Tučniakotvaré

Tučniakotvaré alebo tučniaky () je rad letcov s jedinou recentnou čeľaďou tučniakovité (Spheniscidae).

Kedysi sa zaraďovali do nadradu plavce (Impennes), teda nie pod letce. Nadrad plavce zahŕňal len tento jeden rad.

 Charakteristika 
Sú to nelietavé vtáky žijúce na južnej pologuli. Nežijú, ako sa veľa ľudí chybne domnieva, iba v studenom podnebí aké je na Antarktíde. Tri druhy dokonca žijú v tropických oblastiach. Najsevernejšie umiestnená kolónia tučniakov sa nachádza  dokonca až na Galapágoch.

Tučniaci druhotne stratili schopnosť letu, vďaka zmenám, ktoré z nich urobili výborných plavcov a potápačov. Nohy sú výrazne posunuté dozadu a medzi troma prstami majú plávaciu blanu. Nohy sú pri plávaní používané iba ako kormidlo. Pretože nepotrebujú znižovať hmotnosť kvôli letu a naopak sa potrebujú potápať, nemajú pneumatizované kosti.

Aby v studených vodách i mrazoch na súši udržali teplo, vyvinula sa im hrubá vrstva podkožného tuku (rovnako ako všetkým vodným cicavcom; tučniak s hmotnosťou  má  tuku) a veľmi husté perie po celom tele, navyše starostlivo premastené. Jednotlivé pierka sú veľmi krátke a pevné a pripomínajú skôr šupiny. Nové perie im narastie za 2 – 3 týždne (pri veľkých druhoch až 6 týždňov). Celú túto dobu tučniaky hladujú, pretože si nemôžu naloviť potravu.

Tučniaky majú pomerne uniformné zafarbenie. Je to dané životom vo vode, keď biely spodok tela nie je oproti lesknúcej sa hladine vidieť a umožňuje nepozorované priblíženie ku koristi, zatiaľ čo tmavý chrbát napomáha rýchlejšiemu ohriatiu na slnku.

Pretože v morskej vode je rozpustenej veľa soli, musia sa jej tučniaky (rovnako ako všetky morské tvory) zasa zbaviť. Na to slúži supraorbitálna žľaza, ktorej vývod ústi do nosnej dutiny a koncentrovaný roztok soli potom odkvapkáva zo špičky zobáku. Zobák je zo strán stlačený rohovitými doskami na povrchu.

 Ekológia 
Tučniaky sa živia prevažne rybami, hlavonožcami, v dobe, keď sú na pevnine a rastie im perie, sú schopné dlhodobo hladovať (niektoré Antarktické tučniaky hladujú až 4 mesiace).

Sú to spoločenské vtáky, žijúce v obrovských kolóniách. Sú monogamické a ku hniezdeniu sa vracajú vždy na rovnaké miesto. Znášajú obvykle iba jedno až dve vajcia. Hniezdo je maximálne vytlačené jamka vystlaná trávnou, alebo kamienkami, niektoré druhy hniezdia v norách, v dutinách skál, či pod koreňmi. Na vajciach sa striedajú obaja partneri a obom sa na bruchu vytvorí silno prekrvený holý záhyb kože. Najskôr sedí samica, zatiaľ čo samec je na mori, loví a vykrmuje sa (niekoľko dní až týždňov), potom sa vystriedajú a na more zamieri zasa samica. Dva najväčšie druhy hniezdo vôbec nestavajú, pretože hniezdia priamo na snehu a vajcia majú iba položené na nohách a prekryté zmieneným dobre prekrveným záhybom kože.

Mláďatá sa liahnu slepé a porastené prachovým perím. Spočiatku ho jeden rodič stráži a druhý loví, neskôr mláďatá tvoria „škôlky“ a lovia obaja rodičia. O škôlky sa starajú buď mladí nehniezdiaci jedinci, alebo tí, ktorí o svoju znôšku prišli. Rodičia sú schopní v škôlke nájsť svoje mláďa a kŕmia iba to. Pri druhoch hniezdiacich v dutinách, zostávajú mláďatá schované vnútri a preto škôlky nevytvárajú. Mláďatá sa vydávajú na more až keď majú kompletné operenie. Malé druhy dospievajú v 2 – 3 rokoch, veľké dokonca 5 – 7

 Rozšírenie 
Tučniaky žijú iba na južnej pologuli (iba výnimočne sa populácie žijúce pri rovníku dostanú kúsok na sever). Držia sa okolo Antarktídy a na pobrežiach kontinentov a ostrovov, ktoré omývajú studené prúdy mieriace od Antarktídy na sever. Spolu s týmito prúdmi sa tučniaky dostávajú až ku rovníku. Najsevernejšia populácia je známa na Galapágoch a i tu sú hlavne na ostrovoch na juh od rovniku.

 Rozdelenie 
Rad tučniaky (Spehnisciformes) obsahuje jedinú čeľaď tučniakovité (Spheniscidae).
 ? rod †Waimanu Jones, Ando & Fordyce 2006
 †Waimanu manneringi 
 †Waimanu tuatahi 
 čeľaď tučniakovité (Spheniscidae)
 podčeľaď tučniaky (Spheniscinae):
 Rod Aptenodytes
 tučniak veľký/tučniak kráľovský/tučniak patagónsky, Aptenodytes patagonicus
 tučniak obrovský/tučniak cisársky/(sic!) tučniak veľký, Aptenodytes forsteri
 Rod Pygoscelis
 †Pygoscelis tyreei
 tučniak bieloškvrnový/tučniak bielotemenný Pygoscelis papua
 tučniak okatý, Pygoscelis adeliae
 tučniak čiapočkatý, Pygoscelis antarcticus
 Rod Eudyptes
 †Eudyptes sp.
 tučniak ozdobný Eudyptes filholi
 tučniak parochňový Eudyptes moseleyi
 tučniak skalný Eudyptes chrysocome
 tučniak hrubozobý Eudyptes pachyrhynchus
 tučniak žltobrvý Eudyptes robustus
 tučniak bielolíci Eudyptes schlegeli
 tučniak štetinatý Eudyptes sclateri
 tučniak vlasatý (alebo tučniak žltohlavý) Eudyptes chrysolophus
 Rod Eudyptula
 tučniak malý/tučniak modrý, Eudyptula minor (vrátane Eudyptula minor albosignata)
 Rod Megadyptes
 tučniak žltooký Megadyptes antipodes
 Rod Spheniscus
 †Spheniscus predemersus
 †Spheniscus urbinai
 tučniak okuliarnatý, Spheniscus demersus
 tučniak dvojpásy Spheniscus magellanicus
 tučniak jednopásy/tučniak jednopásový Spheniscus humboldti
 tučniak galapágsky/tučniak teplomilný Spheniscus mendiculus
 podčeľaď †Palaeeudyptinae (uvádzame len rody):
 rod †Anthropodyptes 
 rod †Anthropornis
 rod †Archaeospheniscus
 rod †Arthrodytes
 rod †Chubutodyptes biloculata
 rod †Dege
 rod †Delphinornis
 rod †Duntroonornis
 rod †Insuza
 rod †Korora
 rod †Marplesornis 
 rod †Nucleornis
 rod †Pachydyptes
 rod †Palaeeudyptes
 rod †Palaeospheniscus
 rod †Paraptenodytes
 rod †Wimantornis

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
Rozsiahle informácie o tučniakoch v češtine (biologe, etologie, anatomie...)