Vyšná Šebastová

Vyšná Šebastová je obec na Slovensku v okrese Prešov.

 Polohopis 
 Časti obce 
náhľad|Ulica v obci

 Severná 
Leží 1 km od Vyšnej Šebastovej. Prvá písomná zmienka o nej pochádza z r. 1345. Pôvodní usadlíci tu pravdepodobne klčovali lesy a pálili uhlie. Od grófa dostali pozemky na výstavbu obydlí a k tomu oráčinu, pasienky pre kravy a drevo podľa potreby. Boli to želiari, ktorí chodili na pánske. V 14.15. storočí bol Sengetov súčasťou hradu Šebeš.

V súčasnosti patrí osada do katastra obce Vyšná Šebastová. Na jej území je vybudovaných 50 obytných domov, v ktorých žije približne 150 obyvateľov. Osada ma od r. 1983 vlastný kostolík zasvätený slovenským vierozvestcom Cyrilovi a Metodovi. Vďaka slušne vybudovaným inžinierskym sieťam a príjemnému prostrediu sa Severná v posledných rokoch stáva zaujímavou stavebnou lokalitou.

 Vodné toky 
náhľad|Potok v obci
Obcou preteká potok Šebastovka, miestnymi nazývaný Šebešuvka. Šebastovka je východným ľavostranným prítokom rieky Sekčov. Pramení v Slanských vrchoch pod vrchom Tri chotáre. Jej najvýznamnejším prítokom je ľavostranný prítok Šebastovníka na začiatku obce Podhradík. Miestni ľudia ho nazývajú Šebešík.

Severnou preteká Kapušiansky potok, ktorý je ľavostranným prítokom Ladianky, tá je ľavostranným prítokom Sekčova. Miestni ho nazývajú Kapanoš.

 Názov obce 
Názvy obcí a miest boli v minulosti často odvodzované od daností typických pre danú lokalitu. Spod Slanských vrchov vyviera bystrina pretekajúca úžľabinou Dubovej a Hájovej hory, ktorú Maďari nazvali „Sebes“, čo v preklade znamená rýchly alebo prudký. To je pravdepodobný pôvod názvov všetkých obcí ležiacich v jej povodí. Patrí medzi ne aj Vyšná Šebastová - Felsősebes, ktorej názov prešiel niekoľkými zmenami, kým v r. 1948 nadobudol dnešnú podobu. Napriek tomu starší občania používajúci šarišské nárečie aj dnes preferujú názov Vyšný Šebeš.

 Dejiny 
Podľa dostupných historických zdrojov prvú osadu na území dnešnej Vyšnej Šebastovej založili usadlíci v druhej polovici 13. storočia. Pravdepodobne to boli želiari, ktorí sa zaoberali poľnohospodárstvom a záhradníctvom. Majetok rozprestierajúci sa na tomto území patril Šarišskej župe. Neskôr majetok niekoľkokrát menil majiteľov. V kráľovskej listine z roku 1315 sa prvýkrát spomína hrad Šebeš. Tento hrad bol vystavaný z kameňa v rokoch 13071315 na kopci zvanom Mačka, v nad. výške  v blízkosti osady Podhradík (v prameňoch ako Waryala). V 14.16. storočí patrilo k hradu rozsiahle panstvo, na ktorom sa neskôr často striedali vlastníci. Po dlhých sporoch medzi Šebešiovcami a mestom Prešov o hranice majetku, bola roku 1550 proti hradu Šebeš vyslaná trestná výprava, ktorej sa zúčastnili aj prešovskí mešťania. Osadenstvo hradu nemalo šancu uspieť proti presile a tak sa majiteľ hradu František Šebeš rozhodol kapitulovať. Týmto rozhodnutím zachránil životy svojich poddaných, no o ten svoj prišiel, keď ho útočníci obesili spolu s kastelánom hradu Mikulášom Gergelackým na trám hradnej brány. Hrad bol vyrabovaný a vypálený. V nasledujúcich rokoch sa nikto nepokúsil o obnovu hradu a v súčasnosti sú na mieste, kde voľakedy stál, viditeľné iba nepatrné zvyšky obvodových múrov. Začiatkom 17. storočia sa Šebeš rozvinul na najväčšiu osadu v okolí. Obyvatelia sa venovali hlavne poľnohospodárstvu a chovu dobytka.

 20. storočie 
Začiatkom 20. storočia plynul život vo Vyšnej Šebastovej vcelku pokojne. Obyvatelia sa venovali prácam okolo statku a na poli. Medzi najčastejšie pestované plodiny v tom čase patrili ovos, raž, jačmeň a zemiaky. V stajniach nesmel chýbať rožný statok a ošípané s ktorými tunajší gazdovia úspešne obchodovali na jarmokoch po širokom okolí. Rutinný život v dedine z času na čas narušila silná búrka s krupobitím alebo požiar, teda udalosti, ktoré za sebou zanechávali nielen skazu materiálnu, ale často aj obete na ľudských životoch. 

V roku 1914 do života obyvateľov vtrhol ďalší fenomén – vojna. Štát začal s rekvírovaním obilia i dobytka pre potreby armády. Kvôli nedostatku potravín boli vládou zavedené tri bezmäsité dni v týždni a bol vydaný zákaz pečenia rožkov a žemli. Štyri roky vojny si vyžiadali obete aj spomedzi obyvateľov Vyšnej Šebastovej. O život prišlo 12 ľudí. Po vojne sa život pomaly dostával do starých koľaji a dedina sa postupne rozrastala. Prevažná časť obyvateľstva sa stále živila poľnohospodárstvom a chovom dobytka, no začali sa objavovať aj prví remeselníci. V obci sa začalo s pestovaním repy, maku, kapusty i ľanu z ktorého sa lisoval olej a dorábalo sa ľanové plátno. Rozšíril sa aj chov husí, sliepok a kačíc s ktorými sa hojne obchodovalo na trhoch. V roku 1934 bolo zaujímavým obchodným artiklom aj mlieko, s ktorým chodili gazdinky na trh, kde ho predávali po 80100 halierov za sladké a 6080 halierov za kyslé. Príjem z mlieka slúžil na vykrytie potrieb pre domácnosť. 

V roku 1939 vypukla 2. svetová vojna, ktorá nepriniesla nič dobré ani obyvateľom našej obce. Povinná mobilizácia, strach pred náletmi i kontingenty pre armádu nijako neprispeli životu obyčajných ľudí zvyknutých na prácu nie na vojnové vyčíňanie. Obyvatelia obce boli vystavení vojnovým útrapám až do 19. januára 1945, kým do obce nedorazila červená armáda, ktorej sa podarilo vytlačiť z tejto oblasti nemeckých vojakov.

Povojnové roky sa niesli v znamení výstavby a rozvoja obce. Obyvatelia sa snažili zabudnúť na minulosť poznačenú vojnovými útrapami, stratou príbuzných či známych. S chuťou sa púšťali do vykonávania každodenných činnosti, či už na poli alebo okolo statku, ale aj pri zveľaďovaní obce. Zmena politického systému, znárodňovanie majetku i kolektivizácia boli pre niektorých obyvateľov veľmi bolestivé, iní sa prispôsobili. 

 Erb, vlajka 
Najstaršia pečať obce, ktorej odtlačok sa doteraz podarilo objaviť, pochádza z roku 1788. Nachádza sa na listine zo 17. februára 1857 adresovanej košickému biskupovi so žiadosťou o organ z kostola v Nižnej Šebastovej do kostola vo Vyšnej Šebastovej. Znak obce tvorilo vyobrazenie na trávnatej pažiti (zobrazenej šrafovaním) stojacej labute vpravo od nej stojaceho obráteného mláďaťa, vľavo od nej z pažite vyrastajúcej listnatej vetvičky. Toto pečatidlo sa pravdepodobne nezachovalo.

Dňa 18. 03. 1998 schválila Heraldická komisia SR erb Vyšnej Šebastovej na základe pečatidla z roku 1885, ktoré sa našlo v Šarišskom múzeu v Bardejove. Toto pečatidlo bolo vyhotovené pravdepodobne pre stratu, alebo zničenie staršieho, pričom je jeho vernou kópiou.

Erbom obce je v modrom štíte na zelenej vyššej trávnatej pažiti stojaca strieborná labuť v zlatej zbroji vpravo od nej stojace obrátené rovnako sfarbené mláďa, vľavo od nej z pažite vyrastajúca zelená listnatá vetvička.

Vlajka obce má pomer strán 2:3. Je zakončená dvojitým rezom v tvare „lastovičieho chvosta“, ktorý siaha do 1/3 jej listu, tzn. zakončená troma cípmi. Pozostáva zo štyroch pruhov vo farbách modrá 3/8, biela (strieborná) 1/8, žltá (zlatá) 1/8, zelená 3/8.

 Politika 
 Obecné zastupiteľstvo 
 1715 – František Dudaš
 1754 – Miško Harčar
 1760 – Janko Jakub
 1773 – Ján Nemec
 1787 – Mišo Gajdoš
 1800 – Eštok Spišak, prísažní Andrej Gajdoš, Janko Mihaľ, Mišo Estočko
 1819 – Jany Tkačik
 1835 – Jany Marcinko, prísažní Jany Slebodnik, Jany Dančik, Eštok Tkač
 1836 – Štefan Jenčik
 1838 – Michal Chovanec
 1857 – Onda Fučik, prísažní Mihali Adam, Mihali Muška, Onda Tkačik, Mišo Mihali
 1858 – Mižo Tkáč, prísažní Mižo Chovanec, Štefan Baran, Mižo Adamčík, Mižo Kvaršek
 1. sv. vojna – Ján Baran
 po 1. sv. vojne – Jozef Prokop, Ján Adam
 193135 Ján Kravjar
 193538 Štefan Tkáč
 193845 Michal Sabol
 194547 Michal Adamčík
 194850 Jozef Seman
 195053 Michal Prusák
 195354 Ján Mikola
 195457 Michal Hudák
 195760 Jozef Stajanča
 196064 Rudolf Repka
 196486 Ján Mižišin
 198690 Marián Kraviar
 19902010 František Stanek
 20102018 Bc. Stanislav Šváby
 2018súč. Mgr. Marián Beluško

 Kultúra a zaujímavosti 
 Pamiatky 
 Rímskokatolícky Kostol sv. Kataríny Alexandrijskej, jednoloďová renesančná stavba s polygonálnym ukončením presbytéria a predstavanou vežou, z roku 1625.  Donátorkou kostola bola grófka Katarína Pálffy, vdova po palatínovi Žigmundovi Forgáchovi. Pod farský kostol patrili filiálky Nižná Šebastová, Podhradík i Okružná. V rokoch 2003 – 2004 sa uskutočnila obnova jeho interiéru. Fasáda bola obnovená v roku 2007. Interiér je zaklenutý valenou klenbou s lunetami, v presbytériu s hrebienkami. Nachádza sa tu barokový hlavný oltár s centrálnym obrazom sv. Kataríny lemovaný sochami svätcov a dva bočné oltáre. Fasády kostola sú členené oknami so segmentovým záklenkom so šambránami. Veža je lemovaná opornými piliermi, členená oknami s lomeným záklenkom a ukončená korunnou rímsou s terčíkom a ihlancovou helmicou. Kostol je obkolesený obranným múrom so vstupnou bránou s atikou s motívom lastovičieho chrbta. Súčasťou fortifikácie bola bašta, ktorá však bola v roku 1888 zbúraná. 

 Pravidelné podujatia 
Šebešská sedemnástka, bežecké preteky, ktorých prvý ročník sa konal 11. júna 1989 pri príležitosti 700. výročia prvej písomnej zmienky o obci. Okruh dlhý 17 kilometrov (od toho je odvodený názov), sa od roku 2007 skrátil na necelých . Štart i cieľ pretekov je na ihrisku vo Vyšnej Šebastovej. Trať vedie cez Vyšnú Šebastovú, Podhradík a časť trate vedie lesom. Každoročné sa ho zúčastnia desiatky mužov a niekoľko žien. Pre dorastencov je pripravený kratší 5 kilometrový okruh. Už plných dvadsať rokov má toto športové podujatie veľa priaznivcov z radov pretekárov, ale aj divákov, ktorí každoročne prichádzajú podporiť súťažiacich nielen z blízkeho okolia, ale aj z Poľska či Ukrajiny.

 Referencie 

 Iné projekty 

 Externé odkazy 



Kategória:Obce okresu Prešov