Činohra Slovenského národného divadla

náhľad|Čelný pohľad na novú budovu Slovenského národného divadla. 
náhľad|Vstup do Sály Činohry SND.
náhľad|Pohľad na námestie z foyer Sály Činohry SND.
náhľad|Detail železnej opony v Divadle P. O. Hviezdoslava, v bývalom sídle Činohry SND, s obrazom Martina Benku.

Činohra Slovenského národného divadla je jednou zo zložiek Slovenského národného divadla. Do marca 2007 sídlila v dvoch budovách v centre Bratislavy - v Divadle P. O. Hviezdoslava na Laurinskej ulici a na Malej scéne na Dostojevského rade. Od apríla 2007 hrá súbor Činohry v novej budove SND na nábreží Dunaja a v historickej budove na Hviezdoslavovom námestí. 

Predstavenia v činohre sa konajú každý deň s výnimkou pondelka počas celej divadelnej sezóny, ktorá trvá od začiatku septembra do konca júna. 

 História 
 Prvé kroky Slovenského národného divadla 

Činohra SND bola založená v roku 1920, spolu s ostatnými dvomi súbormi SND. 4. marca 1920 činoherný súbor uviedol svoju prvú premiéru - hru Aloisa a Viléma Mrštíkovcov Mariša. Prvé predstavenie v slovenskom jazyku sa uskutočnilo až v máji 1920 uvedením jednoaktoviek Jozefa Gregora Tajovského - Hriech a V službe.

Prevažná časť repertoáru bola uvádzaná v češtine, pretože nebolo dosť slovenských hier, prekladov, hercov či spevákov. O popularizáciu slovenského divadla sa snažili prví slovenskí herci a ich Propagačný činoherný súbor SND, zvaný aj Marška (z nemeckého Marschkompanie). V rokoch 1921–1922 po slovenskom vidieku okrem iných cestovali aj zakladajúce osobnosti slovenského divadla – Andrej Bagar, Ján Borodáč a Oľga Borodáčová-Országhová, Jozef Kello a Gašpar Arbét.

Počet slovenských premiér sa zvyšoval s príchodom prvého slovenského profesionálného režiséra – Jána Borodáča. V roku 1932 bol činoherný súbor rozdelený na dve skupiny – činohru českú (vedenú režisérom Viktorom Šulcom) a činohru slovenskú (pod vedením Jána Borodáča). 

V polovici 30. rokov prichádza do Slovenského národného divadla ďalšia významná režisérska osobnosť Ján Jamnický – ovplyvnený európskymi avantgardnými divadelníkmi ako boli Rusi Jevgenij Bagrationovič Vachtangov, Alexander Jakovlevič Tairov, Vsevolod Emilievič Mejerchoľd, alebo Čech Emil František Burian. Jamnický vnímal divadlo ako ako vnútorne bohatú syntézu viacerých umení. Súbor sa začína výrazne profesionalizovať príchodom prvých absolventov bratislavskej Hudobnej a dramatickej akadémie.

Po zmene politických podmienok v rokoch 1938 a 1939, mníchovskej arbitráži a rozpade Československej republiky je zrušený aj súbor českej činohry a českí herci sú nútení opustiť Slovensko. Nastupuje plejáda mladých hercov, ktorí sa stávajú na ďalšie desiatky rokov oporami súboru (Mikuláš Huba, František Dibarbora, Karol L. Zachar, František Zvarík, Ladislav Chudík, Július Pántik). 

V činohre sa dopĺňa režisérsky zbor aj dramaturgia a začína sa rozvíjať i pôvodná slovenská dramatická tvorba. Z tohto obdobia sú významné najmä inscenácie hier Ivana Stodolu, Júliusa Barča-Ivana a Petra Zvona. Súbor sa začína polarizovať najmä kvôli estetickej a ideovej orientácie dvoch vedúcich postáv činohry – konzervatívneho a tradicionalistického Jána Borodáča a otvorene kritického experimentátora Jána Jamnického.

 Činohra SND v druhej polovici 20. storočia 
Po vojne nastáva opäť výmena generácií - do divadla prichádzajú nielen noví herci, napr. Gustáv Valach, Mária Kráľovičová, Ctibor Filčík, Karol Machata, Eva Kristínová, Zdena Gruberová a iní; ale aj noví režiséri – Josef Budský, Tibor Rakovský, Karol L. Zachar. Objavujú sa aj noví autori – Štefan Králik a Peter Karvaš. Do divadla sa tiež vracajú herci, ktorí ho z národnostných, či politických dôvodov museli opustiť, medzi nimi boli napr. Hana Meličková alebo Andrej Bagar. 

Snahy o syntetické básnické divadlo vrcholia vo viacerých divadelne pôsobivých inscenáciách poézie, ktoré nachádzajú veľký ohlas u publika. Po komunistickom prevrate v roku 1948 sa však s príchodom ideológie marxizmu–leninizmu táto estetická orientácia Činohry SND násilne prerušuje a začína sa obdobie socialistického realizmu. Avšak už po roku 1956, s prvým miernym uvoľnením stalinizmu, sa Činohra SND vracia k úsiliu o nezávislú divadelnú tvorbu.

Tvorivý dialóg režisérov Budského, Rakovského a Zachara určuje obdobie druhej polovice päťdesiatych rokov i roky šesťdesiate. Budského tvorbu charakterizuje predovšetkým pôsobivá divadelná metaforickosť a Zachara jeho hravosť a harmonizujúca výtvarná štylizácia. 

Do divadla prichádzajú ďalší absolventi Vysokej školy múzických umení, otvorenej v Bratislave v roku 1949: Elo Romančík, Jozef Kroner, Božidara Turzonovová, Emília Vášáryová, Juraj Slezáček, Ivan Mistrík, Štefan Kvietik, Michal Dočolomanský a iní. Okrem hercov prichádzajú aj mladí režiséri - Peter Mikulík a Pavol Haspra. 

Na prelome 70. a 80. rokov prichádzajú do Činohry SND režiséri Miloš Pietor a Ľubomír Vajdička (z martinského Divadla SNP), ktorí zaujmú netradičnou a odromantizovanou interpretáciou slovenskej dramatickej klasiky. Obaja režiséri významne ovplyvnili aj hereckú tvorbu súboru. Kládli dôraz na detail, schopnosť vyjadriť mnohoznačnosť postavy a ukázať motiváciu jej nezvyčajného správania a konania. Vo svojich inscenáciách využívali napätie medzi komickým a tragickým, banálnym a vznešeným. Tieto princípy rozvíja a prehlbuje od polovice 80. rokov aj režisér Vladimír Strnisko.

Herecký súbor sa opäť dopĺňa o významných hercov mladej i strednej generácie. Medzi nimi: Anna Javorková, Martin Huba, Juraj Kukura, Pavol Mikulík, Dušan Jamrich, Milan Kňažko, Zdena Studenková, Kamila Magálová, Maroš Kramár, Stano Dančiak, Marián Labuda a iní.

Činohra SND je od roku 2000 členom medzinárodnej organizácie ETC (Európska divadelná konvencia), ktorá združuje 35 divadiel z 22 krajín Európy.

 Činohra SND na ceste k 21. storočiu 
V posledných desiatich rokoch Činohra SND čoraz viac poskytuje priestor pre hosťovanie mladých osobností slovenskej réžie. Medzi inými napr. Dodo Gombár, Patrik Lančarič, Martin Čičvák, Silvester Lavrík alebo Ondrej Spišák. Rovnako sa snaží objavovať nové herecké talenty a vytvárať tak postupne miesto pre novú hereckú generáciu. V posledných rokoch do súboru Činohry SND vstúpili herci ako napr. Zuzana Fialová, Monika Hilmerová, Tomáš Maštalír, Marko Igonda, Ľuboš Kostelný, Ondrej Kovaľ, Ivana Kuxová, Zuzana Marošová, Ján Koleník a Vladimír Kobielsky.

 Umelecký súbor 

 Ocenenia 
 1996 
 DOSKY: Cena za najlepšiu inscenáciu sezóny: Inscenácia hry Williama Shakespearea Ako sa vám páči
 DOSKY: Cena za najlepšiu réžiu sezóny: Enikő Eszenyi za inscenáciu hry Williama Shakespearea Ako sa vám páči
 DOSKY: Cena za najlepší ženský herecký výkon sezóny: Diana Mórová za rolu Rosalindy v inscenácii hry Williama Shakespearea Ako sa vám páči
 DOSKY: Cena za najlepšiu scénografiu sezóny: Aleš Votava za scénu k inscenácii hry Antona Pavloviča Čechova Višňový sad
 DOSKY: Objav sezóny: Inscenácia hry Williama Shakespearea:Ako sa vám páči

 1997 
 DOSKY: Cena za najlepší mužský herecký výkon sezóny: Martin Huba za rolu Ževakina v inscenácii hry Nikolaja Vasilieviča Gogoľa Ženba
 DOSKY: Cena za najlepšiu scénickú hudbu sezóny: Ivan Mizera za hudbu k inscenácii hry Viliama Klimáčka a Janka Jesenského Demokrati 

 2000
 DOSKY: Cena za najlepšiu inscenáciu sezóny: Inscenácia hry Eugèna Ionesca Stoličky
 DOSKY: Cena za najlepšiu réžiu sezóny: Ľubomír Vajdička za inscenáciu hry Eugèna Ionesca Stoličky
 DOSKY: Cena za najlepší ženský herecký výkon sezóny: Emília Vášáryová za postavu Starenky v inscenácii hry Eugèna Ionesca Stoličky
 DOSKY: Cena za najlepšiu scénografiu sezóny: Aleš Votava za scénu k inscenácii hry Williama Shakespeare Búrka

 2001
 DOSKY: Cena za najlepšiu inscenáciu sezóny: Martin Huba a Martin Porubjak (na motívy inscenácie Théâatre du Campagnol „Le Bal“): Tančiareň
 DOSKY: Cena za najlepšiu réžiu sezóny: Martin Huba za inscenáciu Tančiareň
 DOSKY: Objav sezóny: Ivana Kuxová za herecký výkon v inscenácii Tančiareň

 2002
 DOSKY: Cena za najlepšiu réžiu sezóny: Jozef Bednárik za inscenáciu hry Terrencea McNallyho Majstrovská lekcia Marie Callas
 DOSKY: Cena za najlepší ženský herecký výkon sezóny: Emília Vášáryová za postavu Marie Callas v inscenácii  Majstrovská lekcia Marie Callas

 2004
 DOSKY: Cena za najlepšiu inscenáciu sezóny: Inscenácia hry Rolanda Schimmelpfenniga Arabská noc 
 DOSKY: Cena za najlepšiu réžiu sezóny: Martin Čičvák za inscenáciu hry Rolanda Schimmelpfenniga Arabská noc 
 DOSKY: Cena za najlepšiu scénografiu sezóny: Tom Ciller za scénu k inscenácii hry Rolanda Schimmelpfenniga Arabská noc

 2005
 DOSKY: Cena za najlepšiu réžiu sezóny: Jan Antonín Pitínský za inscenáciu hry Thomasa Bernharda Ignorant a šialenec
 DOSKY: Cena za najlepší ženský herecký výkon sezóny: Ingrid Timková za rolu Kráľovnej noci v inscenácii hry Thomasa Bernharda Ignorant a šialenec
 DOSKY: Cena za najlepšiu scénografiu sezóny: Tomáš Rusín za scénu k inscenácii hry Thomasa Bernharda Ignorant a šialenec
 DOSKY: Cena za najlepší kostým sezóny: Zuzana Štefunková za kostýmy k inscenácii hry Thomasa Bernharda Ignorant a šialenec

 2006
 DOSKY: Cena za najlepší ženský herecký výkon sezóny: Táňa Pauhofová za postavu Manon Lescaut v inscenácii hry Vítězslava Nezvala Manon Lescaut
2014
 DOSKY: Cena za najlepší ženský herecký výkon: Zdena Studenková za postavu Leni Riefenstahl v inscenácii Valérie Schulczovej a Romana Olekšáka Leni

 Súčasný repertoár Činohry SND 

 Sála Činohry SND 
Roald Dahl: Apartmán v hoteli Bristol (2016), réžia: Michal Vajdička
Božena Slančíková-Timrava, Daniel Majling: Bál (2014), réžia: Michal Vajdička
Lope de Vega: Blázni z Valencie (2024), réžia: Ondrej Spišák
Guy de Maupassant: Guľôčka a iné príbehy z vlaku do Calais (2025), réžia: Michal Vajdička
Petr Zelenka: Amatéri (2026), réžia: Eduard Kudláč
Denys Arcand: Ježiš z Montrealu (2024), réžia: Ján Luterán
Ján Chalupka: Kocúrkovo (2023), réžia: Rastislav Ballek, Peter Pavlac
Alberto Moravia: Konformista (2023), réžia: Roman Polák
Federico García Lorca: Krvavá svadba (2024), réžia: Ján Luterán
Kolektív autorov: Kým prídu Stouni... (2022), réžia: Matúš Bachynec
William Shakespeare: Macbeth (2022), réžia: Martin Čičvák
Lousia May Alcottová: Malé ženy (2023), réžia: Marián Amsler
Gianina Cărbunariu: Môj milovaný nepriateľ (2025), réžia: Gianina Cărbunariu
Ľubomír Feldek: Nebojsa (2022), réžia: Ondrej Spišák
Pavel Vilikovský: Pes na ceste (2024), réžia: Dušan D. Pařízek
Arthur Miller: Salemské bosorky (2022), réžia: Marián Amsler
Robert Crichton: Tajomstvo Santa Vittorie (2025), réžia: Alena Weisel Lelková
William Shakespeare: Veselé paničky windsorské (2017), réžia: Peter Mikulík
Lev Nikolajevič Tolstoj: Vojna a mier (2018), réžia: Marián Amsler
Laura Wade: Watsonovci (2026), réžia: Marián Amsler
Bertolt Brecht: Život Galileiho (2026), réžia: Martin Čičvák

 Štúdio SND 
Mazlum Nergiz: Am Fluss/Pri rieke (2024), réžia: Christiane Pohle
Henry Lewis, Jonathan Sayer, Henry Shields: Celé zle (2019), réžia: Michal Vajdička
Caryl Churchill: Čaj a apokalypsa (2021), réžia: Eduard Kudláč
Sarah Ruhlová: Čistý dom (2022), réžia: Alena Weisel Lelková
Božena Slančíková-Timrava: Deti (2023), réžia: Michal Vajdička
Katja Brunner: Duchovia sú tiež len ľudia (2025), réžia: Kamila Polívková
Jozef Gregor Tajovský, Gabriela Preissová: Hriech/Její pastorkyňa (2020), réžia: Matúš Bachynec
Mika Myllyaho: Chaos (2020), réžia: Enikö Eszenyi
Ivan Vyrypajev: Ilúzie (2014), réžia: Eduard Kudláč
Franz Xaver Kroetz: Koncert na želanie (2023), réžia: Kamila Polívková
Florian Zeller: Matka (2021), réžia: Soňa Ferancová
Eugéne Ionesco: Nosorožec (2025), réžia: Júlia Rázusová
Lukáš Brutovský: Odliv (2024), réžia: Lukáš Brutovský
Chanoch Levin: Pohreb alebo svadba - čo skôr? (2019), réžia: Ondrej Spišák
Christopher Hampton: Popol a vášeň (2006), réžia: Roman Polák
Joseph Conrad, David Jařab: Pred očami západu (2023), réžia: David Jařab
Gerhart Hauptmann: Pred západom slnka (2018), réžia: Michal Vajdička
Marina Carr: Pri močiari mačiek (2026), réžia: Matúš Bachynec
Ján Mikuš, Mária Danadová, Monika Kováčová: Sigma Werther (2026), réžia: Odivo (kolektív)
Roman Polák: Scény zo života režiséra (Ingmara Bergmana) (2021), réžia: Roman Polák
Paul Rudnick: Sme v pohode (2024), réžia: Daniela Špinar
Béla Pintér: Špina (2022), réžia: Ján Luterán
Dominik Tatarka, Dávid Paška: Tatarka (2024), réžia: Dávid Paška
Maxim Gorkij: Vassa (2024), réžia: Ingrid Timková
Jean Baptiste Poquelin Molière: Zdravý nemocný (2025), réžia: Pavol Viecha

 Modrý salón 

 Peter Pavlac: Akcia B - rozprávanie o mlčaní (2024), réžia: Mariana Luteránová
 Nikolaj Vasilijevič Gogoľ, Oleg Liptsin: Ako sa Ivan Ivanovič a Ivan Nikiforovič rozkmotrili (2023), réžia: Oleg Liptsin
 Pavol Viecha, Martin Krč: Bezočivec (2025), réžia: Pavol Viecha
 Kolektív autorov: Budete mať luft! (2023), réžia: Pavol Viecha
 Ivan Stodola: Čaj u pána senátora (2022), réžia: Pavol Viecha
 Tereza Trusinová: Čaute! (2023), réžia: Róbert Roth
 Michal Belej, Daša Krištofovičová: Deklarácia nezávislosti (2020), réžia: Daša Krištofovičová
 Peter Mazalán, Lucia Mihálová: Etudy (2026), réžia: Peter Mazalán
 Didier Caron: Falošná nota (2024), réžia: Mária Záchenská
 Matúš Bachynec: Milada (2020), réžia: Matúš Bachynec
 Kolektív autorov: Morena (2018), réžia: Kolektív tvorcov
 Natalie Kocab: Sova (2020), réžia: Valéria Schulczová
 Tereza Trusinová: Život je pes Gertrudy S. (2025), réžia: Jana Wernerová

 Vedenie Činohry SND 

 Riaditeľ 

 Miriam Kičiňová (od 2021)

 Asistent riaditeľa 

 Zora Bezáková

 Manažérka umeleckej prevádzky 

 Milada Stašík Vargová

 Projektoví manažéri 

 Radana Lukáčiková Hromníková

 Miroslav Švoňava

 Vedúca umeleckej prevádzky 

 Kristína Letenayová - Turanová

 Dramaturgia 

 Darina Abrahámová

 Daniel Majling

 Lektor dramaturgie 

 Mário Drgoňa

 Inšpícia 

 Naďa Bradáčová

 Ingrid Greššová

 Martin Manák

 Pavla Ružiak - Gejdošová

 Nina Tarasovičová

 Šepkárky 

 Alena Horňáková

 Dagmar Kováčová

 Dana Kurillová

 Jana Martinková

 Referencie 

 Pozri aj 
 Divadlo (umenie)
 Slovenské národné divadlo
 Opera Slovenského národného divadla
 Balet Slovenského národného divadla 
 Divadlo Nová scéna

 Externé odkazy 
 Slovenské národné divadlo - oficiálna stránka


Kategória:Slovenské národné divadlo