Hermanovce

Hermanovce sú obec na Slovensku v okrese Prešov. 

 Polohopis 
Obec leží v doline Hermanovského potoka. Názov je pravdepodobne odvodený od mena nemeckého  zakladateľa obce, šoltýsa Hermana. Rozloha katastrálneho územia je .

 Dejiny 
Hermanovce sa spomínajú už pred rokom 1320 ako villa Hermani na území panstva Svinia. V roku 1373 ako Nagy Hermany. V roku 1373 na jej území mala rodina Synka na svojom majetku 18 poddaných robotníkov. V roku 1869 už v obci žilo 660 obyvateľov, v roku 1990 – 832, v roku 1961 – 1329, 1970 – 1416 a pri ostatnom sčítaní ľudu v roku 2001 už 1452 obyvateľov. V roku 1828 bolo v obci 88 domov, v roku 1984 – 350 a v roku 2005 už 400.

Zachovala sa povesť o tom, že Grejtákovci, Lechmanovci, Plačkovci, Koneční a Vaňovci boli prvými obyvateľmi dediny, ktorá bola na sever od terajšej polohy obce. Keď raz boli v meste svoje domy nenašli – dedina sa prepadla. 

Majiteľmi obce boli viaceré rodiny – najstaršie mená z roku 1373 sú Synka a Chirke. Neskôr Semšey, Soos, Sebesy, Bertoty, Uzs a Sztankay. V roku 1754 Hermanovce patria Réveszovi, neskôr Semsey. Od roku 1772 sa objavuje aj meno Pechy. Zaujímavosťou obce je, že za Rakúsko-Uhorska ju tvorili dve obce, ktoré  navzájom delil potok Hermanka. Ešte do polovice 19. storočia mala aj dve pozemkové knihy. Po pravej strane potoka boli Sztankay–Hermanovce a po ľavej zasa Semšey-Hermanovce. Údajne v obci boli aj dvaja richtári.

Obyvatelia sa v prevažnej miere zaoberali poľnohospodárstvom, chovom dobytka, ovčiarstvom, plátenictvom a zaznamenalo sa i pálenie kolomaže. 

V dedine býval zeman Adam Semšey a jeho synovia Richard a Pavel. Odišli z obce v roku 1905 a ich majetok bol rozobraný.  Kaštieľ kde donedávna sídlila základná škola bol práve ich. Neskôr, až do roku 1945 ho vlastnil Alexander Pechy – zomrel v liečebnom ústave vo Vyšných Hágoch 11. februára 1945. Jeho syna Juraja odviezli ruskí vojaci po prechode frontu na Donbas do Ruska, kde zomrel. Dosiaľ žije jeho manželka Klára. Časom prešli kúpou i ostatné kaštiele – starý kaštieľ Semšeyovcov v roku 1911 kúpili Ján Šeliga, Antona a Terézia Kauzlaričová a Tomáš Pavlič. Druhý kaštieľ  odkúpili rodiny Kravcová a Hrabčaková. Tretí na prostriedku obce Jozef Adam a Matej Adam.  

Kronika zachytáva aj fakt, že základná škola v obci bola od založenia cirkevná – rímskokatolícka. Zoštátnená bola v roku 1945. Od roku 1947 bola z pôvodne 4-triednnej školy vytvorená meštianska škola, ktorú navštevovali aj deti z okolitých obcí – až do roku 1980. Materská škola vznikla v roku 1946.

Obec mala ako prvá vo vtedajšom Sabinovskom okrese, v roku 1948, postavenú budovu Potravného družstva. Dnes je v nej  kultúrny dom. Každý člen družstva dával vklad 2 000 korún – Ústredný zväz potravných družstiev dotoval stavbu sumou 650 000 korún. 

Roľnícke družstvo v obci vzniklo v roku 1959. 

K novodobej histórii obce Hermanovce nerozlučne patrí aj meno Prof.ThDr. Štefana Hlaváča, profesora, biskupského radcu, veľkého ľudomila a priateľa mládeže, ale taktiež aj antisemita a arizátor židovského majetku v Michalovciach, ktorý bol od 17. decembra 1957 až do 11. februára 1983 správcom fary v Hermanovciach.Štefan Halás: Profesor Hlaváč. Vydal Spolok sv.Vojtecha, Trnava 1996

 Kultúra a zaujímavosti  
 Pamiatky 
 Rímskokatolícky Kostol sv. Alžbety Uhorskej, jednoloďová pôvodne gotická stavba s polkruhovým ukončením presbytéria, bočnými kaplnkami a predstavanou vežou, asi zo začiatku 14. storočia.  Úpravami prešiel v roku 1650. Kostol bol evanjelický v rokoch 1666 – 1717. Následne prešiel barokovou prestavbou. V roku 1840 boli Františkom Péchym pristavané bočné kaplnky. Východne orientovaná veža bola postavená v rokoch 1860 – 1864. Ďalšie obnovy nasledovali v rokoch 1895, 1908 a 1925. Interiér je zaklenutý pruskými klenbami. Presbytériu dominuje hlavný oltár tvorený gotickými tabuľami a sochami umiestnenými do neogotickej oltárnej architektúry. Gotické časti kostola patrili pôvodne viacero oltárom z obdobia rokov 1470 – 1479 a ide o sekundárne použité oltáre zo zaniknutého augustiniánskeho kláštora v Hrabkove. V oltárnej skrini sú umiestnené tri sochy, Madona, sv. Barbora a sv. Dorota. Bočné oltáre s obrazmi Kristus na kríži a Bolestná Panna Mária sú rokokové, podobne aj kazateľnica s obrazmi evanjelistov na parapete. Fasády kostola sú hladké, členené opornými piliermi a oknami s polkruhovým záklenkom. Veža je ukončená barokovou helmicou s laternou.

 Hrobka rodiny Péchy, klasicistický kruhový pavilón s kupolou nesený šiestimi toskánskymi stĺpmi, z roku 1818.  Pohrebná tumba je umiestnená uprostred pavilónu. Pochovaný je tu František Péchy a jeho manželka Barbora. Pavilón sa nachádza východne od kostola.

 Kaštieľ rodiny Péchy, jednopodlažná klasicistická päťtraktová stavba na pôdoryse obdĺžnika so stredným rizalitom, z 20. rokov 19. storočia.  Kaštieľ je vo vlastníctve potomkov pôvodných majiteľov. Západná fasáda je tvorená priebežnou stĺpovou loggiou, z ktorej vystupuje trojosový portikus s trojuholníkovým štítom s tympanónom, v ktorom je umiestnený aliančný erb rodiny. Pri kaštieli je anglický krajinársky park a vedľa stojí mladší lovecký dom, jednopodlažná stavba na pôdoryse písmena U, s manzardovou strechou, z roku 1927. Stojí na mieste staršej kúrie. Stavbu nechal vybudovať Juraj Péchy.

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 



Kategória:Obce okresu Prešov