Mitóza

Mitóza alebo mitotické delenie je typ bunkového delenia eukaryotickej bunky. Je základným spôsobom reprodukcie jadra, za ktorým nasleduje rozdelenie celej bunky na dve dcérske bunky. 

Prvá fáza – delenie jadra sa všeobecne označuje ako karyokinéza. Druhá fáza – delenie bunky sa označuje ako cytokinéza. 

 Bunkový cyklus 
Pri mitóze predchádza samotnému rozdeleniu bunky zložitý proces rozdelenia bunkového jadra, pri ktorom zostáva v dcérskych jadrách zachovaný počet chromozómov. V rámci bunkového cyklu predchádza mitóze tzv. S fáza, počas ktorej je prostredníctvom replikácie zdvojená genetická informácia, aby mohlo dôjsť k jej rozdeleniu, a G2 fáza, počas ktorej bunka rastie a vykonáva poslednú prípravu pred mitózou. Po mitóze nasleduje G1 fáza (alebo postmitotické obdobie), počas ktorej sa realizuje genetická informácia bunky a syntetizujú sa bielkoviny a RNA. 

Mitóza sama môže slúžiť tak na budovanie viacbunkového organizmu, ako aj na tzv. nepohlavné rozmnožovanie (pri jednobunkových a primitívnejších viacbunkových organizmoch). Produktom takéhoto rozmnožovania sú geneticky identické bunky či organizmy - klony. Výhodou je praktickosť a efektívnosť takéhoto množenia, nevýhodou je uniformita potomstva.

 Fázy mitózy 
 thumb | 220x124px | right | Anafáza bunky protomeristému Cibule
V procese mitózy rozlišujeme štyri fázy:

 Profáza predstavuje prvú fázu mitózy. Charakterizuje ju špiralizácia chromozómov, ktoré hrubnú a stávajú sa viditeľnými. Počas profázy zaniká jadierko a rozpadá sa jadrová membrána. Po rozrušení jadrovej membrány sa formuje mitotický aparát. Centrioly sa oddialia a medzi nimi vzniká deliace vretienko. Jeho hlavnou úlohou je rovnomerné rozdelenie genetického materiálu. Táto fáza trvá približne 10 – 15 minút.
 Metafáza začína zoskupovaním chromozómov do ekvatoriálnej roviny a v mieste centroméry sa spájajú s mikrotubulami deliaceho vretienka. Dôležitým procesom v tejto fáze mitózy je pozdĺžne rozdelenie chromozómov. Celý proces trvá približne 25 – 35 minút.
 Anafáza je charakterizovaná vzďaľovaním sesterských chromatíd k protiľahlým pólom bunky. Týmto procesom je zabezpečené rovnomerné rozdelenie genetickej informácie medzi budúce dcérske bunky. Anafáza trvá približne 5 – 8 minút.
 Telofáza začína zoskupením chromozómov okolo pólov deliaceho vretienka. Dochádza k dešpiralizácií chromozómov, rekonštrukcii jadierka a jadrovej membrány. Tým vznikajú dve dcérske jadrá. Završuje sa proces delenia jadra (karyokinéza). Zároveň prebehne rozdelenie vlastného tela bunky (cytokinéza) a vznikajú dve dcérske bunky. Trvá približne 20 minút.
Sú známe prípady, kedy dochádza iba k rozdeleniu jadra, ale samotná bunka sa nerozdelí. Takýmto spôsobom vznikajú dvoj a viacjadrové bunky. Z toho vyplýva, že mechanizmy kontrolujúce rozdelenie jadra a bunky sú rozdielne.Bašovská, M. a kol., 1984: Biológia pre 2. ročník gymnázia, SPN, Bratislava, 296 s.

 Rozdiel medzi mitózou a meiózou 
Pri meióze vznikajú z jednej bunky až štyri bunky, ktorá každá má polovičný počet chromozómov ako materská bunka. Napríklad z diploidnej bunky (2n) vznikajú bunky haploidné (n), z tetraploidnej bunky (4n) bunky diploidné (2n) atď. Meiózou vznikajú napríklad gaméty živočíchov alebo výtrusy z rastlinných sporofytov. 
Pri mitóze vznikajú dve bunky, ktoré majú rovnaký počet chromozómov ako materská bunka, ale polovičný obsah DNA. Mitózou vznikajú bunky somatické (telové), ale aj pohlavné bunky z rastlinných gametofytov.

 Referencie 

 Iné projekty 

 Zdroj 


Kategória:Bunka