Nicola Abbagnano

Nicola Abbagnano (* 15. júl 1901, Salerno† 9. september 1990, Miláno) bol taliansky filozof, predstaviteľ pozitívneho existencializmu, prvý a zároveň popredný predstaviteľom talianskeho existencionalizmu.

Od roku 1936 pôsobil ako profesor dejín filozofie na univerzite v Turíne. Existenciu definoval ako „hľadanie bytia, v ktorom sa človek bezprostredne angažuje“. Chápal ju ako možnosť bytia a zdôrazňoval jej neurčenosť. Odmietal determinovanosť ľudskej existencie, za jej podstatný znak pokladal slobodnú voľbu možnosti sebauskutočňovania. Sám svoju predstavu existencializmu označoval ako štrukturálnu alebo substanciálnu.

 Dielo 
 Le sorgenti irrazionali del pensiero, Neapol, 1923
 Il problema dell'arte, Neapol, 1925
 Il nuovo idealismo inglese e americano, Neapol, 1927
 La filosofia di E. Meyerson e la logica dell'identità, Neapol-Città di Castello, 1929
 Guglielmo di Ockham, Lanciano, 1931
 La nozione del tempo secondo Aristotele, Lanciano, 1933
 La fisica nuova. Fondamenti di una nuova teoria della scienza, Neapol, 1934
 Il principio della metafisica, Neapol, 1936
 La struttura dell'esistenza, Turín, 1939
 Bernardino Telesio e la filosofia del Rinascimento, Miláno, 1941
 Introduzione all'esistenzialismo, Miláno, 1942
 Filosofia religione scienza, Turín, 1947
 L'esistenzialismo positivo, Turín, 1948
 Possibilità e libertà, Turín, 1956
 Storia della filosofia, Turín, 1966
 Per o contro l'uomo, Miláno, 1968
 Fra il tutto e il nulla, Miláno, 1973
 Questa pazza filosofia ovvero l'Io prigioniero, Miláno, 1979
 La saggezza della filosofia. I problemi della nostra vita, Miláno, 1987
 Dizionario di filosofia, Turín, 1987
 Ricordi di un filosofo, Miláno, 1990
 Scritti neoilluministici, Turín, 2001

 Referencie 

 Externé odkazy 

 Oficiálny web  

Kategória:Existencialisti
Kategória:Talianski filozofi
Kategória:Filozofi 20. storočia