Mošovce

Mošovce sú obec na Slovensku v okrese Turčianske Teplice.

 Dejiny 
Mošovce patria k stredne veľkým turčianskym obciam. Ich bohatú históriu dokladá nielen množstvo zachovaných pamätihodností, ale aj najstaršia dochovaná písomná zmienka. Tou je donačná listina kráľa Ondreja II. z roku 1233.

Pôvodne boli Mošovce zložené z dvoch sídlisk: Prvé, Machyuch, sa rozkladalo na mieste dnešného Starého radu a druhé, Terra Moys, ktoré dalo mestečku aj svoje dnešné meno, stálo tam, kde dnešný Vidrmoch. A práve z tohto druhého názvu znamenajúceho Zem Mojšova odvodzujeme, že obec v dávnych časoch patrila istému Mojšovi, čo by mohlo byť skrátenou podobou zloženého slovanského mena Mojtech, podobného typu ako Vojtech alebo Mojmír. Historicky potom názov podliehal mnohým variáciám, od Mossovych, Mosocz, Mossowecz, villa regia Mayos alio nomine Mossovych, oppidium Mayus sue Mosocz, Mosocz olim Mayus až po dnešné Mošovce.

Osobitnou prastarou súčasťou Mošoviec je aj bývalá osada Chornukov, ktorej meno sa zachovalo v dnešnej podobe Čerňakov. Ďalšou časťou obce je osada Mazan.

Mošovce sa najprv rozvíjali ako kráľovská osada so slobodnou advokáciou, od polovice 14. storočia ako výsadné mestečko podriadené kráľovskému hradu Blatnica. Roku 1527 sa dostali do rúk rodu Révayovcov, ktorý takmer 400 rokov potláčal mošovské mestské práva.

V minulosti boli Mošovce významným remeselníckym strediskom Turca. Remeselná výroba dosiahla skutočne veľký rozmach a v mestečku pôsobilo okolo 15 cechov, najdlhšie sa udržal cech čižmárov a najslávnejší cech kožušníkov. Dnešné Mošovce možno charakterizovať ako významnú rekreačnú oblasť s množstvom pozoruhodností.

 Obyvateľstvo 
Podľa sčítania obyvateľstva z roku 2001 mala obec 1 380 obyvateľov, čo potvrdzuje mierny pokles populácie za posledných 7 rokov vo výške 4,7%. 98.62% z nich boli Slováci, 0.72% Česi a 0.14% Maďari. Náboženské zloženie bolo z 54.78% evanjelické, 30.36% rímskokatolícke a 12.97% obyvateľov nemalo žiadnu náboženskú príslušnosť.

 Kultúra a zaujímavosti  
 Pamiatky 
 Révayovský kaštieľ, neskorobaroková dvojpodlažná trojtraktová stavba s manzardovou strechou z druhej polovice 18. storočia.  Stavbe dominuje monumentálny trojosový rizalit s trojuholníkovým štítom s tympanónom. Na ose rizalitu, nad balkónom je umiestnený bohato dekorovaný erb Révayovcov. Parter je členený pilastrami s pásovaním. Poschodie je členené združenými pilastrami s iónskymi hlavicami. Okná majú dekoratívne ostenia, suprafenestry sú segmentové. V interiéri sa nachádzajú miestnosti zaklenuté pruskými klenbami. 

 Mošovský park, rozsiahly anglický krajinársky park z druhej polovice 18. storočia. Úpravami prešiel v roku 1980.  Nachádza sa v areáli kaštieľa. Jeho súčasťou je záhradný pavilón, skleník z roku 1800. Ide o jednopodlažnú klasicistickú stavbu s kruhovým stredným rizalitom a dvoma symetrickými krídlami. 

 Mauzóleum Révayovcov, neorománska kaplnka na pôdoryse gréckeho kríža z roku 1911.  Jeho autorom je architekt H. Schmal. Objekt je dvojetážový, spodné podlažie je krypta, horné podlažie slúži ako kaplnka. Portál je lemovaný pilastrami, nad portálom sa nachádza rozetové okno. Pod rímsou je umiestnený výrazný oblúčkový vlys.

 Rodný dom Jána Kollára, jednopodlažná zrubová stavba, rekonštrukcia pôvodného rodného domu básnika Jána Kollára s malým múzeom. Z pôvodného domu sa dochovala sýpka nachádzajúca sa v zadnej časti pozemku. Vstup do domu lemuje brána s kollárovým citátom „Slávme slávne slávu Slávov slávnych”.

 Evanjelický kostol, jednoloďová neoklasicistická stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a vežou tvoriacou súčasť jej hmoty, z rokov 1864-1871. Stojí na mieste staršej tolerančnej stavby z roku 1783. Upravovaný bol v roku 1927. Stavba má polkruhovo ukončené okná, hlavná fasáda je členená pilastrami. Veža vystupujúca z pôdorysu predstavaným rizalitom je ukončená zvonovitou helmicou.  

 Kostol Najsvätejšej Trojice, trojloďová neogotická stavba s polkruhovým ukončením presbytéria a predstavanou vežou z rokov 1912-1913, postavená na mieste starého gotického kostola. Ten bol svojho času najväčšou gotickou stavbov v Turci, v roku 1912 bol zbúraný kvôli podmočenému podložiu, ktoré narušilo jeho statiku. Pôvodne sa počítalo so zachovaním gotickej 45 metrov vysokej veže, no aj tá musela byť neskôr zbúraná. Fasáda je riešená v duchu neogotiky, okná sú ukončené lomeným oblúkoum, fasáda je členená opornými piliermi. Veža je šesťuholníková, ukončená ihlancovou helmicou. Z pôvodného gotického kostola sa zachoval fragment múrov veže s neskorogotickým portálom. 

 Kultúra 
náhľad|Socha Jána Kollára v Mošovciach od autora Fraňa Štefunku
Mošovce dali slovenskému národu veľa významných osobností, z ktorých najznámejšie sú hudobný skladateľ a pedagóg Frico Kafenda, spisovateľka Anna Lacková-Zora, literárny kritik, historik a  básnik Štefan Krčméry, barokový dramatik Jur Tesák Mošovský, cirkevný hodnostár a slovenský náboženský spisovateľ, ktorý sa svojím dielom radí do obdobia humanizmu, či zakladateľ dobrovoľného požiarneho zboru na Slovensku Miloslav Schmidt.

Najvýznamnejším z rodákov je veľký básnik Slovanov, filozof a evanjelický kazateľ Ján Kollár, ktorý svojou básnickou skladbou Slávy dcera nesmrteľne vstúpil najmenej do dvoch národných literatúr. Slávy dcera účinkovala na vtedajšie i neskoršie pokolenia národovcov a vlastencov ako východisko i motív zároveň. V pôvodine a v prekladoch prenikla aj do širšieho slovanského a neslovanského sveta a naveky preslávila svojho tvorcu.

 Kultúrne podujatia 
Tradičný Mošovský michalský jarmok, ktorý sa koná vždy začiatkom októbra, je jednou z najväčších podobných udalostí na Slovensku. Popri novoročnom ohňostroji a klasickom stavaní májov za zmienku stojí aj hasičský ples poriadaný pri príležitosti osláv fašiangov, spojených s pochodom masiek. V minulosti, až do začiatku 90. rokov minulého storočia, sa v obci každoročne konal aj polmaratón s názvom Beh SNP. Okrem toho sa v Mošovciach už od roku 1977 koncom augusta poriada Volejbalový turnaj o pohár ŠRZ Drienok - najväčší amatérsky vojelbalový turnaj na Slovensku s účasťou okolo 90 družstiev. V rovnakom období sa tiež uskutočňuje slávnostné kladenie vencov k pamätníku SNP.

 Turizmus 
Mošovce majú skutočne jedinečné okolie. Komplex historických alejí a zelene vytvára esteticky pôsobivú mozaikovito rozčlenenú krajinu, citlivo nadväzujúcu na lesné komplexy Veľkej Fatry s vrcholmi Tlstou, Ostrou a Drienkom, jedným z neoficiálnych symbolov obce. Toto pohorie patrí k turisticky najpríťažlivejším horstvám na Slovensku. V okolí Mošoviec sa nachádza aj Gaderská a Blatnická dolina s vápencovými a dolomitovými útvarmi.

Mošovcami preteká riečka Mošovka, ktorá sa v obci delí na dve ramená: hlavné rameno a tzv. Horný Potok, ktorý v minulosti slúžil na pohon mlynského kolesa.

Na severnom okraji obce, pri časti Čerňakov, sa nachádza sústava mošovských rybníkov napájaných Čiernou Vodou kedysi patriacich pod révayovské panstvo, dnes slúžiacich najmä na chov pstruhov.

 Občianska vybavenosť 
náhľad|Logo Mošoviec
V obci sa nachádza Spojená škola, s organizačnými zložkami - Združená stredná škola poľnohospodárska a rybárska, ktorá patrí k iba niekoľkým svojho druhu v strednej Európe. 

 Hospodárstvo 
Až do začiatku 90. rokov v obci pôsobila fabrika na spracovanie kožušín a nadväzný kožušinársky priemysel. Neskôr sa obyvateľstvo preorientovalo na poskytovanie služieb súvisiacich s cestovným ruchom (využívajú sa termálne pramene a okolitá príroda), potravinársky priemysel (pekárenské zariadnenia), oblasť stavebníctva (výroba betónových prefabrikátov, montovaných domov aj tradičné stavebníctvo) a rybárstva (mošovské rybníky). Význam si neustále udržiava aj poľnohospodárstvo, na dôležitosti naberá lesníctvo.

Je však potrebné zdôrazniť, že funkcia obce je jednako prevažne rezidenčná a väčšina ekonomicky aktívneho obyvateľstva dochádza za prácou do neďalekých Turčianskych Teplíc alebo Martina.

 Osobnosti obce 
náhľad|Daniel Krman
 Rodáci 
 Zachariáš Mošovský (* 1542 – † 1587), humanistický spisovateľ (sporné)Katolícky lexikon – Zachariáš MošovskýDominikánsky knižný inštitút – Zachariáš Mošovský
 Jur Tesák Mošovský (* 1547 – † 1617), spisovateľ, dramatik, básnik, utrakvistický farár a cirkevný hodnostár
 Ján Duchoň (* 1596 – † 1637), pedagóg, filozof a básnik (sporné)Matrikulácie Univerzity v Rostocku – Ján DuchoňZlatý Fond SME -- Ján Rezik: Gymnaziológia – Markušovce
 Gregor Láni († 1651), cirkevný hodnostár a evanjelický kňaz
 Ján Institoris (* ? – † 1661), evanjelický kňaz, pedagóg a spisovateľ (sporné)Zlatý Fond SME -- Ján Rezik: Gymnaziológia – Bánovce nad Bebravou
 Daniel Láni (* 1605 – † 1665), pedagóg, evanjelický kňaz a náboženský spisovateľ
 Matej Polereczky (* 1662 – † 1722), dôstojník, ktorý sa zúčastnil na Rákoczyho povstaní
 Michal Institoris (* 1635 – † 1705), evanjelický kňaz a básnik
 Ján Kollár (* 1793 – † 1852), politik, básnik, spisovateľ, predstaviteľ národného obrodenia, jazykovedec, archeológ, evanjelický kňaz
 Ondrej Šoltýs (* 1804 – † 1867), evanjelický kňaz, publicista
 Ján Emanuel Dobrucký (* 1854 – † 1921), evanjelický kňaz, spisovateľ, národný buditeľ Lužických Srbov
 Miloslav Schmidt (* 1881 – † 1934), organizátor pri zakladaní systému dobrovoľnej požiarnej ochrany, herec
 Frico Kafenda (* 1883 – † 1963), hudobný skladateľ a pedagóg
 Viliam Lenčo (* 1885 – † 1960), vlastivedný pracovník, pedagóg
 Matej Miškóci (* 1886 – † 1952), pedagóg, národnokultúrny pracovník a protifašistický bojovník
 Karol Lilge (* 1888 – † 1953), pedagóg, vlastivedný a osvetový pracovník
 Samuel Štarke (* 1888 – † 1959), evanjelický kňaz, národnokultúrny pracovník, cirkevný hodnostár
 Ladislav Zgúth (* 1889 – † 1972), evanjelický kňaz, publicista
 Štefan Krčméry (* 1892 – † 1955), básnik, literárny historik a kritik, publicista, prekladateľ, správca Matice slovenskej
 Dušan Čajka (* 1897 – † 1949), lekár
 Ján Šikura (* 1898 – † 1945), historik a stredoškolský pedagóg
 Anna Lacková-Zora (* 1899 – † 1988), poetka, prozaička a dramatička, autorka literatúry pre deti a mládež
 Dušan Jamriška (* 1903 – † 1979), dôstojník, protifašistický bojovník
 Rudolf Fraštacký (* 1912 – † 1988), politik
 Ján Sturmayr (* 1912 – † 2006), architekt
 Alexander Horváth (* 1938 – † 2022), futbalový reprezentant
 Jozef Beňovský (* 1949), scenárista, redaktor, literárny vedec

 Pôsobili tu 
 Izák Abrahamides (* 1557 – † 1621), náboženský spisovateľ, evanjelický superintendent
 Matej Lochman (* 1561 – † 1620), evanjelický kňaz, kronikár a pedagóg
 Eliáš Láni (* 1570 – † 1618), básnik, náboženský spisovateľ a cirkevný hodnostár
 Daniel Krman (* 1663 – † 1740), barokový spisovateľ, prekladateľ, vydavateľ, evanjelický kňaz a superintendent
 Michal Institoris-Mošovský (* 1733 – † 1803), osvietenský spisovateľ (sporné)
 Ján Šulek (* 1774 – † 1837), evanjelický kňaz, pedagóg a spisovateľ.
 Michal Miloslav Hodža (* 1811 – † 1870), národný buditeľ, evanjelický kňaz, básnik, jazykovedec (študoval tu)
 Peter Pavol Zgúth-Vrbický (* 1863 – † 1952), básnik, autor pre deti a mládež
 Jozef Tatár (* 1954), básnik, spisovateľ pre deti a mládež

 Partnerské obce 
  Dwikozy, Poľsko
  Kozy, Poľsko
  Lalić, Srbsko

 Pozri aj 
 Mošovská pahorkatina
 Mošovský potok
 Révaiovci
 Zoznam kultúrnych pamiatok v obci Mošovce

 Galéria 

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 

 Informácie o Mošovciach
 Apsida.sk- profil katolíckeho kostola

 Zdroje 
 BEŇOVSKÝ, J. a kol.: Mošovce v premenách času. Martin: Osveta, 1984. 304 s.
 LIPPAN, M. a kol.: Mošovce. Banská Bystrica: Stredoslovenské vydavateľstvo, 1971. 405 s.
 REŤKOVSKÝ, P.: Turistický sprievodca po mošovských pamätihodnostiach. Mošovce: Obecný úrad Mošovce, 2004. 36 s., ISBN 80-969156-0-6
 TATÁR, J.: Mošovce v historickej, kultúrnej a prírodnej mozaike. Mošovce: Obecný úrad Mošovce, 2003. 124 s., ISBN 80-968976-0-8
 TATÁR, J.: Živý poklad (Povesti z Mošoviec). Mošovce: Obecný úrad Mošovce, 1994. 64 s. ISBN 80-967232-0-0


Kategória:Obce okresu Turčianske Teplice
Kategória:Mošovská pahorkatina