Kežmarok

Kežmarok (, , ) je okresné mesto ležiace pod Vysokými Tatrami v Prešovskom kraji. Je historickým mestom v tradičnom regióne Spiša a ústredným centrom karpatských Nemcov žijúcich na Slovensku a v niekdajšom Uhorsku. Patrí medzi najstaršie mestá na Slovensku. Mestské práva Kežmarku udelil uhorský kráľ Belo IV. v roku 1269. Slobodným kráľovským mestom sa Kežmarok stal v roku 1380. Historické jadro mesta je od 11. júna 1950 mestskou pamiatkovou rezerváciou. V meste sa nachádza drevený evanjelický artikulárny Kostol Najsvätejšej Trojice, ktorý je od 7. júla 2008 zapísaný do Zoznamu svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO.  Kežmarok je východiskovým bodom výletov do Tatranského národného parku (16 minút autom), Národného parku Slovenský raj (22 minút autom) a Pieninského národného parku (35 minút autom).

 Polohopis 
náhľad|Erb mesta Kežmarok z roku 1463 s anjelom držiacim mestský znak patrí medzi najstaršie na Slovensku
náhľad|Kežmarok a Vysoké Tatry na listine z 18. storočia
náhľad|Pohľad na Lomnický štít a Kežmarský štít zo sídliska Juh
Mesto sa nachádza v Podtatranskej kotline, v severnej časti podcelku Popradská kotlina, v údolí rieky Poprad. Západným smerom ležia Vysoké Tatry a Kežmarská pahorkatina, východne od Kežmarku sa dvíhajú Levočské vrchy. Mestom vedie železničná trať číslo 185 a cesta I/67, resp. cesta I/66, ktorú tu križuje cesta II/536. Ďalšími okresnými mestami v okolí sú Poprad, vzdialený  juhozápadne, Levoča vzdialená 27 km juhovýchodne, Spišská Nová Ves vzdialená  juhovýchodne a Stará Ľubovňa vzdialená  severovýchodne. Najbližším susedným mestom je  severne ležiaca Spišská Belá. Starý Smokovec – administratívne centrum mesta Vysoké Tatry, je vzdialený  na západ. Najbližšími hraničnými priechodmi sú 33 km vzdialené Podspády a 36 km vzdialená Lysá Poľana spájajúce Slovensko s Poľskom.

stred|Panoráma Kežmarku a Vysokých Tatier|náhľad|682x682bod

Kežmarok leží v zrážkovom tieni Vysokých Tatier a Levočských vrchov. Podnebie je mierne so studenými zimami. Podložie tvoria prevažne spraše, štvrtohorné usadeniny nív riek Poprad a Ľubica, pieskovce. Prevažujúce pôdne typy sú stredne ťažké hlinité hnedozeme, nivné pôdy a lužné pôdy. Sú tu náleziská pieskovca pod Jeruzalemským vrchom (Jeruzalemberg) a tehliarskej hliny v oblasti potoka Kežmarská Biela voda.

Súčasná rozloha katastra mesta je . Sú v ňom zastúpené smrekové lesy (pôvodne bukové) s prevažujúcim porastom: smrek, borovica, smrekovec, borovica čierna, javor, jarabina, vŕba, krovie. Nachádzajú sa tu vzácne a chránené druhy rastlín: snežienka jarná, šafran spišský, poniklec, veternica hájna a živočíšstvo: sýkorka a drozd, zajac, srnčia zver, diviačia zver, veverica, líška.

V blízkosti mesta leží bývalý vojenský obvod Javorina.

 Vodné toky 
 rieka Poprad s prítokmi:
 Slavkovský jarok zľava
 Vrbovský potok sprava
 Stránsky potok zľava
 Ľubica sprava, do nej:
 Ľubička sprava
 Tvarožniansky potok zľava
 Kežmarská Biela voda zľava
Zlatná sprava
 Hlboká voda zľava

 Vodné plochy 

 Vodná nádrž Kežmarok
 rybník na potoku Zlatná

 Hospodárstvo a infraštruktúra 
náhľad|Mestská radnica na Hlavnom námestí
náhľad|Erb mesta Kežmarok vytesaný do kameňa na priečelí mestskej radnice
náhľad|Domy na Hlavnom námestí
náhľad|Pohľad na veže mestskej radnice a Nového evanjelického kostola
náhľad|Festival EĽRO do Kežmarku láka tisíce návštevníkov
náhľad|Zimný štadión v Kežmarku bol dejiskom Zimnej univerziády 1999
 Mestom prechádza cesta I/67, resp. cesta I/66 s trasou Banská Bystrica – Brezno – Poprad – Kežmarok – Spišská Belá – Tatranská Javorina – hraničný priechod s Poľskom, na ktorej sa nachádza privádzač s pripojením na diaľnicu D1 v Matejovciach
V meste končí cesta II/536 s trasou Spišské Vlachy – Spišský Štvrtok – Vrbov – Kežmarok
Autobusové spoje premávajú na autobusovú stanicu a autobusové zastávky, mestská autobusová doprava je zabezpečená jednou autobusovou linkou
 Mestom prechádza železničná trať číslo 185 s trasou Poprad – Kežmarok – Stará Ľubovňa – Plaveč
Trať prechádza železničnou stanicou a dvoma zastávkami Kežmarok zastávka a Kežmarok-Pradiareň
 V meste sa nachádza priemyselný park a podniky Tatranská mliekareň a.s., Tatralift a.s., Podtatranská hydina a.s., Karloff s.r.o., Kávomaty s.r.o., Oktan a.s., Kupo s.r.o., Tlačiareň Kežmarok GG s.r.o., Plastiflex Slovakia s.r.o., Mubea Automotive Slovakia s.r.o., Deltrian Slovakia s.r.o., Hengstler s.r.o., Institute Europharm s.r.o. a ďalšie
 Pôdohospodárstvo: orná pôda sa využíva na pestovanie obilnín, okopanín, krmovín, repky olejnej , trávnaté porasty, záhrady
 Živočíšna výroba: chov dobytka, ošípaných, hydiny
 Lesné a vodné hospodárstvo: , z toho  lesy hospodárske a  lesy osobitného určenia; Využívajú sa na ťažbu dreva a rekreáciu
 Zdroje pitnej vody: vodojem Suchá hora, vodojem na svahu Jeruzalemského vrchu (Jeruzalemberg), potok Kežmarská Biela voda, studne

 Časti mesta 
Mesto Kežmarok v súčasnosti pozostáva len zo samotného mesta a nemá žiadne mestské časti. V minulosti sa Kežmarok skladal z mestských častí:

 Kežmarok
 Ľubica (1974 – 1992)
 Malý Slavkov (1974 – 1995)

Významnými miestnymi časťami v súčasnosti sú:

 stredoveké jadro mesta Kežmarok
 sídlisko Juh, ktoré je s počtom obyvateľov približne 6000 najväčším sídliskom v meste
 sídlisko Sever
 časť Pradiareň (Špineraj, ), ktorá vznikla v 19. storočí pri továrni na spracovanie ľanu

V roku 1885 postavili mestskú horáreň okolo ktorej vznikla časť Kežmarské Žľaby (Žleby, ). Osadu v roku 1947 od mesta odčlenili, aby sa stala súčasťou mesta Vysoké Tatry. Časť Mlynčeky (Mlynčoky, Tatranské Mlynčeky, , ) vznikla okolo kežmarských mestských mlynov v 19. storočí. Osada sa od mesta oddelila v roku 1956 a dnes tvorí samostatnú obec Mlynčeky.

 Ulice a námestia 
Bardejovská, Baštová, Biela voda, Cintorínska, Dr. Alexandra, Daniela Fischera, Fraňa Kráľa, Garbiarska, Gaštanová, Generála Štefánika, Hlavné námestie, Hradné námestie, Hradská cesta, Huncovská, Hviezdoslava, Ivana Stodolu, Jonáša Záborského, Jakuba Kraya, Jána Chalupku, Južná, Kamenná baňa, Karola Kuzmányho, Kláštorná, Komenského, Kostolné námestie, Košická, Krvavé pole, Kukučínova, Kušnierska brána, Lanškrounská, Levočská, Ľubická cesta, Martina Lányiho, Michalská, Možiarska, Mučeníkov, Nábrežná, Nad traťou, Nižná brána, Nová, Obrancov mieru, Pavla Jozefa Šafárika, Petržalská, Pod lesom, Pod traťou, Poľná, Pradiareň, Pri zastávke, Priekopa, Rázusova, Severná, Sihoť, Slavkovská, Starý trh, Strelnica, Suchá hora, Štúrova, Tatranská, Tehelňa, Toporcerova, Továrenská, Trhovište, Tvarožnianska, Vyšný mlyn, Weilburská, Weinova, Záhradná, Zochova.

náhľad|Kežmarský hrad
náhľad|Podkova pre šťastie pred Kežmarským hradom
náhľad|Vysoké Tatry v pozadí Kežmarského hradu
 Dejiny
náhľad|Bazilika svätého Kríža
náhľad|Interiér Baziliky svätého Kríža a hlavný oltár s plastikou ukrižovaného Ježiša od Majstra Pavla z Levoče
náhľad|Nový evanjelický kostol
náhľad|Drevený evanjelický artikulárny Kostol Najsvätejšej Trojice, pamiatka UNESCO
náhľad|V interiéri dreveného evanjelického artikulárneho Kostola Najsvätejšej Trojice je 1541 miest na sedenie
Mesto Kežmarok vzniklo v 13. storočí spojením troch osád – osady svätého Michala obývanej strážcami kráľovského pohraničia, slovenskej osady svätého Kríža a saskej osady pri Kostole svätej Alžbety. Nepriame dôkazy napovedajú, že súčasťou Kežmarku je aj niekdajšia osada svätých Petra-Pavla. Územie mesta však bolo osídlené už v kamennej dobe. Nachádzajú sa tu bohaté nálezy z bronzovej a železnej doby, sídlisko z laténskej a rímskej doby, slovanské sídlisko a základy sakrálnej stavby z 12. – 13. storočia.

Prvá písomná zmienka o Kežmarku pochádza z roku 1251. Mestské výsady mu v roku 1269 potvrdil kráľ Belo IV. a v roku 1380 sa Kežmarok stal slobodným kráľovským mestom. Ako slobodné kráľovské mesto získal viaceré hospodárske i politické privilégiá – napríklad právo dvoch výročných trhov (1419), sporné právo skladu (1435), právo meča (1438) a právo používať erb (1463). Podoba mestského erbu sa dodnes nezmenila.

V roku 1464 sa Kežmarok dostal do vlastníctva rodu Zápoľských. Stratil postavenie slobodného kráľovského mesta a dostal sa do poddanskej závislosti. Vypadol z kategórie najvýznamnejších miest Uhorského kráľovstva, čo potvrdili aj neskoršie zákonné články a dekréty panovníka Vladislava II. V kežmarskom chotári sa v ranom novoveku odohrali viaceré vojenské konfrontácie – jedna vyše storočná s blízkou Levočou o právo skladu, ktoré Kežmarok získal podvodom vďaka sfalšovanej listine, a druhá takmer 250-ročná, ktorú viedlo mesto s majiteľmi hradu, voči ktorým bolo v poddanskej závislosti. Do histórie mesta sa významne zapísali aj protihabsburské povstania Juraja II. Rákociho a kežmarského rodáka Imricha Thökölyho, kedy o Kežmarok zápasili dve silné skupiny miestodržiteľov krajiny.

Kežmarok zohrával zásadnú úlohu v objavovaní a sprístupňovaní Vysokých Tatier. V meste v roku 1873 vznikol Uhorský karpatský spolok ako prvý turistický spolok v Uhorsku, ktorý bol neskôr presťahovaný do Levoče a potom do Spišskej Novej Vsi. Spolok okrem iného podnietil vznik horskej záchrannej služby a výstavbu modernej cesty, po ktorej vedie dnešná Cesta slobody. Prvý známy turistický výlet do slovenských veľhôr podnikla kežmarská hradná pani Beata Laska v roku 1565. Vedecké metódy pri výstupoch na tatranské štíty využili prírodovedci Dávid Fröhlich, Juraj Buchholz (17. storočie) a Kristián Genersich (18. storočie). Prírodovedec a subrektor kežmarského lýcea Thomas Mauksch založil Starý Smokovec, z iniciatívy kežmarského učiteľa Jozefa Bohuša v roku 1881 vznikla tatranská osada Dolný Smokovec a v roku 1888 vznikla na mieste kežmarskej mestskej horárne tatranská osada Kežmarské Žľaby.
stred|náhľad|361x361bod|Obraz profesora kežmarského lýcea Ernsta Scholza z roku 1938 zachytáva Kežmarok ako vstupnú bránu do Vysokých Tatier
Výhodná poloha mesta pri dôležitých obchodných cestách spájajúcich Orient so severom Európy v stredoveku urýchlila jeho hospodársky rozvoj. Kežmarok bol počas minulých storočí veľmi živým mestom. Mesto bolo až do roku 1945 obývané prevažne nemeckým obyvateľstvom, ktorí mali v oblasti dominantné postavenie. V 15. – 19. storočí tu pracovalo vyše 40 remeselníckych spoločenstiev – cechov. Väčší počet cechov na území Slovenska pôsobil už len v Bratislave, Košiciach a Levoči. Po celej Európe preslávili Kežmarok farbiari, stolári, tkáči, súkenníci, ihliari a zlatníci. Mesto bolo známym hospodárskym a kultúrnym centrom Spiša a Uhorska. Vďaka kvalitným školám, medzi ktoré patrilo významné Evanjelické lýceum s vyše 400-ročnou tradíciou, do Kežmarku prichádzali profesori a študenti z celej strednej Európy – medzi nimi aj najvýznamnejší slovenskí literáti a vedci ako napríklad Pavol Országh Hviezdoslav, Pavol Jozef Šafárik, Aurel Stodola alebo Jur Hronec.

Najväčší hospodársky a spoločenský úpadok v moderných dejinách Kežmarku nastal na konci 19. storočia, kedy sa vo väčšej miere začal vďaka železnici rozvíjať neďaleký Poprad. Koncom 19. storočia vznikol konflikt medzi rôznymi národnostnými hnutiami Rakúsko-Uhorska, ktoré vyústili do poľských teritoriálnych požiadaviek  v oblasti Oravy, Spiša a Kysúc. V roku 1918 poľské vojská dočasne obsadili časti týchto regiónov, vrátane Kežmarku, aj obce Stará Ľubovňa, Spišská Stará Ves a Podolínec. Po medzinárodnej intervencii sa na tomto území vytvorila neutrálna zona zabezpečená francúzskymi dohodovými vojskami. 
Po konci druhej svetovej vojny bola väčšina nemeckého obyvateľstva vysťahovaná, preto bolo mesto dosídlené z viacerých oblastí Slovenska. Veľká časť nového obyvateľstva prišla z okolitých goralských obcí, zo Zamaguria, z Poľského Spiša, z Maďarska aj z okolitých rusínskych obcí. V súčasnosti je odhadovaný počet Goralov v Kežmarku okolo 600 ľudí, čo tvorí 4% celkového obyvateľstva. 

Okrem týchto zmien bolo mesto v polovici 20. storočia pričlenené komunistickým režimom pod správu dovtedy nevýznamného  Popradu. Od roku 1996 je Kežmarok opäť okresným mestom, aj keď hranice územia sa oproti pôvodným zmenili – súčasťou okresu dnes nie sú Vysoké Tatry.

 Názov mesta 
Prvý písomný prameň z roku 1251 hovorí o Kežmarku ako o Villa Sexonum aput Ecclesiam Sancte Elisabeth. V roku 1269 dostalo mesto mestské práva a s nimi tiež meno Käsmarkt (neskôr Käsmark/Kesmark a niekedy chybne Kaisermarkt). Slovenské označenie mesta Kežmarok a maďarské označenie mesta Késmárk pochádzajú z nemeckej formy.

Podľa Kežmarku boli pomenované mnohé miesta v Tatrách, predovšetkým tie, ležiace na mestských pozemkoch – Kežmarský štít, Zelené pleso kežmarské, rieka Kežmarská Biela voda, Kežmarská chata, osada Kežmarské Zľaby. Časť Tatier v oblasti Lomnického štítu a Kežmarského štítu pôvodne niesla názov Kežmarské vrchy. Kežmarský štít vtedy volali Mutter () alebo Grossmutter (). Lomnický štít volali Dedo. Názov mesta nesú aj iné krajinné a miestne pomenovania, medzi ktoré patria Kežmarská pahorkatina, Kežmarské námestie v bratislavskej Petržalke a Kežmarská ulica () v Budapešti.

 Pôvodné názvy mesta 
Caseoforum (1361), Forum Casaeorum (1307), Forum Caseonum (1301), Forum Caseorum (1329), Kasmark (1269), Kazmarc villa (1270), Kaymarc (1270), Kayssmark (1288), Käszmark (1269), Kesemark (1369), Kesmarck (1392), Kesmarco (1338), Kesmarg (1294), Kesmark (1269, 1270, 1294), Kezmarc (1329, 1330), Kezmark (1294), Keysmarch (1272), Keyssmarkh (1269), Késmark (1288), Kismark (1294), Kissmark (1294), Kiszmark (1293), Kümark (1294)

 Historické pamiatky 
Kežmarok patrí medzi prvé pamiatkovo chránené mestá na Slovensku – 11. júna 1950 bolo historické jadro Kežmarku vyhlásené za mestskú pamiatkovú rezerváciu, ktorých je u nás v súčasnosti 18. Medzi národné kultúrne pamiatky nachádzajúce sa na území mesta patrí drevený evanjelický artikulárny Kostol Najsvätejšej Trojice, ktorý sa 7. júla 2008 stal pamiatkou UNESCO. Významnou národnou kultúrnou pamiatkou je Evanjelické lýceum s jednou z najväčších historických školských knižníc v strednej Európe. Kežmarské lýceum navštevovali študenti a profesori nie len z Uhorska, ale aj zo širokého okolia. Medzi nimi boli mnohí významní literáti ako Pavol Országh Hviezdoslav, Pavol Jozef Šafárik, Karol Kuzmány, Jonáš Záborský, bratia Ján a Samo Chalupka, Samo Tomášik, Janko Kráľ, Martin Rázus, Ivan Stodola, Ján Generisch, Jovan Sterija-Popovič, Lazar Lazarevič; Maliari Ladislav Mednyánszky, Peter Bohúň; Lekári Vojtech Alexander, Daniel Fischer, Ľudovít Markušovský; Geografi a historici Dávid Fröhlich, Juraj Buchholtz mladší, Kristián Generisch, bratia Pavol a Ján Hunfalvy, Thomas Mauksch, Samuel Weber; Filozofi a ekonómi Gregor Berzeviczy, Ján Feješ, Martin Schwantner; Prírodovedci, fyzici a matematici Aurel Stodola, Jur Hronec, Thomas Mauksch, Fridrich Hažlinský, Ferdinand Filarský, Friedrich August Hazslinszky a ďalší.

K najvýznamnejším kežmarským historickým pamiatkam patria:
 Stará budova Evanjelického lýcea s historickou knižnicou (1774 – 1776)
 Drevený evanjelický artikulárny Kostol Najsvätejšej Trojice (17. storočie), od 7. júla 2008 zapísaný do Zoznamu svetového kultúrneho a prírodného dedičstva UNESCO
 Nový evanjelický kostol s mauzóleom Imricha Thökölyho postavený v eklektickom štýle (1872 – 1894)
 Neskorogotická rímskokatolícka Bazilika svätého Kríža (1444 – 1498) s okolím a hlavný oltár s plastikou ukrižovaného Ježiša od Majstra Pavla z Levoče
 Renesančná zvonica (1591)
 Barokový rímskokatolícky Kostol Navštívenia Panny Márie, bývalý kostol rehole pavlínov (1747 – 1772)
 Neskorogotický mestský hrad (1462)
Zachované časti mestského opevnenia (15. storočie)
 Mestská radnica (pôvodne gotická stavba z roku 1461, prestavaná v klasicistickom slohu v roku 1799)
 Reduta postavená v klasicistickom slohu (17. storočie)
Starý cintorín (17. storočie)
Ortodoxný židovský cintorín (19. storočie)
Strelnica kežmarského Streleckého spolku (1872)
Lekáreň Ku korune (19. storočie)
 Železničná stanica postavená v secesnom štýle (1914)
Turbína, najstaršia nepretržite fungujúca elektráreň na Slovensku (1910)
Pradiareň (Špineraj), textilná továreň na spracovanie ľanu (19. storočie)
Weinova továreň, priemyselné budovy Prvej spišskej mechanickej tkáčovne Kežmarok (19. storočie)
Jeruzalemský vrch (Jeruzalemberg), archeologické nálezisko pravekého osídlenia

 Sakrálna architektúra 
Takmer osem storočí existencie Kežmarku poznačilo i jeho architektúru, ktorá počnúc románskym slohom obsahuje takmer každý stavebný štýl. Okrem dreveného evanjelického artikulárneho Kostola Najsvätejšej Trojice patria medzi sakrálne dominanty mesta aj Nový evanjelický kostol z roku 1894 s hrobkou Imricha Thökölyho a Bazilika svätého Kríža z roku 1498, ktorá patrí svojimi rozmermi medzi najväčšie na Slovensku. Pred bazilikou je samostatne stojaca renesančná zvonica z roku 1591, ktorá bola v minulosti vyzdobená zlatom. Dnes je považovaná za najstaršiu renesančnú zvonicu na Slovensku. Nachádza sa tu tiež barokový rímskokatolícky Kostol Navštívenia Panny Márie z roku 1772 a kaplnky Božského Spasiteľa, svätého Jána Nepomuckého a Kaplnka Kristovho pádu pod krížom. V priestoroch Kežmarského hradu sa nachádza Kaplnka svätého Kríža vybudovaná v barokovom slohu. K novším sakrálnym stavbám patrí modlitebňa Bratskej jednoty baptistov z roku 1929 a kláštor redemptoristiek, ktorý stojí na Hradnom vrchu. Stavba kontemplatívneho kláštora bola dokončená v roku 2005. V roku 2008 bol dostavaný gréckokatolícky Chrám Narodenia presvätej Bohorodičky.

 Kultúra, šport a oddych 
náhľad|Stará budova Evanjelického lýcea
náhľad|Jedna z bášt mestského opevnenia

 Kultúrne inštitúcie 

 Mestské kultúrne stredisko v Kežmarku vo februári 2021 začlenili do štruktúry mestského úradu a premenili na Oddelenie kultúry. Do kompetencií Oddelenia kultúry patria mestské mediá a správa divadelnej sály, kina, výstavnej siene a mestskej knižnice. V roku 2020 pribudol najnovší priestor pre kultúrne podujatia Záhrada. Oddelenie kultúry usporadúva predovšetkým divadelné predstavenia, filmové predstavenia, hudobné koncerty a výstavy výtvarného umenia. 
Kino sídliace v budove reduty funguje od roku 1917. V súčasnosti nesie názov Kino Iskra a od 22. novembra 2010 v ňom pôsobí aj Filmový klub Iskra, ktorý usporadúva premietania slovenských a zahraničných nezávislých filmov za účasti ich tvorcov. Na Jeruzalemskom vrchu (Jeruzalemberg) v tesnom susedstve sídliska Sever sa nachádza amfiteáter.
Mestská knižnica Kežmarok vlastní približne 50 000 zväzkov kníh. Vznikla v roku 1945, ako knižnica spolku Katolícky kruh, v roku 1952 sa stala okresnou knižnicou a od roku 1960 je mestskou knižnicou.
Lyceálna knižnica je historická knižnica evanjelickej cirkvi, obsahuje vyše 150 000 zväzkov historických kníh, mnohé sú jedinými exemplármi na Slovensku. Je to jedna z najväčších historických školských knižníc v strednej Európe.
 Na Kežmarskom hrade od roku 1931 sídli Múzeum v Kežmarku zachytávajúce dejiny mesta a jeho postavenie v kontexte Vysokých Tatier a Spiša . Dostupná je aj výstava historických vozidiel. Súčasťou múzea sú okrem expozícií na hrade aj Múzeum bytovej kultúry na Hlavnom námestí, ktoré ponúka expozíciu meštianskej bytovej kultúry na Spiši a výstavná sieň na Ulici Dr. Alexandra.
Výstavy výtvarného umenia môžu návštevníci vidieť aj v nezávislej Galérii U anjela.
V meste pôsobí folklórny súbor Magura s viac ako päťdesiatročnou tradíciou a detské folklórne súbory Maguráčik a Goralik.
Zastúpenie tu má Karpatendeutscher Verein in der Slowakei ().
V Kežmarku pôsobia vydavateľstvá Vivit a Jadro.
Informovanosť občanov mesta zabezpečujú od roku 1993 obnovené noviny Kežmarok a od roku 2006 do roku 2024 Kežmarská televízia. V roku 2024 z dôvodu cenzúry Kežmarská televízia prerušila vysielanie.
V rokoch 1941 až 1944 v Kežmarku pôsobil Institut für Heimatforschung in Käsmark ().

 Kultúrne podujatia 
Letný festival EĽRO (Európske ľudové remeslo) patrí medzi najväčšie festivaly ľudových remesiel a ľudového umenia v Európe. Koná sa od roku 1991 a nadväzuje na tradíciu kežmarských výročných trhov. V zime sa na Hlavnom námestí konajú Vianočné trhy. V júni sa v uliciach Kežmarku a v Mestskom kultúrnom stredisku schádzajú návštevníci festivalu mládežníckych divadiel Divadlenie. Od roku 2011 sa na prelome mesiacov júl a august koná Letné kino na hradnom nádvorí. Medzi tradičné podujatia patria Kežmarská hudobná jar a Kežmarská hudobná jeseň. V októbri sa v meste koná Medzinárodný festival horských filmov.

 Šport 
Kežmarok ponúka množstvo príležitostí na výlety do prírody a na moderné športové vyžitie. Tradícia kežmarského športu siaha hlboko do minulosti. Strelecký spolok tu vznikol už v roku 1510 a dodnes sa zachovala budova jeho strelnice, množstvo terčov a pamätných predmetov. V roku 1873 v meste vznikol Uhorský karpatský spolok, ktorý bol prvou turistickou organizáciou v Uhorsku. Od sezóny 1923/1924 kežmarský Karpatský spolok okrem iných aktivít organizoval hokejovú pohárovú súťaž v Starom Smokovci, ktorá patrila medzi prvé na Slovensku.

Mesto je východiskovým bodom na túry predovšetkým do Vysokých Tatier, Levočských vrchov, Spišskej Magury, Pienin a Slovenského raja. Neďaleko Kežmarku sa nachádza moderný golfový areál Royal Valley Golf Club. Obľúbeným miestom cyklistov a korčuliarov je cyklistický chodník, ktorý vedie od Turbíny na juhozápadnom konci mesta cez jeho historické jadro, sídlisko Sever, Strážky, Spišskú Belú a Tatranskú Kotlinu do Ždiaru, alebo cez sídlisko Juh do Vrbova. V súčasnosti je vo výstavbe predĺženie chodníka od Turbíny cez Huncovce do Veľkej Lomnice. Lesopark Sever poskytuje možnosti na pešie a cyklistické výlety na Jeruzalemský vrch (Jeruzalemberg), do Hájovne spojenej s časťou Pradiareň (Špineraj) závesným lanovým mostom ponad rieku Poprad, k rybníku na potoku Zlatná a do okolitých lesov a vrchov, ktorými vedú aj značené cyklistické cesty. V zime je možné lyžovať na dvoch priľahlých zjazdovkách a bežeckých tratiach, v letnej sezóne sú k dispozícii mestské tenisové kurty. Rybolov je okrem rybníka na Zlatnej možný aj na Vodnej nádrži Kežmarok nachádzajúcej sa na juhozápadnom okraji mesta. Lesopark Juh ponúka možnosti na ľahké vychádzky predovšetkým na Suchú horu a k Vodnej nádrži Kežmarok.

Na území mesta sa nachádza letné kúpalisko, zimný štadión s kapacitou 3500 miest, futbalový štadión s bežeckým oválom, tréningový futbalový štadión a Športová hala Vlada Jančeka. Každoročne sa tu konajú turnaje vo volejbale, hokejbale, futbale, šachu, lukostreľbe, tanečnom športe, atletike a nočný beh. Mesto je domovom extraligového hokejbalového družstva MŠK Kežmarok.

 JAMES Kežmarok – horolezecký klub
 Royal Valley Golf Club – golfový klub (Malý Slavkov)
MŠK Kežmarok – mestský športový klub

MHK Kežmarok – hokejový klub
 1. MFK Kežmarok – futbalový klub
 KV MŠK Oktan Kežmarok – volejbalový klub
CK MŠK Kežmarok – cyklistický klub
TŠC Tempo Kežmarok – klub športového tanca

 Turistický ruch 
Návštevníci Kežmarku môžu získať informácie o meste a jeho regióne v Kežmarskej informačnej agentúre na Hlavnom námestí. Ubytovanie v historickom jadre Kežmarku poskytujú Hotel Club a Boutique Hotel Hviezdoslav. Hostia nájdu ubytovanie aj v Penzióne Kiska, Penzióne Berg a v mnohých menších penziónoch a ubytovniach v historickom jadre a v blízkom okolí.

V blízkosti mesta sa nachádza pobočka Slovenskej národnej galérie sídliaca v renesančnom kaštieli v Strážkach. Návštevníci tu môžu vidieť výstavu obrazov impresionistu Ladislava Mednyánszkého. V neďalekej Spišskej Belej sa nachádza Múzeum J. M. Petzvala, ktoré zachytáva život matematika a fyzika Jozefa Maximiliána Petzvala – vynálezcu moderného fotografického objektívu.

Bezprostredné okolie Kežmarku ponúka najlepšie turistické atrakcie na Slovensku. Kežmarok je východiskovým bodom výletov do Tatranského národného parku (16 minút autom), Národného parku Slovenský raj (22 minút autom) a Pieninského národného parku (35 minút autom). Návštevníci sa môžu vydať na výlety lanovkou na Skalnaté pleso, na Lomnický štít alebo na Hrebienok. V Tatranskej Kotline je od roku 1884 prístupná Belianska jaskyňa, ktorá je jedinou jaskyňou v Belianskych a Vysokých Tatrách otvorenou verejnosti. V neďalekej goralskej obci Ždiar, v časti Bachledova dolina sa nachádza 1234 m dlhý Chodník korunami stromov s vyhliadkovou vežou a 67 m dlhým toboganom. V Tatranskej Javorine je sprístupnený lovecký zámoček kniežaťa Hohenloheho. Zaujímavé miesta na pešiu a cyklistickú turistiku ponúkajú Spišská Magura, Zamagurie a Levočské vrchy s očarujúcimi a neobvyklými výhľadmi na Vysoké a Belianske Tatry. Po náročných túrach nájdu turisti oddych vo vode s teplotou až 38°C, ktorú ponúka celoročne otvorené termálne kúpalisko vo Vrbove. Kúpeľná obec Vyšné Ružbachy s historickým letným kúpaliskom a sochárskym sympóziom patrí medzi najstaršie kúpele na Slovensku. Zážitok plavby na plti ponúkajú pltníci z obce Červený Kláštor, kde sa nachádza aj stredoveký kláštor kartuziánov a vrch Tri koruny, z ktorého podľa povesti lietal mních Cyprián. Golfisti navštevujú ihriská Royal Valley Golf Club v Malom Slavkove a Black Stork Golf Resort vo Veľkej Lomnici. Nároční ale aj začínajúci lyžiari majú možnosť navštíviť lyžiarske strediská v Tatranskej Lomnici, Bachledovej doline, Ždiari, Vyšných Ružbachoch alebo vo Svite.

 Obyvateľstvohttp://app.statistics.sk/mosmis/sk/scitanie.jsp?txtUroven=440703&lstObec=523585 
 Počet obyvateľov: 16 552 (31. december 2010)
 Muži: 8324, ženy: 8917
 Vekové rozloženie: 12 – 25 = 4 061, 25 – 40 = 3 964, 40 a viac = 6 730
 Hustota: 705 obyvateľov na 
 Produktívny vek: 10 350 obyvateľov je v produktívnom veku, čo je 60 % populácie
 Podľa zamestnania: priemysel a výroba = 38  %, obchod a služby = 28  %, administratíva, banky = 9  %, školy = 8  %, zdravotníctvo = 4 %

 Etnické zloženie 
Osídlenie územia Kežmarku bolo do 13. storočia zväčša slovanské. Po pustošivých vpádoch Tatárov v rokoch 1241 – 1242 bolo Uhorsko značne vyľudnené. Kráľ Belo IV. preto pozval do krajiny cudzincov z územia dnešného Nemecka, z ktorých sa značná časť usídlila v oblasti Kežmarku a na celom Spiši.
1796: nemecké mestoVÁLYI, András. Magyar Országnak Leírása. Pešť: 1796.
1851: nemecko-slovensko-maďarské mestoFENYÉS, Elék. Magyarország geográfiai szótára. Budín: 1851.

+Percentuálny podiel jazykov (1880 – 1910)Historicko-demografický lexikón obcí Slovenskej republiky. Bratislava: Slovenský štatistický úrad, 2012.  a národností (1930 – 2011)Štatistický úrad SR https://slovak.statistics.skRokSpoluSlováciČesiMaďariNemciRusíni a UkrajinciChorváti a SrbiRómoviainí1880447515,75%  -7,75%72,00%0,04%0,02%  -1,21%1890489720,52%  -11,72%65,86%0,00%0,00%  -1,90%1900560619,16%  -16,98%60,79%0,00%0,00%  -3,07%1910631725,42%  -20,80%51,32%0,00%0,03%  -2,42%1930722841,85%1,84%35,65%0,30%  -  -20,35%19912029494,42%1,06%0,17%0,24%0,12%  -3,67%0,33%20011738395,21%0,90%0,15%0,43%0,18%0,01%1,59%1,54%20111683284,73%0,61%0,14%0,36%0,30%0,01%1,20%12,65%

 Náboženské zloženie 
+Percentuálny podiel vierovyznaní (1880 – 2011)RokSpoluR.KatolíciG.KatolíciLuterániKalvíniŽidiaPravoslávniiníateistin/a1880447543,55%2,06%40,25%1,88%12,09%0,09%0,09%1910631754,68%2,18%24,43%1,50%16,62%0,09%0,49%1930722856,59%3,14%21,21%0,61%16,13% 2,32%19912029469,45%2,96%3,79%0,07%0,00%0,20%0,30%7,93%15,30%20011738377,50%2,63%4,80%0,11%0,02%0,40%0,66%10,98%2,91%20111683266,55%2,63%4,00%0,17%0,01%0,27%1,07%10,19%15,11%

 Významní rodáci 
Vojtech Alexander – lekár a fyzik, zakladateľ plastickej röntgenológie
Nora Baráthová – spisovateľka a historička
 Ľuboš Bartečko – hokejista
Lajos Bolba – dirigent
Jakub Buchholtz – autor prvej plastickej mapy Vysokých Tatier
Juraj Buchholtz – polyhistor a astronóm
Denisa Dopiráková - herečka
Anna Džurňáková – hokejistka
 Daniel Fischer – lekár a prírodovedec
 Marcel Forgáč – redaktor a moderátor Fun rádia
 Jana Gantnerová – majsterka Slovenska v obrovskom slalome (2005) a reprezentantka slovenského lyžovania na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne
 Tibor Gašpar – bývalý prezident Policajného zboru Slovenskej republiky
 Matej Gemza – asistent trénera slovenskej reprezentantky v lyžovaní Petry Vlhovej
 Ján Genersich – pedagóg a spisovateľ
 Kristián Genersich – historik a prírodovedec
Ernest Genersich – hudobný skladateľ
Denis Godla – hokejista
Alfred Grosz – učiteľ a horolezec, prieskumník Vysokých Tatier
 Zuzana Štočková rod. Hagarová – šachistka
Friedrich August Hazslinszky – mykológ a botanik, autor prvého uhorského kľúča na určovanie rastlín
Árpád Hensch – botanik
 Juraj Herz – herec a režisér, predstaviteľ filmovej Československej novej vlny
Martin Legutký – nepočujúci zjazdový lyžiar v kategórii telesne postihnutých
 Vladimír Janček – atlét a držiteľ československého rekordu v behu na 
 Richard Jasovský – hokejista
 Dana Košická – herečka
Otto Krajňák – najstarší aktívny slovenský lyžiar, držiteľ Krištáľového glóbusu za víťazstvo vo svetovom pohári, niekoľkonásobný majster sveta kategórie Masters
 Vladimír Krajňák – reprezentant československého lyžovania na Zimných olympijských hrách 1956 v Cortina ď Ampezzo
 Vlado Krausz – textár a výtvarník
 Jakub Kray – právnik a politik
 Paul Kray von Krajova – rakúsky generál a vojvodca
 Marián Kuffa  – rímskokatolícky kňaz venujúci sa ľuďom na okraji spoločnosti
 Ladislav Kulanga – chatár Skalnatej chaty a rekordér tatranských nosičov
 Milan Lach – pomocný biskup Bratislavskej gréckokatolíckej eparchie
 Olbracht Łaski, polský šlachtic, alchymista
Thomas Mauksch – prírodovedec a zakladateľ Starého Smokovca
Soma Mudrony – uhorský politik
Ján Perlici – organizátor zdravotníctva na Slovensku a priekopník súdneho lekárstva
Adela Pitoňáková – šachistka
 Anton Prídavok – básnik
 Radoslav Suchý – hokejista
Ödön Szelényi – historik, filozof, pedagogický spisovateľ
Peter a Ladislav Škantár – olympijskí víťazi vo vodnom slalome
 Jana Šišajová – sánkarka a reprezentantka Slovenska na Zimných olympijských hrách 2006 v Turíne a na Zimných olympijských hrách 2010 vo Vancouveri
Natália Šubrtová – lyžiarska navádzačka a niekoľkonásobná víťazka Zimných paralympijských hier
 Imrich Thököly – vodca protihabsburského povstania a kráľ horného Uhorska a Sedmohradska
 Adam Žampa – slovenský reprezentant v zjazdovom lyžovaní

 Partnerské mestá 
  Lanškroun, Česko
  Příbram, Česko
  Lesneven, Francúzsko
  Kupiškis, Litva
  Hajdúszoboszló, Maďarsko
  Weilburg, Nemecko
  Bochnia, Poľsko
  Gliwice, Poľsko
  Nowy Targ, Poľsko
  Zgierz, Poľsko

 Kežmarok na fotografiách 

 Referencie 

 Pozri aj 
 Zoznam ulíc a námestí v Kežmarku
 Kežmarok (okres)
 Zoznam kultúrnych pamiatok:
 Zoznam kultúrnych pamiatok v Kežmarku (0 – Hr)
 Zoznam kultúrnych pamiatok v Kežmarku (Hv – T)
 Institut für Heimatforschung in Käsmark (1941 – 1944)

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Stránka mesta Kežmarok
 Stránka festivalu EĽRO
 Kežmarská televízia
 Múzeum v Kežmarku
 Turistické informácie o Kežmarku 
 www.apsida.sk – profil zaniknutého Kostola svätej Alžbety
 Neoficiálna stránka mesta Kežmarok 
Neoficiálna stránka festivalu EĽRO


Kategória:Okres Kežmarok
Kategória:Mestá na Slovensku
Kategória:Mestské pamiatkové rezervácie na Slovensku