Sylabický veršový systém

Sylabický veršový systém alebo sylabický prozodický systém je veršový systém, ktorého rytmus je založený na opakovaní rovnakého počtu slabík vo veršoch.

Jeho znaky v slovenskej poézii sú:

 izosylabizmus (rovnoslabičnosť, gréc. syllabe = slabika) – opakovanie veršov s rovnakým počtom slabík,
 výskyt združeného rýmu,
 intonačná prestávka (konkrétne dieréza) v strede verša, ktorá verš intonačne rozdeľuje na dve časti – dva polverše,
 rytmicko-syntaktický paralelizmus – zhoda veršového (významového) a rytmického členenia (absencia veršových presahov),

Najpoužívanejšie typy veršov sú osemslabičné a dvanásťslabičné (Smrť Jánošíkova). Používaju sa však aj dlhšie: trinásťslabičný (Mor ho!) a štrnásťslabičný (Jarná pieseň).

 História 
V slovenskej poézii ide o najstarší veršový systém, ktorý sa používal už v 16. a 17. storočí. Najviac sa využíval v období romantizmu, keďže autori čerpali podnety z ľudovej slovesnosti, v ktorej bol jediným veršovým systémom. Najčastejšie sa používal v básňach a v duchovných a svetských piesňach. Často sa nazýva aj štúrovský veršový systém, pretože bol často využívaný štúrovcami. Štúrovci boli do vysokej miery ovplyvnení ľudovou slovesnosťou, pre ktorú bol sylabický veršový systém príznačný.

 Referencie 

 Pozri aj 

 sylabotonický veršový systém
 časomerný veršový systém
 tonický veršový systém

Kategória:Literárne pojmy
Kategória:Veršové systémy