Diona (mesiac)

Diona  alebo Dione je prirodzený satelit Saturna. Objavil ho taliansky astronóm Giovanni Domenico Cassini v roku 1684. Meno dostal po matke gréckej bohyne Afrodity.

 Povrch 
Mesiac sa skladá z polovice z kremičitanov a zvyšok tvorí vodný ľad. Povrch Dione je tmavší ako povrch iných Saturnových mesiacov, čo nasvedčuje tomu, že sa tu vyskytujú kamenné plochy nepokryté ľadom. Satelit je posiaty množstvom kráterov, z ktorých veľká väčšina nepresahuje svojím priemerom . Najväčší z nich, Amata, má priemer takmer . Snímky Voyageru 2 odhalili jasnú oblasť okolo krátera, ktorú tvoria svetlé pruhy. Sú to pravdepodobne zlomy vytvorené presakujúcou a následne mrznúcou vodou. Je to 4. najväčší mesiac Saturna.

Na povrchu, blízko rovníka, sa nachádzajú svetlé pruhy neznámeho pôvodu. Vzhľadom na to, že prechádzajú cez ďalšie povrchové útvary ide o mladý výtvor. Sú rovnobežné, tenké (do 5 km) a dlhé desiatky až stovky kilometrov. Nazývajú sa linear virgae. Možným vysvetlením tohto povrchového útvaru je, že ho vytvoril dopad materiálu (z prstencov, ostatných mesiacov alebo vesmírneho odpadu) pri nízkej rýchlosti.

 Oceán 
V roku 2013 bola, na základe analýzy údajov a snímok sondy Cassini, zverejnená hypotéza o existencii podpovrchového oceánu na Dione v minulosti, v časoch jeho formovania.

V septembri 2016 vydala trojica vedcov z belgického Kráľovského observatória prácu, akceptovanú na publikovanie v časopise Geophysical Research Letters, naznačujúcu existenciu súčasného oceánu. Autori analyzovali údaje o gravitácii a tvare telesa, pričom dospeli k záveru, že povrchová vrstva hrúbky 99 ± 23 km obklopuje 65 ± 30 km hlboký globálny oceán. Pokiaľ sú použitý model a závery správne, ide o prvý dôkaz existencie súčasného oceánu na Dione.

 Atmosféra 
V apríli 2010 prístroje na palube bezpilotnej sondy Cassini-Huygens, ktorá preleta okolo Dione, detekovali tenknú vrstvu molekulárnych kyslíkových iónov okolo Dione. Vrstva je natoľko tenká, že ju vedci označujú skôr za exosféru než riedku atmosféru.  Hustota molekulárnych kyslíkových iónov určená z údajov plazmového spektrometra Cassini sa pohybuje od 0,01 do 0,09 na cm3. 

Prístroje sondy Cassini nedokázali priamo detekovať vodu v exosfére, ale zdá sa, že vysoko nabité častice zo silných radiačných pásov planéty by mohli rozdeliť vodu v ľade na vodík a kyslík. 

 Referencie 

 Iné projekty 

Kategória:Mesiace Saturna
Kategória:Astronomické objekty objavené v roku 1684
Kategória:Astronomické objekty objavené Giovannim Domenicom Cassinim