Dežo Ursiny

Dezider „Dežo“ Ursiny (* 4. október 1947, Bratislava – † 2. máj 1995, Bratislava) bol slovenský bigbítový a artrockový hudobník, skladateľ a spevák. Spolu s Mariánom Vargom a Pavlom Hammelom tvorí trojicu hlavných zakladateľov modernej slovenskej rockovej hudby. Profesionálne sa venoval dokumentárnej filmovej tvorbe, kde sa uplatnil ako režisér, dramaturg, scenárista, autor námetov a filmovej hudby. Gro jeho hudobnej kariéry je späté s básnikom a jeho dvorným textárom Ivanom Štrpkom, s ktorým spolupracoval na jedenástich štúdiových albumoch.

27. júna 2021 bol vyznamenaný prezidentkou in memoriam za mimoriadne zásluhy o kultúrny rozvoj Slovenskej republiky (Pribinov kríž II. triedy).

V ankete RTVS Najväčší Slovák v roku 2019 bol  vyhodnotený na 83. mieste.

 Hudobná kariéra 
 The Beatmen, The Soulmen 
Dežo Ursiny dostal svoju prvú gitaru ako 11-ročný. Počas štúdia na elektrotechnickej priemyslovke hral v rokoch 1963 – 1964 v skupine Fontána. Koncom roka 1964 sa stal členom a lídrom skupiny The Beatmen, pre ktorú začal písať skladby výrazne ovplyvnené tvorbou skupiny The Beatles. V roku 1965 so skupinou absolvoval niekoľko koncertov v Prahe (Divadlo Spejbla a Hurvínka, divadlo Rokoko, Zjazdový palác a vystúpenie v rámci premiéry filmu Nylonový mesiac). V tomto období skupina vydala dva single: Break It / Let's Make a Summer a Safely Arrived / The Enchanted Lie.

Na jar v roku 1966 The Beatmen vystúpili v Mníchove a v bratislavskej športovej hale boli predkapelou koncertu skupiny Manfred Mann. V tom istom roku sa kapela rozišla, jej členovia emigrovali a Ursiny spolu s Fedorom Frešom a Vladimírom Mallým založili v roku 1967 skupinu The Soulmen, ktorej tvorba bola ovplyvnená hudbou skupiny Cream. 

V rovnakom roku Ursiny začal študovať na VŠMU filmovú a televíznu dramaturgiu a skupina The Soulmen v decembri zvíťazila ako najlepšia kapela na I. česko-slovenskom beatovom festivale v pražskej Lucerne.Ceskatelevize.cz: Bigbít, [cit. 2017-12-12]. Dostupné online V priebehu februára a marca roku 1968 skupina absolvovala koncertné turné po Maďarsku, a v máji, po spoločnom vystúpení so skupinou Prúdy v Nitre, sa The Soulmen rozpadli.

 Provisorium 
Po rozpade skupiny sa Ursiny neúspešne pokúsil založiť projekt The New Soulmen, avšak v auguste roku 1970 po tom, ako sa spojil s klaviristom Jaroslavom Filipom, založil skupinu Provisorium. V roku 1972 nahral spolu s pražskými hudobníkmi z formácie Flamengo svoj prvý sólový album s eponymným názvom, naspievaným v angličtine. V tom istom roku ukončil štúdium na VŠMU a zúčastnil sa na konkurze na internú ašpirantúru Umenovedného ústavu SAV. Začiatkom februára roku 1974 začal pracovať vo filmových ateliéroch na Kolibe ako dramaturg krátkeho filmu.

Ursiny sa v roku 1974 zoznámil s básnikom Ivanom Štrpkom, s ktorým v roku 1977 spolupracoval na svojom prvom po slovensky naspievanom albume Pevnina detstva. Hudobnej formácii, s ktorou Ursiny nahrával, zostal názov Provisorium, ktorý výstižne charakterizoval jej neustále meniace sa obsadenie. Pretože boli kompozície, ktoré skupina nahrávala, zamerané viac na textovú stránku a nie na chytľavé melodické frázovanie, hodili sa skôr na sústredené počúvanie a Ursiny sa v 70. rokoch na koncertných pódiách objavoval iba zriedkavo. 

V tomto období sa venoval aj tvorbe filmovej hudby. Zložil hudbu k filmom Bubeník Červeného kríža a Povieme si to na budúce leto.

 Burčiak 
V roku 1979 sa Ursiny spojil s hudobným producentom a hráčom na basovej gitare Pavlom Daněkom a založili zoskupenie Burčiak, ktoré nahralo Ursinyho ďalší album Nové mapy ticha. Platňa obsahovala kratšie piesne vhodnejšie pre koncertné pódiá, na ktorých sa Ursiny spolu s Burčiakom objavil v roku 1979. Ursiny s touto formáciou následne pripravil aj svoj najúspešnejší album Modrý vrch, ktorý bol vďaka svojej muzikálnosti a väčšej jadrnosti textov prístupný širšiemu poslucháčskemu publiku.

V 80. rokoch pokračoval v komponovaní filmovej hudby a skladateľsky sa podieľal na televíznom muzikáli Neberte nám princeznú. So skupinou Burčiak spolupracoval ako spevák na nahrávaní jej dvoch profilových albumov Pop Scop (1981) a Stala sa nám láska (1989), na ktorých okrem neho účinkovalo viacero ďalších slovenských spevákov.

 Prognóza 
Okolo roku 1982 začal Ursiny spolupracovať s hudobnou skupinou Prognóza, s ktorou nahral svoj ďalší album nazvaný 4/4. Na nasledujúcom albume Bez počasia sa Ursinyho sprievodné teleso natrvalo vrátilo k názvu Provisorium. Ursiny sa začal objavovať v televíznych programoch ako Televízny klub mládeže či Triangel, jeho piesne sa tiež častejšie hrávali v rádiách. V roku 1986 opäť s účasťou Jaroslava Filipa, ktorý ho odvtedy už neopustil, nahral album Zelená, v roku 1987 album Na ceste domov a posledným titulom dekády boli Momentky z roku 1990. Všetky sa vyznačujú výraznou introverziou ako po hudobnej tak i textovej stránke.

 Choroba a predčasný koniec 
V roku 1989 Ursinymu diagnostikovali rakovinu jazyka, koncom roka absolvoval operáciu. V roku 1991 režíroval film s názvom O rakovine a nádeji, prepustili ho zo Slovenskej filmovej tvorby a zároveň vydal album Do tla, ktorý reagoval na zmenu politického režimu a vyrovnávanie sa s minulosťou. Nasledujúci rok mu vyšiel dvojalbum Ten istý tanec, na ktorom sa Ursiny po prvýkrát predstavil ako textár väčšiny skladieb. Posledný štúdiový album Príbeh vydal v roku 1994. Na jeseň absolvoval pobyt u ľudových liečiteľov na Filipínach.

V rokoch 1992 a 1994 nakrútil filmy Dom Matky Terezy a Obrázky z výletu za plot blázinca. Začiatkom roku 1995 začal s režisérom Ivom Brachtlom pripravovať materiály na ďalší dokument Interrupcia, eutanázia, trest smrti, samovražda, ktorý už však nedokončil. Film neskôr vyšiel pod názvom Času je málo a voda stúpa. 

Dežo Ursiny zomrel 2. mája 1995 vo svojom byte v Bratislave-Dúbravke. Pohreb mal o tri dni v bratislavskom krematóriu.

 Osobný život 
Dežo Ursiny sa narodil ako prvé dieťa Eleny a Dezidera Ursinyovcov. Matka bola učiteľkou anglického jazyka, otec zastával rozličné funkcie, od riaditeľa obchodnej akadémie po ústredného inšpektora pre odborné školy. Má o sedem rokov mladšiu sestru Elenu. Jeho ujom z matkinej strany je akademický maliar Vojtech Mensatoris, vzdialeným príbuzným z otcovej strany zase politik Ján Ursíny. 

V roku 1972 sa jeho prvou manželkou stala Kateřina, výtvarníčka českého pôvodu, s ktorou má dcéru Markétu (*1974). Po rozvode sa v roku 1977 oženil so zubnou lekárkou Soňou, s ktorou má syna Jakuba (*1977). V roku 1983 sa počas služobnej cesty v Bulharsku zoznámil s Marijou, kolegyňou z filmárskej brandže. Zo vzťahu sa narodil syn Liubomir Dezider (*1984). Obaja synovia sú takisto hudobníkmi. Po odlúčení od manželky mal Ursiny od roku 1991 až do svojej smrti vzťah s českou ilustrátorkou Zdenkou Krejčovou.

Dežo Ursiny je absolventom Strednej priemyselnej školy elektrotechnickej v Bratislave (1962 – 1966), odbor oznamovacia elektrotechnika, a Divadelnej fakulty Vysokej školy múzických umení v Bratislave, odbor filmová a televízna dramaturgia (1967 – 1973). Väčšinu svojho života bol zamestnaný ako dramaturg v Štúdiu krátkych filmov Slovenskej filmovej tvorby Koliba (1974 – 1991).

Vyrastal na Dohnányho ulici, neskôr žil na Urbánkovej a Fedákovej ulici v Bratislave.

 Diskografia 
 LP 
Pôvodné:
 Provisorium (1973)
 Pevnina detstva (1978)
 Nové mapy ticha (1979)
 Modrý vrch (1981)
 4/4 (1983)
 Bez počasia (1984)
 Zelená (1986)
 Na ceste domov (1987)
 Momentky (1990)
 Do tla (1991)
 Ten istý tanec (1992)
 Príbeh (1994)

Exportné:
 The Blue Hill (1983) 
 Without Weather (1984) 
 Green (1986) 
 On the Way Home (1987)

Soundtracky:
 Neberte nám princeznú (2001)
 P+L (2018)

Koncertné:
 Posledný príbeh: Live (2000)
 Tisíc izieb (2014)
 The Beatmen Are Goin' On: Live in Bratislava 1965 (2016) – so skupinou The Beatmen

Kompilačné:
 Pevniny a vrchy (1997)
 Pevniny a vrchy 2 (Rarity) (2000)
 Hra je hra: Výber 1980 – 2000 (2014)
 Let's Make a Summer (2024)
 Neviditeľný spevák (2025)

 EP 
 „Sample of Happiness“ / „Wake Up“ / „I Wish I Were“ / „Baby do not Cry“ (1968) – so skupinou The Soulmen

 SP 
 „The Enchanted Lie“ / „Safely Arrived“ (1965) – so skupinou The Beatmen
 „Break It“ / „Let's Make a Summer“ (1965) – so skupinou The Beatmen
 „Break It“ / „The Enchanted Lie“ (1965) – so skupinou The Beatmen
 „Hra je hra“ / „Stá pieseň o daždi“ (1980) – so skupinou Burčiak

 DVD 
 Dežo Ursiny 70 (2018)

 Cover verzie 
 „Apple Tree in Winter“ – Fermata (Next, 2005)**
 „Apple Tree in Winter“ – Fermata (Live v Klube za zrkadlom, 2007)**
 „Apple Tree in Winter“ – Marta Kubišová (Songy a nálady, 1993)*
 „Baby Do Not Cry“ – Jaroslav Filip (Človek hromadného výskytu, 2002)**
 „Baby Do Not Cry“ – Andrej Šeban (Čo dom dal, 1993)**
 „Gol den lip“ – Samuel Tomeček (soundtrack k filmu Muzika, 2008)***
 „I Wish I Were“ – Hex (Abrakadabra, 1993)
 „Ktosi ešte bdie“ – Květy (Hudební ceny Vinyla 2015, 2015)***
 „Let's Make a Summer“ – Miroslav Žbirka (K.O., 1990)
 „Let's Make a Summer“ – Grapefruit Death a Peter Uherčík (50 rokov bigbítu: Dokument z koncertu, 2013)***
 „Modrý vrch II“ – This Is Kevin (Slowly to the Sun, 1999)****
 „Ranné správy“ – Živé kvety (Pozdrav Slnku, 2018)***
 „Dnes v noci" - Tomáš Sloboda a Sounds Like This (nahrávka je súčasťou kompilácie ,,Hudba pre xmasy"  Rádia FM a Slovenského rozhlasu, 2016)
 „Spojenie uprostred jesene“ – Wedding Band (Na československom žúre, 2003)
 „Tisíc izieb“ – Radek Pastrňák (Na Kloboučku 1, 1995)***
 „Tri slová“ – Andrej Šeban (nahrávka pre Slovenský rozhlas, 1993)**
 „Tri slová“ – Wedding Band (Na československom žúre, 2003)
 „Tri slová“ – Vec („Slovák / Krv na rukách“, 2018)*****
 „Tri slová“ – Kristin Lash & Jakob Grey (vládny TV spot, 2020)
 „Tvár v zrkadle“ – Samuel Tomeček (Ikony, 2017)

(*) S českým textom pod názvom „Dubnový strom v říjnu“
(**) Inštrumentálna verzia
(***) Album alebo DVD rozličných interpretov
(****) Skladba „Slowly to the Sun“ obsahuje sampel zo skladby „Modrý vrch II“
(*****) Skladba „Slovák“ obsahuje motív refrénu zo skladby „Tri slová“

 Filmografia 
 Pieseň pre teba (1980), réžia
 Sanitrárovci (1980), scenár, réžia s Mariánom Urbanom
 Gajdoš Antalík (1982), scenár, réžia s Mariánom Urbanom
 Spievanie na zore (1982), réžia s Jurajom Lihositom
 Vôňa života (1986), námet, scenár, réžia
 O rakovine a nádeji (1991), námet, scenár, réžia
 Dom Matky Terezy (1992), námet, scenár, réžia
 Obrázky z výletu za plot blázinca (1994), námet, scenár, réžia
 Času je málo a voda stúpa (1997),* námet, scenár, réžia s Ivanom Brachtlom
 6 × Dežo Ursiny (2013)**

(*) Film je známy aj pod pracovným názvom Interrupcia, eutanázia, trest smrti, samovražda
(**) Súborné vydanie titulov Sanitrárovci, Gajdoš Antalík, O rakovine a nádeji, Dom Matky Terezy, Obrázky z výletu za plot blázinca, Času je málo a voda stúpa

 Bibliografia 
 Moja milá pani: Listy Zdenke Krejčovej (2007)
 Ahoj Tato – Milý Kubo (2015) – s Jakubom Ursinym
 Jabloň v zime: Listy Eve Rosenbaumovej (2016)
 Zápisník 1990 – 1992 (2017)
 Dežo Ursiny: Spevník (2017)

 Diela o Dežovi Ursinym 
 Dežo Ursiny: Pevniny a vrchy (1997), knižná biografia, autor: Marián Jaslovský 
 Momentky (2008), dokumentárny film, réžia: Peter Krištúfek

 Referencie 

 Externé odkazy 
 Oficiálna stránka Deža Ursinyho
 Fotografia Deža Ursinyho 

 Iné projekty 

Kategória:Dežo Ursiny
Kategória:Slovenskí rockoví speváci
Kategória:Slovenskí rockoví gitaristi
Kategória:Slovenskí skladatelia modernej hudby
Kategória:Slovenskí textári piesní
Kategória:Slovenskí režiséri dokumentárnych filmov
Kategória:Slovenskí scenáristi dokumentárnych filmov
Kategória:Slovenskí dramaturgovia dokumentárnych filmov
Kategória:Absolventi Vysokej školy múzických umení
Kategória:Osobnosti z Bratislavy
Kategória:Laureáti Pribinovho kríža II. triedy
Kategória:Držitelia ceny Igric