Rým

Rým je zvuková zhoda dvoch alebo viacerých slabík na istých bodoch veršov, najčastejšie na ich koncoch. Rozsah zhody je v každej národnej poézii odlišný, mení sa aj v rámci jednej národnej literatúry (zmeny závisia od obdobia, literárnej školy, autorov i od básnického vývinu jednotlivca). Napriek tomu, že rým je predovšetkým zvukovou zhodou, medzi slovami v rýme vzniká širší vzťah, do vzájomného súvisu vstupujú celé slová a ich významy. Do tohto vzťahu niekedy vstupujú aj významy slov v skrytej prítomnosti, teda významy slov, ktoré by sa mohli rýmovať, ale do rýmu nevstúpili. 

Rým je vertikálnou metaforou, pretože sa v ňom vstupujú do vzťahu slová, ktoré sa obyčajne nespájajú v mimoumeleckých prejavoch. Ich čiastočná podobnosť, nevyhnutná zložka básnickej obraznosti vôbec, je obsiahnutá v podobnom zvuku. Čiastočná zvuková zhoda je tzv. tertium comparationis, ktoré stavia do prirovnania slová na konci veršov.

 Typy rýmov 
Je mnoho druhov rýmov, tú sú poznačené tie najdôležitejšie:

 Združený rým 
O združenom rýme hovoríme vtedy, ak zvuková zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy: AABB, teda keď sa prvý verš rýmuje s tým druhým a tretí verš sa rýmuje so štvrtým.

Napríklad:Zdalo sa mi vo sne, zdalo: A

dievča moje ma čakalo, A

čakalo ma s pekným pierkom B

na záhrade pod večierkom. B(úryvok z básne Sen od Sama Chalupku) 

 Párový rým 
O párovom (čes. tirádový rým) rýme hovoríme vtedy, ak zvukomalebná zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy AAAA, teda keď sa všetky verše rýmujú navzájom.

V slovenskej literatúre sa tento typ rýmu nepoužíva takmer vôbec, ale v českej a maďarskej áno. 

Napríklad:V hlubokosti uctivosti A

s hroznou horlivostí A

k veliké slavnosti A

namáhám se dosti A

ve své výřečnosti A(Karel Havlíček Borovský: 19. března 1845)

 Obkročný rým 
O obkročnom rýme hovoríme vtedy, ak zvukomalebná zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy ABBA, teda keď sa prvý verš rýmuje so štvrtým a druhý verš s tretím, alebo sa opakuje).

Napríklad:Ako vy, Tatry, keď oblak zlatý A

na hory svoje hodíte: B

tône v života úsvite. B

tak ona duchom svojím mi šatí A(úryvok z Maríny od Andreja Sládkoviča - druhá strofa)

 Striedavý rým 
O striedavom rýme hovoríme vtedy, ak zvukomalebná zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy ABAB, teda keď sa prvý verš rýmuje s tretím a druhý verš so štvrtým).

Napríklad:Za mier musí básnik do olova A              

tvrdo písať spravodlivú zášť. B                  

Sláviť musí jasným zvonom slova A         

radostnú a rozkvitnutú vlasť. B(úryvok z básne Verše od Milana Rúfusa)           

 Prerývaný rým 
O prerývanom rýme hovoríme vtedy, ak zvukomalebná zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy ABCB, teda keď sa prvý verš nerýmuje so žiadnym (alebo ak existuje, tak s piatym) a druhý verš so štvrtým).

Napríklad:Mám ústa plné tvojich úst. A

Mám dlane plné tvojich dlaní. B

V lebke jak vietor v roklinách C

mi šumí hlas tvoj rozvzlykaný. B(Úryvok z diela Rozlúčenie od Milana Rúfusa) 

 Postupný rým 
O postupnom rýme hovoríme vtedy, ak zvukomalebná zhoda slabík na konci veršov sa dá vyjadriť pomocou schémy ABCABC, teda keď sa prvý verš rýmuje so štvrtým, druhý verš s piatym a tretí verš so šiestym.

Napríklad:Ale buď mocná v tichu, A

ako je ruží pýcha, B

ako je ruží stud, C

a cestou do zániku A

ty, ktorá nezaniká, B

človeka neodsúď. C(Úryvok od Jána Kostru) 

 Exotický rým 
O exotickom rýme hovoríme ak sa rýmujú dve slová cudzieho pôvodu alebo má cudzí pôvod aspoň jeden z rýmov.

Napríklad:Treba avantgarde

stále robiť garde?Ďalší príklad:Do éteru

na literu.

 Typy rýmov podľa zvukových zhôd 

 Asonančný rým (Asonancia) 
V asonončnom rýme je zvuková podobnosť, ktorá sa uplatňuje, keď je nejaká zhoda samohlások v rýmoch na konci veršov. Spoluhlásky nemusia byť totožné, totižto nejde o zvukovú zhodu. Najčastejšie sa vyskytuje v ľudových piesňach a riekankách.

Napríklad:

 berú - nesejú
 malý - starý
 tichu - zániku 

 Zhodný rým 
V zhodnom rýme sa posledné samohlásky a spoluhlásky rýmov zhodujú. 

Napríklad:

 krásavicu - polovicu 

 Gramatický rým 

Gramatický rým je rým, ktorý vzniká ak sa rýmujú slová, ktoré majú zhodné všetky základné gramatické kategórie – rovnaký slovný druh, rod, číslo, pád, prípadne aj osobu a čas. Na gramatický rým sa najčastejšie uplatňuje schéma AAAA. 

Napríklad:

 písať - knísať

 mladosť - starosť

 pomalé - nemalé

 Rýmové echo 
Pri rýmovom echu sa rýmujú slová s nezhodným počtom slabík. 

Napríklad:

 Krým - zaňadrím

 Vnútorný rým 
Keď sa poloverš rýmuje s tým druhým. 

Napríklad: Hory, šíre hory – to ich rodné dvory,

hole, sivé hole – to ich rodné pole.(úryvok z diela Smrť Jánošíkova od Jána Botta)

 Delenie rýmov podľa prízvuku 

 Mužský rým 
Pri mužskom rýme je prízvuk na poslednej rýmujúcej sa slabike, teda je prízvučná.  

Napríklad:Ach, nie som viac ten, čo som býval: 

tak istí mi i samodôvera. 

Čo prvými sa lúčmi v tvár mi díval, 

kým — junoš citný — o kráse som sníval, 

deň dávno zhasol v chladoch večera; 

zrak márne tône rozberá.(úryvok z diela Ach, nie som viac ten, čo som býval od Pavla Országha Hviezdoslava)

 Ženský rým 
Pri ženskom rýme je posledná rýmujúca sa slabika neprízvučná. 

Napríklad:A znenazdajky aj breza dohorela. 

No keď z nej víchor strhol zvyšky šiat,  

začala sa mu v bezradnosti biela 

nahotou tela v dlaniach mlčky smiať. (úryvok z diela Breza od Pavla Horova)

 Referencie 

 Zdroje 

https://moodle.pf.unipo.sk/mod/page/view.php?id=18672

 Použitá literatúra 
 CALTÍKOVÁ, M.: Slovenský jazyk a literatúra. 2002. Enigma Bratislava. ISBN 80-85471-95-7
 MAPKA LITERATÚRY SŠ 1. 1. vyd. 2006. Didaktis Bratislava. ISBN 80-89160-41-7
 PLINTOVIČ, I., GOMBALA, E.: Teória literatúry pre stredné školy. 1. vyd. 1987. SPN Bratislava

Kategória:Literárne pojmy