Ennio Morricone

Ennio Morricone OMRI (* 10. november 1928, Rím, Talianske kráľovstvo  – † 6. júl 2020, Rím, Taliansko) bol taliansky hudobný skladateľ, dirigent a hudobník. Vo svete sa preslávil najmä ako skladateľ filmovej hudby, ktorá bola inšpirovaná rôznymi hudobnými žánrami. Od roku 1946 zložil Morricone vyše 500 hudobných kompozícií k filmom a televíznym projektom.

 Životná dráha a kariéra 

 Začiatky tvorby 
Ennio Morricone sa narodil 10. novembra 1928 v Ríme. Vzdelanie získal na Národnej akadémii svätej Cecílie, kde absolvoval hru na trúbke pod vedením Umberta Semproniho. Neskôr, už pod vedením Goffreda Petrassiho, sa začal venovať kompozícii, ktorú následne vyštudoval. V päťdesiatych rokoch písal a aranžoval mnoho skladieb v Taliansku. Počas študentského života hrával večer v rímskych nočných kluboch, popritom aranžoval nahrávky pre hudobné štúdiá, zatiaľ čo počas dňa navštevoval školu.
Po ukončení štúdií viedol spevácky zbor a spolupracoval s talianskym rozhlasom Rai.LEINBERGER, Ch. Ennio Morricone's The Good, the Bad and the Ugly: A Film Score Guide. Lanham, Toronto, Oxford 2004, s. 2. Už v tom čase bol považovaný za originálneho skladateľa, ktorý do svojich diel prinášal zvuky z každodenného života, napr. údery kladivom, či písanie na písacom stroji, alebo cinkot plechoviek. V Európe sa tieto techniky hojne používali v žánri tzv. musique concrète. Popritom skladal aj populárnu hudbu a aranžoval pre amerického speváka Paula Anku jeho taliansky hit “Ogni Volta”.LARKIN, C. The Guinness Encyclopedia of Popular Music. Vol. 4., s. 1753.

 Spolupráca so Sergiom Leonem 
Jeho kariéra filmového skladateľa začala v roku 1961 talianskou snímkou Fašista. Na európsky trh sa v tom čase začali dostávať americké westerny. Talianske štúdiá na túto skutočnosť reagovali a v koprodukcii so španielskymi či nemeckými štúdiami vznikali tzv. spaghetti westerny. Zrejme najvýznamnejším predstaviteľom tohto žánru je režisér Sergio Leone, ktorý kombináciou štylizovaných obrazov, amorality, násilia a hrdinného dobrodružstva výrazne ovplyvnil tento žáner i modernú filmovú tvorbu. Genialita Leoneho tam ani zďaleka nekončila. Musel nakrúcať s rekvizitami, ktoré boli pôvodne určené pre iný film a na scéne sa mu objavil vtedy úplne neznámy americký herec, Clint Eastwood.

Leone si zvolil Ennia Morriconeho čiastočne kvôli jeho hudobnej výstrednosti, vďaka ktorej by mohol lepšie vystihnúť ikonickú povahu hlavnej postavy v podaní Eastwooda. Navyše mal skúsenosti s experimentálnou hudbou. Morriconeho fascinovala možnosť používať tradičné nástroje novým spôsobom a tým vložiť do hudby reálne zvuky ako hlasy zvierat, plač či pískanie a zvony. Každý zvuk považoval za hudbu a naopak.

V prvom westerne Sergia Leoneho, Pre hrsť dolárov z roku 1964, využil Morricone svoje schopnosti v aranžovaní. Prepracoval totiž jednu z amerických folklórnych piesníWoody Guthrie: Pastures of Plenty https://www.youtube.com/watch?v=BH2DJvgNlMA, obohatil ju o novú melódiu a vytvoril tak titulnú pieseň k filmu. Tento postup prearanžovania motívov využil i v ďalších filmoch. Spojenie plieskajúceho biča, elektrickej gitary a pískania s klasickým obrazom amerického westernu – jazdou na koni po pustej krajine, spôsobilo jedinečné poňatie éry Divokého západu. Snímka Pre hrsť dolárov bol prvým spaghetti westernom, ktorý sa premietal v USA. Reálnym zobrazením a brutálnym násilím šokoval divákov, čím sa líšil od pôvodných westernov.

Spolupráca Leone-Morricone-Eastwood vytvorila ešte ďalšie dva filmy, Pre hrsť dolárov navyše a Dobrý, zlý a škaredý. V čase, kedy vznikala hudba k druhému pokračovaniu "dolárovej" série, priniesol jeden zo scenáristov jazzovú nahrávku a navrhol ju vložiť do filmu. Režisér Sergio Leone ju údajne vyhodil z okna a dotyčného vykázal z miestnosti.FRAYLING, Ch. Once Upon a Time in Italy: The Westerns of Sergio Leone. Londýn 2005, s.146 – 147. Dôkazom toho, že si vážil úlohu skladateľa, bol aj fakt, že hudba sa nahrávala pred nakrúcaním, aby počas neho slúžila ako inšpirácia pre hercov a štáb. Snímka “Dobrý, zlý a škaredý” obsahuje i najdlhší z Leoneho záverečných kovbojských súbojov. Strih obrazu sa počas tejto scény odvíja od rastúceho napätia Morriconeho vopred nahranej hudby.COOKE, M. Dějiny filmové hudby. Praha: Casablanca – Václav Žák a Nakladatelství Akademie múzických umění 2011, s. 373.

 Ďalšie projekty 
Známou sa stala tiež Morriconeho hudba k filmu Rollanda Joffého Misia (The Mission, 1986). Spolupracoval na viac než tristo filmoch a je držiteľom viacerých prestížnych ocenení. Taliansky televízny seriál o mafii La Piovra sa stal celosvetovo populárny aj vďaka Morriconeho podmanivej hudbe. V roku 2007 získal Ennio Morricone za svoje celoživotné dielo právom Oscara. V roku 2016 získal za hudbu k filmu Osem hrozných Oscara.

 Referencie 

Kategória:Talianski hudobní skladatelia
Kategória:Talianski skladatelia filmovej hudby
Kategória:Držitelia Oscara za najlepšiu hudbu
Kategória:Držitelia Oscara za celoživotné dielo
Kategória:Držitelia ceny BAFTA
Kategória:Osobnosti z Ríma
Kategória:Skladatelia hudby 20. storočia
Kategória:Skladatelia hudby 21. storočia
Kategória:Rytieri veľkokríža Radu za zásluhy Talianskej republiky