Atlantický oceán

Atlantický oceán alebo Atlantik je druhý najväčší oceán, medzi západnou Európou a Afrikou, východným pobrežím Severnej Ameriky a Južnej Ameriky a Antarktídou. S okrajovými moriami a zálivmi (Karibské more, Mexický záliv, Severné more, Baltské more, Stredozemné more a i.) má jeho plocha 106,46 mil. km². Priemerná výška prílivu je , najväčšia  v zátoke Fundy Bay.

Názov oceánu pochádza z gréckej mytológie a znamená Atlasovo more.

 Oceánske dno 
Najhlbšie miesto v Atlantickom oceáne je priehlbina Milwaukee v Portorickej priekope s hĺbkou 8 648 metrov pod hladinou oceánu. Priemerná hĺbka je , resp.  bez okrajových morí.

Podmorskej topografii dominuje severný a južný Stredoatlantický chrbát, tvoriaci mohutný pás podmorských pohorí tiahnúcich sa od severu na juh. V jeho severnej časti, kde sa kríži s horúcou škvrnou na povrch vystupuje rozsiahly vulkanický ostrov Island, v strednej časti sú to podstatne menšie Azory.Kolektív autorov, 2001, Encyklopedický atlas sveta. Ikar, Bratislava, s. 66 – 67

 Pobrežie 
Na brehoch severného Atlantiku leží mnoho z najvyspelejších štátov sveta. Atlantický oceán je tak následne pokrytý hustou sieťou celosvetovo najpoužívanejších morských trás medzi východnou a západnou pologuľou. Nachádzajú sa tu popredné svetové oblasti rybolovu; ďalšie ekonomické aktivity zahŕňajú bagrovanie aragonitických pieskov na Bahamách a ťažbu ropy a zemného plynu v Karibskom mori, Mexickom zálive a v Severnom mori.

Najväčší záliv je Mexický, s plochou .

 Geológia 
náhľad|Stredoatlantický chrbát a topografia dna.
Atlantik je jedným z najmladších svetových oceánov. Jeho najstaršia centrálna časť začala vznikať pred asi 200 – 180 miliónmi rokov na začiatku jury na mieste zhrubnutej zemskej kôry staršieho pohoria v strednej časti superkontinentu Pangea. Vzniku oceánu predchádzal rozsiahly bazaltový vulkanizmus, ktorý umožnil vznik stredoatlantickej magmatickej provincie.

Oceánska kôra najprv začala vznikať v oblasti medzi azorským transformným zlomom a transformným zlomom svätého Pavla, približne medzi Biskajským a Guinejským zálivom. Rozpad kontinentu mal v tejto oblasti zložitejší priebehWithjack, M.O., Schlische, R.W., Olsen, P.E., 1998, Diachronous rifting, drifting, and inversion on the passive margin of central eastern North America; an analog for other passive margins. AAPG Bulletin, 82, 5A, s. 817 – 835. Prvá magnetická anomália na oboch stranách Atlantiku, ktorá jednoznačne preukazuje rozpínanie oceánskeho dna v tejto oblasti je stará asi 156 miliónov rokov (vrchná jura)Hutchinson, D.R., 2005, Atlantic Margin in Selley, R.C., Cocks, L.R.M., Plimer, I.R. (Editors), Encyclopedia of Geology. Volume 4. Elsevier, Amsterdam, s. 92 – 108. Vznik centrálneho Atlantiku priamo súvisel s vývojom Pienontsko-ligurského oceánuFavre, P., Stampfli, G.M., 1992, From rifting to passive margin: the examples of the Red Sea, Central Atlantic and Alpine Tethys. Tectonophysics, 215, s. 69 – 97 a zrejme aj ďalších tethýdnych oceánskych paniev.

Počiatok vzniku južnej časti Atlantiku možno doložiť približne na hranici jury a kriedy pred 130 miliónmi rokov, pričom prvé oceánske sedimenty sú až vrchnokriedovéBasile, Ch., Mascle, J., Guiraud, R., 2005, Phanerozoic geological evolution of the Equatorial Atlantic domain. Journal of African Earth Sciences, 43, s. 275 – 282.

Severná časť Atlantiku sa pôvodne začala otvárať spoločne s centrálnou, no rozpad kontinentu medzi Severnou Amerikou a Grónskom ďalej nepokračoval. V oblasti medzi Grand Banks a Pyrenejským polostrovom potom došlo oddeleniu začiatkom kriedy, zatiaľ čo severne, medzi Grónskom a Európou až vo vrchnej kriede.Tankard, A.J., Balkwill, H.R., 1989, Extensional Tectonics and Stratigraphy of the North Atlantic Margins: Introduction. in Tankard, A.J., Balkwill, H.R. (Editori), Extensional Tectonics and Stratigraphy of the North Atlantic Margins. AAPG Memoir 46, Tulsa, s. 1 – 6 Viac na sever do oblasti Grónskeho a Nórskeho mora prenikol oceán až v eocéne.Ziegler, P.A., 1989, Evolution of the North Atlantic - an overview. in: Tankard, A.J., Balkwill, H.R., (Eitori), Extensional Tectonics and Stratigraphy of the North Atlantic Margins. AAPG Memoir 46, Tulsa, s. 111 – 129.

 Ostrovy 
Medzi ostrovy Atlantického oceánu patria Veľká Británia, Írsko, Island, Grónsko, Newfoundland, Faerské ostrovy, Rockall, Azory, Fernando de Noronha, Madeira, Kanárske ostrovy, Kapverdy, Svätý Tomáš, Bermudy, Antily, ostrov Ascension, Svätá Helena, Trinidad, Martin Vaz, Tristan da Cunha, Falklandy a Južná Georgia a Južné Sandwichove ostrovy.

 Doprava 
 Významné prístavy 
Atlantický oceán bol dlhú dobu významnou a frekventovanou dopravnou cestou, ktorej význam približne od 50. rokov 20. storočia znížila lacnejšia letecká doprava a nové alternatívne trasy.
 Európa Afrika Amerika Ålesund (Nórsko)
 La Coruña (Španielsko)
 Amsterdam (Holandsko)
 Antverpy (Belgicko)
 Belfast (Severné Írsko)
 Bergen (Nórsko)
 Bodø (Nórsko)
 Bordeaux (Francúzsko)
 Brémy (Nemecko)
 Brest (Francúzsko)
 Bristol (Anglicko)
 Cádiz (Španielsko)
 Cherbourg (Francúzsko)
 Cork (Írsko)
 Dublin (Írsko)
 Dunkerque (Francúzsko)
 Edinburgh (Škótsko)
 Glasgow (Škótsko)
 Göteborg(Švédsko)
 Hamburg (Nemecko)
 Las Palmas (Španielsko)
 Le Havre (Francúzsko)
 Lisabon (Portugalsko)
 Liverpool (Anglicko)
 Londýn (Anglicko)
 Nantes (Francúzsko)
 Narvik (Nórsko)
 Newcastle upon Tyne (Anglicko)
 Oslo (Nórsko)
 Ostende (Belgicko)
 Porto (Portugalsko)
 Portsmouth (Anglicko)
 Reykjavík (Island)
 Rotterdam (Holandsko)
 Saint-Nazaire (Francúzsko)
 Santa Cruz de Tenerife (Španielsko)
 Santander (Španielsko)
 Sevilla (Španielsko)
 Southampton (Anglicko)
 Stavanger (Nórsko)
 Tromsø (Nórsko)
 Tórshavn (Faerské ostrovy)
 Trondheim (Nórsko)
 Vigo (Španielsko) Abidjan (Pobrežie Slonoviny)
 Accra (Ghana)
 Banjul (Gambia)
 Bissau (Guinea-Bissau)
 Casablanca (Maroko)
 Cotonou (Benin)
 Dakar (Senegal)
 Douala (Kamerun)
 Kapské Mesto (Južná Afrika)
 Konakry (Guinea)
 Lagos (Nigéria)
 Libreville (Gabon)
 Lomé (Togo)
 Luanda (Angola)
 Malabo (Rovníková Guinea)
 Monrovia (Libéria)
 Nouakchott (Mauritánia)
 Port Harcourt (Nigéria)
 Porto-Novo (Benin)
 Rabat (Maroko)
 Tangier (Maroko)
 Walvis Bay (Namíbia) Bahía Blanca (Argentína)
 Baltimore (USA)
 Boston (USA)
 Cayenne (Francúzska Guyana)
 Charleston (USA)
 Everglades (USA)
 Fortaleza (Brazília)
 Georgetown (Guyana)
 Halifax (Kanada)
 Jacksonville (USA)
 Maceió (Brazília)
 Miami (USA)
 Montreal (Kanada)
 Morehead City (USA)
 Nantucket (USA)
 New Haven (USA)
 New London (USA)
 New York (USA)
 Newport News (USA)
 Norfolk (USA)
 Palm Beach (USA)
 Paramaribo (Surinam)
 Philadelphia (USA)
 Portland (USA)
 Portsmouth (USA)
 Providence (USA)
 Puerto Cortés (Honduras)
 Quebec (Kanada)
 Recife (Brazília)
 Rio de Janeiro (Brazília)
 Salvador (Brazília)
 Santos (Brazília)
 Savannah (USA)
 Saint John (Kanada)
 St. John’s (Kanada)
 Vitória (Brazília)
 Wilmington (USA)
 Yarmouth (Kanada)

 Referencie 

 Zdroj 


 Iné projekty