Geografia

náhľad|Schéma prvkov krajinnej sféry

Geografia (z , z predpony γεω- geo- od γε ge – zem a prípony -γραφία -grafía – -pis); ;  alebo zemepis je náuka (alebo súbor vedeckých disciplín) zaoberajúca sa krajinnou sférou, vzťahmi (najmä príčinnými) medzi systémom prírodného prostredia a systémom ľudskej spoločnosti (spoločensko-ekonomickou sférou) v priestore a čase. Vznikla zo snahy a jej cieľom teda je preskúmať a opísať Zem, dosiahnuť najlepšie využitie prírodných zdrojov, správne rozmiestniť výrobu a utvoriť najvhodnejšie prostredie pre ľudskú spoločnosť.

Definujú ju dva základné princípy: priestorovosť a syntetickosť. Geografia objasňuje najmä pravidelnosti (alebo naopak jedinečnosti) rozmiestnenia kvalitatívne rôznych javov. Skúmajú sa prírodné územné celky („landšafty“) a človekom vytvorené priestorové jednotky: štáty, regióny, mestá a vidiecke obce. Ústredným bodom jej záujmu sú tiež prvky, štruktúry, komplexné vzťahy a procesy celosvetového geosystému. V rámci priestorovej analýzy sa geografia zaoberá pojmami ako vzdialenosť, smer, priestorové vzťahy, poloha, pohyb, interakcia a pod.

Geografia je veda na hraniciach medzi prírodnými, spoločenskými a technickými vedami. Zaraďuje sa medzi vedy o Zemi, tzv. geovedy.

 Členenie 
Geografia tvorí veľký jednotný systém geografických vied, ktorý je čoraz zložitejší. Rozčleniť súbor geografických vied je veľmi náročnou úlohou a vymedziť presné hranice medzi jej disciplínami takmer nemožné. Súbor geografických disciplín sa často označuje aj ako veľký vriaci kotol rôznych myšlienkových prúdov. Všeobecne sa prijíma dichotomické členenie na dve do istej miery protichodné disciplíny fyzickú geografiu a humánnu geografiu. Jednotlivé subdisciplíny z jednej či druhej strany však presahujú túto vyčlenenú hranicu či hranice s inými vednými disciplínami. Osobitné postavenie má regionálna geografia.

Diferenciácia geografie zatiaľ nie je ukončená, preto stále vznikajú a rozvíjajú sa nové čiastkové geografické vedné odbory. Do súboru geografických vied sa často zaraďujú aj aplikované vedy ako napríklad kartografia, geoinformatika, geoštatistika a pod. Kartografiu využívajú prakticky všetky geografické disciplíny, pretože vyjadrovanie geografických javov a zákonitostí pomocou máp patrí k nevyhnutným schopnostiam každého geografa.

 Fyzická geografia 
 fyzická geografia: Študuje jednotlivé zložky prírodnej (fyzickogeografickej) sféry Zeme (napr. reliéf, vodstvo, klíma, pôda, rastlinstvo a živočíšstvo). Označuje sa tiež za vedu o systéme Zeme. Za najznámejšiu historickú postavu a zakladateľa fyzickej geografie ako modernej vedeckej disciplíny možno považovať Alexandra von Humboldta. Patrí sem:
litogeografia – geológia z geografického hľadiska
morfogeografia – z geografického hľadiska skúma morfologické štruktúry krajiny a využíva poznatky z geomorfológie
hydrogeografia – hydrológia z geografického hľadiska
 limnografia – limnológia z geografického hľadiska – geografia stojacich vôd
 potamografia – potamológia z geografického hľadiska – geografia tečúcich vôd
 oceánografia – oceánológia z geografického hľadiska – geografia morí a oceánov
 glaciografia – glaciológia z geografického hľadiska – geografia vody v pevnom skupenstve
klimageografia – klimatológia – podnebie Zeme z geografického hľadiska
 meteorológia – počasie
pedogeografia – náuka o pôdach z geografického hľadiska, využíva poznatky pedológie
biogeografia
 fytogeografia – geografia rastlinných spoločenstiev
 zoogeografia – geografia živočíšnych spoločenstiev
geoekológia a krajinné plánovanie
 environmentálna geografia
geonika – sleduje vplyvy činností človeka a ním vyvolaných aktivít na prírodné prostredie a interakciu prírodného a antropogénneho prostredia

Geomorfológia sa zaraďuje niekedy aj pod samostatné geologické disciplíny a napr. pedológia pod environmentálne.

 Humánna geografia 
 humánna geografia (zemepis človeka, antropogeografia, geografia človeka, spoločensko-ekonomická geografia, socio-ekonomická geografia, sociálna geografia): Zaoberá sa človekom a jeho aktivitami v krajinnej sfére. Za zakladateľa tejto disciplíny ako modernej vedy možno považovať Carla Rittera. Patria sem najmä:
 geografia obyvateľstva/demogeografia
 sídelná geografia
 urbánna geografia – geografia mestských sídiel
 rurálna geografia – geografia vidieckych oblastí
 ekonomická geografia/hospodárska geografia
 ekonomická geografia primárnej sféry
 geografia poľnohospodárstva
 geografia lesného hospodárstva a rybolovu
 ekonomická geografia sekundárnej sféry
 geografia priemyslu
 geografia dopravy
 ekonomická geografia terciérnej sféry
 geografia služieb
 geografia obchodu
 geografia cestovného ruchu
 geografia vedy a kultúry
 medicínska geografia
 politická geografia
 religiózna geografia
 historická geografia
 geografia verejnej správy

 Regionálna geografia 
Regionálna geografia je výsledok zlúčenia fyzickogeografických a humánnogeografických poznatkov aplikovaných na región. Tvorí komplexnú geografiu.

Medzi vyššie uvedenými disciplínami neexistujú jednoznačné hranice.Takisto existuje veľké množstvo ďalších disciplín na rozhraní humánnej geografie a disciplín z oblasti spoločenských vied.

 Ďalšie disciplíny 
 priestorové plánovanie sa zaoberá praktickým využívaním metód, teórií a empirických geografických poznatkov používanými najmä verejným sektorom na ovplyvňovanie distribúcie ľudských aktivít v priestore rozličnej mierky. To zahŕňa lokálnu, regionálnu, národnú a medzinárodnú úroveň. Patrí sem:
 Plánovanie miest/urbanizmus
 Regionálne plánovanie
 Teória plánovania

Priestorové plánovanie presahuje hranice medzi technickými, sociálnymi a prírodnými disciplínami. Plánovanie miest má blízko k urbanizmu a architektúre.

 kartografia
 geoinformatika
geoštatistika
 geodézia
 planetárna geografia
 paleogeografia

 Metódy 
Moderné metódy výskumu sú založené na dôkladných teoretických poznatkoch a terénnych analýzach základných prírodných a spoločenských zložiek študovaného územia. Expedičné a stacionárne metódy sa spájajú s mapovaním príslušných prírodných javov. 

V 60-tych rokoch minulého storočia (éra tzv. kvantitatívnej revolúcie) v geografii došlo k nárastu matematicko-štatistických metód, modelovania. Pomáhajú pri kvantitatívnom hodnotení skúmaných javov. Teória systémov preniká dnes do geografických analýz a syntéz, čím napomáha geografii exaktnejšie vysvetlovať vzájomné súvislosti javov v priestore.

S rozvojom informatiky v geografii vznikla nová disciplína, geoinformatika, ktorá dnes naopak preniká do iných geovied, napr. do geológie či environmentalistiky, v podobe geografických informačných systémov (GIS)

 Dejiny 
Pozri hlavný článok: Dejiny geografie

Dejiny geografie ako jednej z najstarších vied vôbec siahajú ďaleko do histórie ľudstva. Zatiaľ čo mapy boli vyrábané a používané niekoľko tisícročí skôr (doklady sú o ich používaní Sumermi) prvou kultúrou, ktorá sa podujala na systematické a vedecké skúmanie Zeme boli až starovekí Gréci, ktorí aktívne rozvíjali geografiu ako vedu. V starovekom Ríme sa pri objavovaní nových krajín rozvinuli najmä nové kartografické techniky.

Počas stredovekého úpadku vied v Európe boli významnými geografmi a kartografmi Arabi, ktorý nadviazali na staroveké poznatky.

Nasledujúc cesty Marca Pola v 13.storočí, sa v Európe opäť rozšíril záujem o geografiu. Veľké objavné cesty v 16-tom a 17-tom storočí zvýšili záujem o presné geografické údaje z preskúmaných oblastí a počas 18-teho storočia dochádza k etablovaniu sa geografie ako modernej vedy na európskych univerzitách.

V období 19-teho a hlavne od polovice 20-teho storočia dochádza v geografii k veľkému nárastu poznania ako aj k rozvoju teoreticko-metodologického aparátu. Počas tohto obdobia prešla geografia štyrmi významnými obdobiami: environmentálny determinizmus, regionálna geografia, kvantitatívna revolúcia a kritická geografia.

Súčasná geografia je veľmi veľkou a rozmanitou vednou disciplínou, ktorá čerpá poznatky takmer z každej oblasti ľudského poznania ako aj prispieva k nemu.

 Pracoviská geografie na Slovensku 

 Vysoké školy 
 Univerzita Komenského v Bratislave
 Prírodovedecká fakulta Univerzity Komenského v Bratislave – geografická sekcia
 Katedra fyzickej geografie a geoinformatiky Katedra ekonomickej a sociálnej geografie, demografie a územného rozvoja Katedra regionálnej geografie a rozvoja regiónov Ekonomická univerzita v Bratislave
 Národohospodárska fakulta Ekonomickej univerzity v Bratislave
 Katedra verejnej správy a regionálneho rozvoja: Oddelenie geografie

 Univerzita Mateja Bela v Banskej Bystrici
 Fakulta prírodných vied UMB
 Katedra geografie, geológie a krajinnej ekológie FPV UMB Prešovská univerzita v Prešove
 Fakulta humanitných a prírodných vied PU
 Katedra geografie a aplikovanej geoinformatiky FPHV PU Katolícka univerzita v Ružomberku
 Pedagogická fakulta KU
 Katedra geografie PdF KU Univerzita Pavla Jozefa Šafárika v Košiciach
 Prírodovedecká fakulta UPJŠ
 Ústav geografie PF UPJŠ Univerzita Konštantína Filozofa v Nitre
 Fakulta prírodných vied a informatiky UKF
 Katedra geografie, geoinformatiky a regionálneho rozvoja Vedecké inštitúcie 
 Slovenská akadémia vied
 Geografický ústav SAV

 Referencie 

 Literatúra 
 BUCHANAN, Mark. Všeobecný princip: věda o historii: proč je svět jednodušší, než si myslíme. Praha: Baronet, 2004. ISBN 80-7214-644-0
 HAMPL, Martin. Realita, společnost a geografická organizace: hledání integrálního řádu . Praha: DemoArt, 1998. ISBN 80-902154-7-5
 GARDAVSKÝ Václav; HAMPL, Martin. Základy teoretické geografie, Praha: Státní pedagogické nakladatelství, 1982.
 KÜHNLOVÁ, Hana a kol. Seminář ze zeměpisu: Učebnice pro 4. ročník gymnázia. Praha: SPN, 1990. ISBN 80-04-23084-9
 MATLOVIČ, René; MATLOVIČOVÁ, Kvetoslava. Geografické myslenie''. Prešov: Prešovská univerzita v Prešove, Fakulta humanitných a prírodných vied, 2015. ISBN 978-80-555-1416-1
 O čem je vlastně zeměpis?
 Dejiny geografie a jej vedecký status
 Premenlivosť geografických javov v reálnych systémoch

 Externé odkazy 

 Oficiálne slovenské geografické názvy (stav 1997) 
 Geoinformačný spravodajský portál Geoinformatika.sk 
 Geografický časopis
 Slovenská geografická spoločnosť