazykov, ktoré pochádzajú z ich spoločného prajazyka. Tento prajazyk už dnes nemusí existovať, alebo byť známy, často ho však možno rekonštruovať (napr. praindoeurópčina).

Pojem sa v užšom zmysle používa len pre (všeobecne uznávané a "základné") „najvyššie“ takéto zoskupenia, pričom zoskupenia, z ktorých pozostávajú alebo do ktorých sú združené, majú potom iné označenie. Mnohí autori však pojem používajú aj pre rôzne úrovne zoskupení (napr. aj pre indoeurópske jazyky aj pre ich časť slovanské jazyky), takže v tomto zmysle pojem nemožno chápať prísne. Bežné názvy stupňov genetických zoskupení jazykov sú (zhora nadol):
makrofyla
fyla (nadrodina, makrorodina)
rodina
jazyková vetva (podrodina)
skupina
podskupina
komplex
jazyk
nárečie

Akýmsi „opakom“ jazykovej rodiny je jazykový zväz, čo je skupina druhotne, čiže v dôsledku svojej blízkej geografickej polohy, príbuzných jazykov. Napr. slovenčina patrí do stredoeurópskeho jazykového zväzu (spolu s nemčinou, češtinou a maďarčinou). U mnohých príbuzných jazykov je ťažko rozlíšiť, či ide o jazykovú rodinu alebo len jazykový zväz.

 Aktuálne najbežnejšie delenie 
Nasleduje prehľad „základnej“ úrovne genetických jazykových zoskupení (spravidla označovaných ako jazykové rodiny, ak nie je uvedené inak), ako aj izolovaných jazykov (teda takých, ktoré nepatria do žiadnej vyššej genetickej skupiny) a neklasifikovaných jazykov. Prehľad pokrýva všetky známe jazyky (s výnimkou niekoľkých vymretých jazykov).

V prípade indiánskych jazykov a papuánskych jazykov, čo sú skupiny, ktoré takmer isto nemožno považovať za genetické zoskupenia (teda za jazykové rodiny), treba zoznamy vlastných jazykových rodín z dôvodu ich veľkého počtu a spornosti hľadať v príslušných článkoch.

 Fylogenetické skupiny (jazykové rodiny) 
africké jazyky v užšom zmysle (t. j. jazyky Afriky iné ako semitsko-hamitské, austronézske či indoeurópske) – len kolektívne pomenovanie, nie rodina:
nigersko-kordofánske jazyky – existencia skupiny sporná:
nigersko-konžské jazyky (354 mil)
kordofánske jazyky – pre zástancov neexistencie nigersko-kordofánskej skupiny patria do nigersko-konžských jazykov
nílsko-saharské jazyky (34 mil) – považované niektorými len za jazykový zväz, vnútorné členenie veľmi sporné
khoisanské jazyky (385 tis.) – považované niektorými len za jazykový zväz
altajské jazyky – existencia rodiny je sporná, často považovaná len za jazykový zväz; niekedy zahŕňajú aj kórejčinu, japonské jazyky, ainčinu a niektoré iné jazyky; možno súčasť uralsko-altajských jazykov3, ojedinele považované za súčasť eurázijských jazykov1 alebo nostrických jazykov10:
turkické jazyky (=turkské jazyky, turecké jazyky, zast. turkotatárske jazyky) (150 mil)
mongolské jazyky (6,6 mil)
mandžusko-tunguzské jazyky (~100 tis.)
andamanské jazyky (500) – slabo preskúmaná, ojedinele považované za súčasť tzv. indopacifických jazykov4- každopádne sú zrejme príbuzné s časťou papuánskych jazykov
austrálske jazyky (< 40 tis.; existencia tejto rodiny je najnovšie podľa R.M.W. Dixona 2002 nedokázateľná) – najväčšia sem patriaca skupina/rodina sú pama-nyungské jazyky
austroázijské jazyky (95 mil.) – ojedinele považované za príbuzné s austronézskymi jazykmi (austrické jazyky6)
austronézske jazyky (296 mil.) – starší názov malajsko-polynézske jazyky sa dnes používa len pre časť týchto jazykov; niekedy považované za príbuzné s tajskými jazykmi alebo japonskými jazykmi, ojedinele s indoeurópskymi alebo s austroázijskými jazykmi (austrické jazyky6)
drávidské jazyky (220 mil) – možno príbuzné s uralskými jazykmi ; a/alebo s elamčinou (tzv. elamo-drávidské jazyky)
churritsko-urartské jazyky – slabo preskúmaná, vymretá, patrí sem len churritčina a urartčina; ojedinele považované za súčasť kaukazských jazykov alebo alarodských jazykov7
indiánske jazyky – len kolektívne pomenovanie pre početné jazykové rodiny, nie jazyková rodina v pravom slova zmysle; vnútorné členenie maximálne sporné; pre veľký počet sem patriacich rodín je ich zoznam uvedený pod severoamerické indiánske jazyky, mezoamerické indiánske jazyky a juhoamerické indiánske jazyky (čo sú takisto kolektívne pomenovania); pozri aj amerindiánske jazyky
indoeurópske jazyky (=zast. indogermánske jazyky) (2.650 mil) – ojedinele považované za súčasť tzv. eurázijských jazykov1 alebo nostrických jazykov 10 alebo indouralských jazykov 9 alebo za príbuzné austronézskych jazykov
japonské jazyky (japonsko-rjúkjuské jazyky) (126 mil.) – možno príbuzné s altajskými jazykmi, alebo prípadne s austronézskymi jazykmi; ojedinele považovaná za súčasť eurázijských jazykov1:
japončina (resp. japonské jazyky v užšom zmysle)
rjúkjuština (resp. rjúkjúske jazyky) – často považovaná/é za nárečie japončiny (a potom je japončina izolovaný jazyk)
kaukazské jazyky (6,26 mil) – existencia rodiny je čiastočne sporná:
kartvelské jazyky (=juhokaukazské jazyky, gruzínske jazyky)
severokaukazské jazyky – veľmi sporná skupina; ojedinele považované za súčasť dene-kaukazských jazykov5:
abcházsko-adygské jazyky (=[severo]západné kaukazské jazyky, pontské jazyky, čerkeské jazyky)
nachsko-dagestanské jazyky (=[severo] východné kaukazské jazyky, kaspické jazyky, dagestánske jazyky) – ojedinele považované za súčasť alarodských jazykov7
miaosko-jaoské jazyky (6,3 mil) – slabo preskúmané
paleoázijské jazyky (=paleosibírske jazyky) – spravidla chápané len ako kolektívne pomenovanie; aj rozsah skupiny je pomerne sporný:
palaeoázijské jazyky v užšom zmysle:
čukotsko-kamčatské jazyky (=paleoázijské jazyky v najužšom zmysle) – ojedinele považované za súčasť eurázijských jazykov1 alebo uralsko-sibírskych jazykov8
nivština (=nivchčina, zast. giliacky jazyk) (388) – izolovaný jazyk, ojedinele považovaná za súčasť euroázijských jazykov1
jenisejské jazyky (616) – ojedinele považované za súčasť dene-kaukazských jazykov5
jukagirsko-čuvanské jazyky (604) – ojedinele považovaný za súčasť eurázijských jazykov1 alebo uralsko-sibírskych jazykov8
eskimácko-aleutské jazyky (<100 tis.) – ojedinele považované za súčasť euroázijských jazykov1 alebo uralsko-sibírskych jazykov8
ainčina (40) – často považovaná za izolovaný jazyk alebo skupinu jazykov, ojedinele považovaná za príbuznú a altajskými jazykmi alebo za súčasť euroázijských jazykov1:
papuánske jazyky – existencia skupiny je sporná, takisto jej vnútorné členenie; ojedinele považované za súčasť tzv. indo-pacifických jazykov4
semitsko-hamitské jazyky (=afroázijské jazyky) (347 mil)
sinotibetské jazyky (=sino-tibetské jazyky, zast. čínsko-tibetské jazyky) (1.300 mil) – ojedinele považované za súčasť dene-kaukazských jazykov5
tasmánske jazyky – vymreté; možno súčasť austrálskych jazykov, ojedinele považované za súčasť tzv. indopacifických jazykov4
tajské jazyky v širšom zmysle (=tajsko-kadajské jazyky, tai-kadai) (83 mil) –niekedy zaraďované do sinotibetských jazykov, alebo do/ako príbuzné s austroázijskými jazykmi, alebo ojedinele považované za príbuzné s austronézskymi jazykmi 
tyrrhenské jazyky(=egejské jazyky) – vymreté, hypotetická skupina, pozri dole
uralské jazyky (24 mil) – možno súčasť uralsko-altajských jazykov3, ojedinele považované za súčasť euroázijských jazykov1 alebo nostrických jazykov 10 alebo uralsko-sibírskych jazykov8 alebo indouralských jazykov9

 Neklasifikované jazyky a izolované jazyky (izolované vzhľadom na vyššie uvedené rodiny) 
 Európa a Ázia 
 Mediteránne jazyky 
Mediteránne jazyky (=stredozemské jazyky) je tradičný kolektívny názov pre neznáme neindoeurópske jazyky raného Stredomoria:
východomediteránna podskupina, napr:
minojčina
eteokrétčina
pelasgičtina
cypersko-minojský jazyk
eteocyperské jazyky
apeninská podskupina, napr.:
tyrrhenské jazyky (=egejské jazyky) – niekedy sa sem zaraďuje aj východomediteránna podskupina: 
etruština – ojedinele považovaný za súčasť eurázijských jazykov1
rhaetčina (rétčina)
lemnoský jazyk 
ligúrčina 
pyrenejská podskupina, napr.:
baskičtina
iberčina
južnoluzitánske nápisy v Portugalsku
tarteština (tartesský jazyk)

 Ostatné 
aariya [-angl. pravopis] (India)
ainčina – pozri paleoázijské jazyky vyššie
andh (80 tis.) – India
baskičtina (670 tis.) – zároveň posledný živý zástupca tzv. mediteránnych jazykov (pozri dole); početné návrhy rôznych príbuzností
bhatola – India
buriština (=burušaski) (100 tis.)
elamčina – vymretý, možno príbuzný s drávidskými jazykmi (tzv. elamo-drávidské jazyky)
gutejčina – jazyk Gutejcov, vymretý
chak [-angl. pravopis] – Mjanmarsko
chatijčina (=chattijčina, chattčina, protochetitčina) – vymretý, ojedinele považovaný za súčasť kaukazských jazykov2
japončina – pozri japonské jazyky vyššie
kárčina – Anatólia oblasť Efezu, pred 1 stor. po Kr., vymretý, pravdepodobne indoeurópsky jazyk (chetitsko-luvijský)
kaskština – jazyk severovýchodnej Anatólie, 2 – 3. tis. pred Kr. okolo Kasku, vymretý
kassitčina – jazyk Kassitov, vymretý
kimerčina – jazyk Kimerov, vymretý, pravdepodobne indoeurópsky jazyk
kórejčina (78 mil) – možno príbuzná s altajskými jazykmi, ojedinele považovaná za súčasť euroázijských jazykov1 alebo čiastočne jazykov Pujo11
kusunda – vymretý, spravidla zaraďovaný medzi sinotibetské jazyky
majhvar (=manjhi, manjhia, majhwar) – India
malakhel – Afganistan; možno zhodný s órmurčinou
 jazyk kultúry Mohendžo Daro a Harappa v údolí Indusu – vymretý
mukha-dora – India; možno drávidský jazyk
ná-meo – Vietnam
nivština – pozri paleoázijské jazyky vyššie
pisidčina – Anatólia, pred 1. stor. po Kr.,vymretý, možno indoeurópsky jazyk (chetitsko-luvijský)
sidetčina – Anatólia, 3 – 2. stor. pred Kr.,vymretý, možno indoeurópsky jazyk (chetitsko-luvijský)
sumerčina – vymretý
warduji – Afganistan; asi západný dialekt farsí
wa-siang-chua (=waxianghua) – Čína

 Afrika 
bung (=boung) – Kamerun, asi nigersko-konžský jazyk
?Hõa – novo objavený jazyk
hwla (32 tis.) – novo objavený jazyk, asi nigersko-konžský jazyk
hadza – spravidla zaraďovaný medzi khoisanské jazyky
imeraguen – Mauritánia, novo objavený jazyk, asi semitský
kara – Stredoafrická republika (nie je zhodný s jazykom kara v Sudáne)
kujarge -Čad
laal – Čad, možno nigersko-konžský jazyk
lufu – Nigéria
luo – Kamerun, vymretý
mawa – Nigéria; nie je zhodný s jazykom mawa v Čade
meroejčina – jazyk sudánskej civilizácie asi 300 pred Kr.-100 po Kr.; vymretý, možno patrí do nílsko-saharských jazykov
nahalčina – spravidla zaraďovaný medzi austroázijské jazyky
oropom (=oworopom, oyoropom, oropoi) – vymretý, Uganda, Keňa
pré (=blé) – novo objavený jazyk, asi nigersko-konžské jazyky
rer bare (=rerebere, adona) – Etiópia, vymretý
sandawe – spravidla zaraďovaný medzi khoisanské jazyky
shabo (=mikeyir) [-anglický pravopis]– novo objavený jazyk, možno patrí do nílsko-saharských alebo do omotských jazykov
yauma – Angola
weyto – Etiópia, vymretý
yeni – Kamerun, vymretý

 Amerika 
Izolované či neklasifikované jazyky Ameriky (sú izolované preto, lebo „indiánske jazyky“ nie sú ozajstná rodina) sú uvedené pod severoamerické indiánske jazyky, mezoamerické indiánske jazyky a juhoamerické indiánske jazyky ako jazyky izolované vo vzťahu k týmto skupinám.

 Austrália a Oceánia 
Izolované či neklasifikované jazyky Austrálie existujú len, ak sa „austrálske jazyky“ resp. „papuánske jazyky“ nepovažujú za jazykové rodiny. Takéto jazyky sú uvedené ako jazyky izolované vo vzťahu k rodine austrálske jazyky resp. k rodine papuánske jazyky pod austrálske jazyky a papuánske jazyky

 Iné 
pidžiny, kreolské jazyky, hybridné jazyky (=zmiešané jazyky), obchodné jazyky
umelé jazyky
posunkové reči
sociolekt (slang, argot, žargón)
nadnárečie
nárečie

 Poznámky pod čiarou 
(1)eurázijské jazyky (návrh Greenberg 2000) = etruština + indoeurópske + uralské a jukagirské + altajské + kórejčina a japončina a ainčina + nivština + čukotsko-kamčatské jazyky +eskimácko-aleutské jazyky 
(3)uralsko-altajské jazyky (dnes sporná „rodina“, zrejme skôr jazykový zväz) = uralské + altajské
(4)indopacifické jazyky (návrh) = papuánske + andamanské + tasmánske
(5)dene-kaukazské jazyky (návrh) = sinotibetské + severokaukazské +jenisejské + na-dené (na dené je najväčšia rodina severamerických indiánskych jazykov)
(6)austrické jazyky (návrh) = austroázijské + austronézske
(7)alarodské jazyky (návrh) = churritsko-urartské + nachsko-dagestanské
(8) uralsko-sibírske jazyky (návrh) = uralské + jukagirské + čukotsko-kamčatské + eskimácko-aleutské (porov. euroázijské jazyky)
(9) indouralské jazyky (návrh) = indoeurópske + uralské
(10) nostrické jazyky (návrh) = indoeurópske + uralské + altajské (+ u niektorých autorov aj niektoré z nasledujúcich: semitsko-hamitské + drávidské + kartvelské + zriedka aj: sumerčina, elamčina, etruština, eskimácko-aleutské a i.) (porov. euroázijské jazyky) 
(11) jazyky Pujo (návrh) = japonské jazyky + jazyky bývalých kórejských ríší Pujo (Buyeo, Puyŏ, Fuyu) + Kogurjo (Goguryeo) + Pekče (Baekje)

 Pozri aj 
Zoznam jazykov
Zoznam jazykov podľa počtu hovoriacich

Kategória:Jazykoveda
Kategória:Jazyky