Ido

Ido (Ido)Rozšírenie:  celosvetovoPočet hovoriacich:  odhad 1000Klasifikácia: plánový jazykPísmo:  latinka PostavenieÚradný a primárny jazyk:  Žiadny štát, oficiálne používaný niekoľkými medzinárodnými organizáciamiRegulátor:  Uniono por la Linguo Internaciona Ido KódyISO 639-1: ioISO 639-2: ido Wikipédia io.wikipedia.org

Ido je umelý jazyk vypracovaný v roku 1907 na základe esperanta, preto sa mu hovorí aj reformované esperanto (Esperanto reformita). Autormi boli Louis Couturat a Léopold Leau, ktorí založili Délégation pour l'Adoption d'une Langue Auxiliaire Internationale; ďalej to boli Louis de Beaufront, Otto Jespersen, Friedrich Wilhelm Ostwald a ďalší. Cieľom reformy bolo zlepšiť znenie jazyka a odstrániť niektoré kritizované vlastnosti esperanta, napríklad koncovku štvrtého pádu. Po ide sa objavilo množstvo ďalších reformujúcich projektov. Ido sa vyvinulo na začiatku 20. storočia a udržuje si pomerne stálych stúpencov, najmä v Európe. V súčasnej dobe je ido spoločne s esperantom a interlinguou jediným pomocným jazykom s vysokým počtom textov a relatívne širokou základňou hovoriacich.

 Štruktúra jazyka 
Keďže jazyk vychádza z esperanta, väčšina jeho slovnej zásoby je zhodná alebo podobná. V ide neexistujú homonymá. Podstatné mená v jednotnom čísle sa končia na písmeno o (napr. hundo, linguo), medzi výnimky patria vlastné mená ako Djibuti, Francia, Nepal. Plurál podstatných mien sa tvorí zmenou koncovky -o na koncové -i (hundi, lingui). Prídavné mená sa končia vždy na písmeno a (napr. bona, mala), príslovky sa končia na písmeno e (napr. bone, male).

 Abeceda 
K zápisu jazyka ido sa používa všetkých 26 písmen latinky. Výslovnosť písmen a digramov je nasledujúca:
 Písmeno:  a  b  c  ch  d  e  f  g  h  i  j  k  l  m  n  o  p  qu  r  s  sh  t  u  v  w  x  y  z Výslovnosť:  a  b  c  č  d  e  f  g  h  i  ž  k  l  m  n  o  p  kw  r  s  š  t  u  v  w  ks  j  z IPA:  a, ɑ  b  t͡s  t͡ʃ  d  e, ɛ  f  ɡ  h, ɦ  i, ɪ  ʒ  k  l  m  n  o, ɔ  p  kw  r, ɾ  s  ʃ  t  u, ʊ  v  w  k͡s, g͡z  j  z

 Výslovnosť 
Všetky písmená (okrem j, y a zložkových písmen) sa v ide píšu a vyslovujú rovnako ako v slovenčine. Písmeno j sa vyslovuje ako slovenské ž v slove žaba (napr. jorno, manjar), písmeno y sa vyslovuje ako slovenské j v slove jasný (napr. yunino, mayo). Písmeno y sa musí vždy vysloviť ako spoluhláska, nikdy nie ako samohláska. Zložkové písmená ch, sh sa oproti alveolárnym c, s vyslovujú palatoalveolárne (ako slovenské písmená č, š). Zložkové písmeno qu sa číta rovnako ako zoskupenie písmen kw, pričom w sa číta so zaokrúhlenými perami. Slabiky di, ti, ni sa vyslovujú vždy tvrdo, rovnako ako v slovách diktátor (diktatoro), titán (titanio), nikotín (nikotino). Skupiny samohlások au, eu sa vyslovujú ako dvojhlásky, rovnako ako v slovenčine v slovách auto, euro.

Prízvuk je v slovách jazyka ido umiestnený na predposlednej slabike. Jedine v neurčitkoch slovies (napr. amar, donar, havar) je prízvuk na poslednej slabike.

 Užitočné frázy 
Niekoľko užitočných fráz v slovenčine a v jazyku ido:

 Ahoj.  Saluto. Ako sa voláte?  Quale vu nomesas? Volám sa…  Me nomesas… Ako sa vám darí?  Quale vu standas? Hovoríte idom?  Ka vu parolas Ido? Nerozumiem vám.  Me ne komprenas vu. Vďaka.  Danko. Nie je zač.  Tote ne. Ráčte.  Me pregas. Blahoželám!  Me gratulas! Dobre.  Bone. Je pekný deň.  Esas/Es bela jorno. Milujem ťa.  Me amas vu. Jedno pivo, prosím.  Un biro, me pregas. Koľko?  Quante? Čo je to?  Quo esas/es to? To je…  To esas/es… Dobré ráno.  Bona matino. Dobrý deň.  Bona jorno. Dobrý večer.  Bona vespero. Dobrú noc.  Bona nokto. Dovidenia.  Til rivido.

 Externé odkazy 
 http://www.ido.li
 http://io.wikipedia.org
 http://io.wiktionary.org

Kategória:Umelé jazyky