Tepelná vodivosť

Tepelná vodivosť (alebo zriedkavo: vodivosť teplakovy. In: Slovenská národná bibliografia 1989 : Články - Rozpisový rad . Roč. 35. Martin: Matica slovenská, 1989. s. 865) môže byť:
schopnosť látky uskutočňovať vedenie tepla (čiže kondukciu) resp. vlastnosť látky prejavujúca sa touto schopnosťoutepelná vodivosť. In: tepelná vodivost. In: ; tepelná vodivost zemské kůry. In: ; vodivost. In: tepelná vodivosť. In: tepelná vodivost. In: tepelná vodivost. In: , pozri napr. pod vedenie tepla, súčiniteľ tepelnej vodivosti, tepelná vodivosť (W/K)
vedenie tepla (kondukcia)vodivost. In: vodivost v pevných látkach. In: vodivosť. In: vodivost. In:  prvá stranaSUBE, Ralf a EISENREICH, Günther. Physik: Englisch, Deutsch, Französisch, Russisch I-III. Berlin: Technik, 1973. 624, 1750, resp. príslušný prenosový jav  S. 3 kap. 7.1.9, pozri vedenie tepla
a) súčiniteľ (koeficient) tepelnej vodivosti (jednotka W/(m.K), značka λ alebo k alebo κ) tepelná vodivosť. In: tepelná vodivosť. In:  (ale na str. 557 je použitý názov súčiniteľ tepelnej vodivosti), resp. (aj) zodpovedajúca vlastnosť či schopnosť látky (čiže vlastnosť látky udávajúca množstvo tepla kolmo prepúšťaného meranou plochou v danom teplotnom gradiente)ČSN EN ISO 4007Wärmeleitfähigkeit. In:  (Poznámka: V texte definície je hrubá chyba - namiesto “súčin” má byť “súčiniteľ úmernosti”), synonymá (pre súčiniteľ aj vlastnosť): merná/špecifická tepelná vodivosť KREMPASKÝ, Július. Fyzika: Príručka pre vysoké školy technické. 1. vyd. Bratislava: Alfa, 1982. S. 520, tepelná konduktivita STN 72 7010 (norma už nie je platná), b) skrátený či nepresný názov súčiniteľa (koeficientu) tepelnej vodivosti měrná tepelná vodivost. In: Technický slovník naučný 5 MO. Praha : Encyklopedický dům, 2003. ISBN 80-7335-080-7. S. 79.HAJKO, Vladimír a DANIEL-SZABÓ, Juraj. Základy fyziky. 1. vyd. Bratislava: Veda, 1980. S. 450, 497KOSSACZKÝ, Elemír; SUROVÝ, Július. Chemické inžinierstvo I.. 3. vyd. Bratislava : Alfa, 1972. S. 241, pozri koeficient tepelnej vodivosti
tepelná priepustnosť (jednotka W/K, značka L alebo G alebo H) , ISBN 978-80-553-0972-9, S. 9 S. 373ISO 7345:2018ISO 80000-5:2007 (5.13), pozri tepelná vodivosť (W/K)
 plošná tepelná vodivosť (=plošná tepelná priepustnosť; jednotka W/(m2K), značka Λ) , prípadne súčiniteľ (koeficient) prestupu resp. prechodu tepla (jednotka W/(m2K), značka h [alebo α] resp. U)  ČSN ISO 2424ISO 80000-5:2007 (5.10.1)ASTM C168-15 (citované tu:  ako C-value)tepelná propustnost. In: thermal conductance. In: , pozri plošná tepelná vodivosť, súčiniteľ prestupu tepla, súčiniteľ prechodu tepla
zastarano: súčiniteľ tepelnej vodivosti a súčiniteľ prestupu tepla vodivost. In:Ottův slovník naučný: illustrovaná encyklopaedie obecných vědomostí,  26tý díl U-Vusín. Praha: J. Otto, 1907vodivost. In: Masarykův slovník naučný: lidová encyklopedie všeobecných vědomostí , díl 7. ŠŽ. Praha: Československý kompas, 1933. S.701
súčiniteľ (koeficient) teplotnej vodivosti  (=tepelná difuzivita; jednotka m2/s, značka α)  Anglicko-slovenský technický slovník. 3. vyd. Bratislava: Alfa, 1993. ISBN 80-05-00845-7. S. 558;Ochrana a tvorba životného prostredia. Anglicko-nemecko-francúzsko-rusko-slovenský slovník. 1. vyd. Bratislava: Alfa, 1990.  ISBN 80-05-00168-1. S. 305. 643STN EN ISO 22007-1, pozri súčiniteľ teplotnej vodivosti
v biológii: obdoba plošnej tepelnej vodivosti, resp. súčiniteľa prestupu či prechodu tepla, resp. tepelnej priepustnosti, vo vzťahu k tkanivám resp. tkanivám a okolitému prostrediu (jednotka W/(m2.°C)  alebo W/(g.°C) alebo W/°C)  S. 15, 19, pozri tepelná vodivosť (termoregulácia)

 Pozri aj 
 lineárna tepelná vodivosť (jednotka W/(m.K), značka Ll alebo L2D) 

 Referencie