Koreň (botanika)

Koreň (po lat.: radix) je podzemný nečlánkovitý orgán rastlín bez chlorofylu. Má neobmedzený rast, ktorý zaisťuje vrcholový meristém. Nikdy nenesie listy.

 Funkcie 
 mechanická funkcia – upevňuje rastlinu v pôde
 vyživovacia funkcia – vyživuje rastlinu čerpaním vody z pôdy, v ktorej sú anorganické látky
 metabolická funkcia – chemicky sa tu upravujú minerálne látky a syntetizujú rastové látky
 vodivá funkcia – rozvoz látok pomocou cievnych zväzkov
 zásobná funkcia – zásobuje rastlinu
 rozmnožovacia funkcia – nepohlavné rozmnožovanie

 Metamorfózy koreňov 
náhľad|Oporné korene mangrovníka, príklad metamorfózy koreňa
Ak korene vykonávajú aj inú funkciu, ktorej sa prispôsobili tvarom a stavbou, nazývame ich metamorfované korene (metamorfózy koreňov).
 zásobné korene
 oporné korene
 dýchacie korene
 vzdušné korene
 zaťahovacie korene
 parazitické korene
 symbiotické korene

 Tvary koreňa 
 niťovitý koreň – napr. mak
 valcovitý koreň – napr. chren
 kužeľovitý koreň – napr. mrkva, petržlen
 vretenovitý koreň – napr. georgina
 repovitý koreň – napr. repa
 srdcovitý koreň – napr. smrek
 kolovitý koreň – napr. jedľa, dub, bôbovité

 Koreňové sústavy 
 Alorízia (primárna koreňová sústava) 
Hlavný koreň po celý život rastliny pretrváva, mohutne sa vyvíja a rozkonáruje, bočné korene neprerastajú hlavný koreň. Takouto koreňovou sústavou sa vyznačujú nahosemenné rastliny a väčšina dvojklíčnolistových rastlín.

 Homorízia (vedľajšia koreňová sústava) 
Ak hlavný koreň zakrpatie a je nahradený vedľajšími koreňmi, tvoria sa tzv. zväzkovité korene. Sú to napr. papraďorasty, jednoklíčnolistové rastliny.

 Anatómia koreňa 
náhľad|Priečny prierez koreňa iskerníka 

 Stavba vegetačného koreňa 
Tvoria ho meristematické bunky a rozlišujeme na ňom 3 oblasti (zóny):
 meristematická oblasť (pásmo tvorby buniek) – bunky sa tu intenzívne delia
 predlžovacia oblasť (rastové pásmo) – bunky sa zväčšujú a rastú v smere pozdĺžnej osi (rast koreňa)
 Diferenciačná oblasť – bunky sa tu špecializujú na vykonávanie funkcií

 Koreňová čiapočka (kalyptra) 
náhľad|Rez koreňovou čiapočkou
Chráni koreňový vrchol. Umožňuje prenikanie koreňa medzi častice vylučovaním polysacharidového slizu. Koreňová čiapočka sa podiela aj na regulácii pozitívne geotropického rastu koreňa tj. v smere zemskej tiaže. Nachádza sa tu zvláštny útvar – stĺpik (columella), v ktorom je umiestnený statolitový aparát (presýpací škrob), ktorý podmieňuje rast koreňa v smere zemskej tiaže.

 Prvotná stavba koreňa 
 Koreňová pokožka (rizoderma) 
Tvoria ju tenkostenné bunky usporiadané v jednej vrstve bez kutikuly a prieduchov. Vychádzajú z nej koreňové vlásky (rhiziny), ktoré zväčšujú sací povrch koreňa.

 Prvotná koreňová kôra (cortex) 
Tvorená je živými parenchymatickými bunkami a môže obsahovať sklerenchým, aj kolenchým. Má tri vrstvy:

 vonkajšia vrstva (exoderma) – po odumretí pokožky preberá funkciu krycieho pletiva
 stredná vrstva (mezoderma) – tvoria ju parenchymatické bunky
 vnútorná vrstva (endoderma) – zreteľne oddeľuje vodivé pletivá od kôry

 Stredný valec (stele) 
Tvorený jednou alebo niekoľkými vrstvami parenchymatických pletív – pericyklom. V priebehu vývoja sa z neho vytvárajú bočné korene. Nachádzajú sa tu cievne radiálne zväzky a vo vnútri môže byť stržeň a stržňové lúče.

 Druhotná stavba koreňa 
Nachádza sa len u tých rastlín, u ktorých kambium produkuje druhotné drevo a lyko.

 Hospodársky význam koreňa 

 pozri aj 
 Stonka
 List
 Kvet

 Iné projekty