Stročín

Stročín je obec na Slovensku v okrese Svidník.

 Polohopis 
Stročín leží v Nízkych Beskydách v doline Ondavy. Povrch západnej časti chotára je rovinatý, na východe mierne zvlnený. Ondava vytvára v severnej časti úzku prelomovú dolinu. Západná časť chotára je odlesnená, les s porastom buka a hrabu je vo východnej časti.

Nadmorská výška v strede obce je , v chotári od 200 do . 

Chotár obce zaoberá plochu .

 Symboly obce 
 Erb 
V striebornom štíte je zelený trojlístok so zlatými žilkami v strednom lístku. Erb bol vytvorený na základe odtlačku pečatidla obce z roku 1900. Jeho autormi sú León Sokolovský, Sergej Pančák a Peter Kónya. Erb bol prijatý na rokovaní obecného zastupiteľstva 13. septembra 1996 a je zapísaný v Heraldickom registri Slovenskej republiky pod p. č. S-121/1996.

 Vlajka 
Vlajka obce pozostáva z piatich pozdĺžnych pruhov vo farbe zelená, žltá, zelená a biela. Vlajka má pomer strán 2 : 3 a ukončená je tromi cípmi, t. j. dvoma zástrihmi, siahajúcimi do tretiny jej listu.

 Dejiny 
Prvé písomné správy o obci Stročín pochádzajú z roku 1317, kde v historických dokumentoch je uvádzaný pod názvom Strachyna, v roku 1414 ho môžeme zaregistrovať pod názvom Oostrachina, v roku 1427 Struchina, roku 1618 Sztrocsin. 
 1773 Sztrocsin, Strocžin, 
 1786 Strocschin, 
 1808 Sztrocsin, Stročín, 
 1863 Sztrocsin, 
 18731902 Szorocsin, 
 19071913 Szorocsány, 
 1920Stročín až do súčasnosti.

Je viac ako pravdepodobne, že pred rokom 1235 existovala dedina Stročín, ktorá vznikla koncom 12. storočia a je najstarším sídliskom na území hornej Ondavy. Územie obce s okolím patrilo feudálom Abovcom. Súčasťou jej územia bolo rovnomenné panstvo, ktoré siahalo až po riečku Chotčianku, ktorá je už  v stropkovskom okrese. Bola to najsevernejšia obec niekdajšieho kráľovského komitátu Zemplín (Strachynna – Stratená – Soročyn – Stročín) a vznikla na zvykovom práve. Asi v polovici 13. storočia (v roku 1269) sa Stročín aj s jeho chotárom, dostal do závislosti dediny a majetku Smilno, ktorá dnes je v Bardejovskom okrese.  

V roku 1317 skonfiškoval uhorský kráľ Karol Róbert majetky  neverného feudála Petra Peteňa, ktorému patrilo aj územie Stročína a daroval ich magistrovi  Mikčovi, synovi Machala, comesovi a kastelánovi na hrade Šariš. Obec v ktorej sa vyberalo myto je v roku 1317 už uvádzaná ako majetok magistra Mikča. V 13.–14. storočí bola významným strediskom panstva Stročín s trhom. Patrili k nemu obce Dubová, Duplín, Bokša, Chotča, Tisinec, Nižný Orlík a Svidník. Roku 1379 obce i panstvo získali Cudarovci a pričlenili ich k panstvu Makovica. Koncom 15. storočia existovali fara v Stročíne. Severná časť okresu, patriaca do Šarišskej stolice, bola územnosprávne spojená s makovickým panstvom.

Roku 1427 mal Stročín 48 port, v roku 1787 53 domov a 386 obyvateľov, roku 1828 mal Stročín 68 domov a 514 obyvateľov. V roku 1940 obec mala 63 domov a 384 obyvateľov. Začiatkom 17. storočia bola tu v prevádzke píla. 

V 19. storočí patrili majetky Holländerovcom. Obyvateľstvo sa zaoberali chovom dobytka, povozníctvom a chodili na sezónne práce. 

Obec bola pri prvej svetovej vojne v roku 1914-1915 a druhej svetovej vojne 1944 poškodená. 

Za prvej ČSR si obyvatelia popri poľnohospodárstve vypomáhali prácou v lesoch. Jednotne roľnícke družstvo bolo založené v roku 1958 a v roku 1964 bolo zlúčené s JRD Nová Polianka. 

Obec v histórii bola súčasťou Šarišskej župy a patrila do okresu Svidník. Po vzniku ČSR patrila do Prešovského kraja až do roku 1960. Po novom územnosprávnom členení v roku 1960 bola súčasťou Východoslovenského kraja a patrila do okresu Bardejov. Od roku 1968 znovu patrí do okresu Svidník. Je to historický najstaršia obec v okrese Svidník.

 Obyvateľstvo 
Obec v roku 1869 mala 377 obyvateľov, v roku 1880 – 299, obyvateľov, v roku 1890 – 401 obyvateľov, 1900 – 324, v roku 1910 – 334 obyvateľov, v roku 1921 – 328 obyvateľov, v roku 1930 – 342 obyvateľov, v roku 1940 – 384 obyvateľov, v roku 1948 – 353 obyvateľov, 1961 – 424 obyvateľov, 1970 – 399 obyvateľov.

 Kultúra a zaujímavosti  
 Pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Mikuláša, jednoloďová pôvodne gotická stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou, z druhej polovice 15. storočia.  Prvá písomná zmienka o kostole je z roku 1443. Úpravami prešiel v roku 1700 a pred rokom 1818. Bol poškodený počas prvej svetovej vojny a obnovený v roku 1922. V tomto období bol rozšírený západným smerom a bola pristavaná veža. Fasády sú hladké s polkruhovo ukončenými oknami. Na južnej fasáde je prezentovaný zamurovaný kamenný gotický portál s profiláciou ukončený lomeným oblúkom. Veža je ukončená trojuholníkovými štítmi a ihlancovou helmicou.

 Gréckokatolícky kostol Zosnutia presvätej Bohorodičky, jednoloďová klasicistická stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, zo začiatu 20. storočia.  Úpravami prešiel v roku 1992 a obnovený bol v roku 2007. Fasády sú hladké s polkruhovo ukončenými oknami. Veža je členená priebežnýmmi lizénami a ukončená korunnou rímsou a barokovou helmicou s laternou. 

 Osobnosti obce 
 Rodáci 
 Ján Rodák (pseudonym Ivan Oset), publicista, satirik, novinár, spisovateľ

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 



Kategória:Obce okresu Svidník