Aachen

Aachen (po česky a nesprávne alebo zastarano po slovensky CáchyAachen. In: ; ) je pohraničné, kúpeľné samosprávne mesto v Severnom Porýní-Vestfálsku v Nemecku. Obľúbená rezidencia franského kráľa Karola Veľkého a miesto korunovácie tridsiatich nemeckých kráľov (936 – 1531). 
V meste sa nachádza Aachenská univerzita (medzin. RWTH Aachen University), jedna z deviatich elitných vysokých škôl Nemecka.
Mesto sa ekonomicky sústreďuje na rozvoj vedy, techniky a informačných technológií.

 Poloha a geografia 
Aachen leží na juhozápadných hraniciach Nemecka, pri hraniciach s Belgickom a Holandskom a cca  od Kolína nad Rýnom.

 Dejiny 
Oblasť bola pôvodne osídlená Keltmi. Od 1. storočia tu Rimania založili kúpele Aquisgranum. V tejto pomerne odľahlej vidieckej oblasti sa však nenachádzalo žiadne väčšie osídlenie ani v časoch Starovekého Ríma (od najbližšej cesty bolo v tom čase vzdialené ). Tento stav pretrval až do včasného stredoveku, kedy tu bol za vlády Pipina III. Krátkeho založený hrad, ktorý sa v roku 788 stal zimným sídlom Karola I. Veľkého.

Stredovek
Franský učenec Einhard zaznamenal, že v 765 – 6 Pipin III. Krátky strávil Vianoce a Veľkú noc v Aquis villa (""). V roku 768 tu strávil prvé Vianoce čerstvo korunovaný kráľ Frankov, Karol Veľký. Aachen sa stal jeho obľúbeným sídlom, kde trávil väčšinu zím od roku 792 až do roku 814, kedy práve tu zomrel. Sídlo sa tak postupne stalo politickým centrom jeho ríše. Po smrti bol kráľ pochovaný v kostole, ktorý dal sám postaviť. Pôvodná hrobka sa nezachovala, jeho údajné pozostatky sa uchovávajú v svätyni, kam boli premiestnené po jeho vyhlásení za svätého.

V roku 936 bol v chráme postavenom Karolom Veľkým korunovaný Otto I. Nasledujúcich 500 rokov bola väčšina kráľov Svätej rímskej ríše korunovaná práve v Aachene. Posledným bol Ferdinand I v roku 1531.

Aachen bol v stredoveku regionálne významným mestom, najmä pre blízkosť Flámska a obchodu s vlnenými látkami. V roku 1166 získalo mestské práva; malo štatút slobodného kráľovského mesta, zodpovedajúceho sa iba cisárovi, no politicky bolo slabé a bez vplyvu na susedov. Jeho jediným domíniom bol susediaci Burtscheid.

Na začiatku 16. storočia mesto ďalej strácalo vplyv, navyše ho v roku 1656 zničil rozsiahly požiar.

V polovici 17. storočia sa Aachen stáva populárnym kúpeľným mestom; dôvod nebola ani tak vysoká účinnosť jeho horúcich prameňov, ako to, že sa stalo zároveň vyhľadávaným európskym centrom prostitúcie pre bohaté vrstvy, a to až do 19. storočia. Potvrdzujú to údaje v dobových turistických sprievodcoch, i najčastejší dôvod kúpelnej liečby – syfilis. Až na konci 19. storočia sa hlavnou miestnou kúpeľnou diagnózou stala reumatoidná artritída.

Aachen bol miestom významných konferencií a podpisov dôležitých zmlúv: Aachenský mier (1668) a Aachenský mier (1748).

 19. storočie 

V rokoch 1794 – 1815 patril Aachen Francúzsku, v roku 1801 sa stal časťou departementu Roer Napoleonovho Prvého francúzskeho cisárstva. Po Napoleonských vojnách v roku 1815 mesto ovládlo Prusko a mesto až do konca 19. storočia stagnovalo. V roku 1880 dosahoval počet jeho obyvateľov 80 000. Mesto trpelo preľudnením a zlým hygienickým štandardom až do roku 1875, kedy sa začalo rozširovať mimo stredoveké opevnenie. V 19-tom storočí a až do 30-tich rokov 20. storočia bolo významným producentom lokomotív a železničných vozňov, železa, špendlíkov, klincov, ihiel, gombíkov, tabaku, výrobkov z vlny a hodvábu.

V roku 1817 sa tu konal tzv. Aachenský kongres. Od roku 1880 má mesto univerzitu, je sídlom katolíckeho biskupa.

20. storočie
Aachen bol počas II. svetovej vojny ťažko poškodený. Bol dobytý americkými jednotkami v zdĺhavej bitke o Aachen, a do rúk Spojencov padol 21. októbra 1944, ako vôbec prvé nemecké mesto.

 Pamätihodnosti 
Najvýznamnejšou pamiatkou mesta je Aachenský dóm. Chrám je na zozname Svetového dedičstva UNESCO, s klenotnicou, kráľovským stolcom a hrobkou Karola Veľkého a Otta III.

Ďalšími významnými historickými pamiatkami sú:
  Aachenská radnica zo 14. storočia
 Grashaus, stredoveký dom, jedna z najstarších nereligióznych stavieb v meste. V súčasnosti sa v nej nachádza mestský archív.
 Elisenbrunnen, neo-klasicistická hala s fontánami a liečivými prameňmi
 mestské brány Ponttor a Kleinmarschiertor

 Ekonomický význam 
Mesto je dôležitou železničnou a cestnou križovatkou, administratívnym centrom ťažby uhlia. Významné zastúpenie tu má potravinársky, textilný, elektrotechnický, gumárenský, strojársky, kovospracujúci a sklársky priemysel.

 Osobnosti mesta 
 Wilhelm Worringer (* 1881 – † 1965), historik umenia
 Ludwig Mies van der Rohe (* 1886 – † 1969), architekt
 Franz Josef Radermacher (* 1950), matematik, ekonóm a futurológ
 Johannes Nollé (* 1953), historik, epigrafik a numizmatik
 Sebastian Bayer (* 1986), skokan do diaľky
 Kai Havertz (* 1999), futbalista

 Partnerské mestá 
  Arlington, Virgínia, USA, 1993
  Halifax, Spojené kráľovstvo, 1979
  Kapské Mesto, Juhoafrická republika, 1999
  Kostroma, Rusko, 2005
  Liège, Belgicko, 1955  Naumburg, Nemecko, 1988
  Ningbo, Čína, 1986
   Reims, Francúzsko, 1967
  Rosh HaAyin, Izrael, 2007
  Toledo, Španielsko, 1985

 Referencie 

 Pozri aj 
 Aachenský mier

 Iné projekty 

 Zdroj 


Kategória:Mestá v Severnom Porýní-Vestfálsku
Kategória:Kúpele v Nemecku
Kategória:Slobodné ríšske mestá