Bernard z Clairvaux

Svätý Bernard z Clairvaux O.Cist. (* 1090, Fontaine-lès-Dijon, Francúzsko – † 20. august 1153, kláštor Clairvaux, Francúzsko) bol francúzsky mních filozof, teológ a mystik. Je jedným z hlavných predstaviteľov kresťanskej stredovekej mystiky, odporca Abélarda, ktorý zanechal obdobne silnú pečať na 12. storočí ako Abélard.

 Život 
V roku 1113 vstúpil do novozaloženého cisterciánskeho kláštora v Cîteaux. O dva roky neskôr, v roku 1115, založil cisterciánsky kláštor Clairvaux. Podporoval rád templárov a zaslužil sa o jeho rozmach. Svojou diplomatickou obratnosťou a rečníckym umením sa výrazne pričinil o uskutočnenie Druhej križiackej výpravy (1147-1149). Svojimi kázňami vyvolal križiacke nadšenie po celej Európe: kázal v severnom Francúzsku, Flámsku a v Porýní.

Človek má pokorne kontemplovať o stvoriteľovi vo svete a v tejto kontemplácii nachádzať pravdu. Pokora je začiatkom všetkého poznania pravdy. V pokore sa utíšia všetky záujmy ja a človek sa otvorí svetu pravdy. Na tejto ceste rozlišuje Bernard tri stupne: consideratio, kde človek zbiera a hľadá, contemplatio, v ktorej človek v dôverčivej odovzdanosti a nazeraní zmocňuje sa pravdy a extázu. Ona je vrchol čiže úplné odtrhnutie mysle od vonkajšieho sveta a plné pohrúženie sa do Boha a rozplynutie sa v ňom (ako kvapka vody vo víne). Viera a odovzdanosť sú dôležitejšie než všetka dialektika.

Bernard bol zanieteným reformátorom cirkvi a jej inštitúcií. Jeho spisy vynikajú dobrým štýlom, ktorý si osvojil čítaním biblie a cirkevných otcov, najmä Augustína. Roku 1146 použil svoju preslávenú výrečnosť pri organizácii druhej križiackej výpravy. Jeho mystické a asketické spisy boli veľmi rozšírené a mali vplyv aj u nás.

 Diela 
 okolo 1121: De gradibus humilitatis et superbiae (Stupne pokory a pýchy)
 okolo 1126: De diligendo Deo (Ako milovať Boha)
 okolo 1127: De gratia et libero arbitrio (Milosť a slobodná vôľa)
 Zobrané spisy (moderné kritické vydanie): Leclerq, Talbot, Rochais (eds.). Opera. 8 zv., Roma, 1958-1975.

 Uctievanie 
Za svätého bol vyhlásený 18. januára 1174 pápežom Alexandrom III. V piatok 20. augusta 1830 mu pápež Pius VIII. udelil titul Učiteľ Cirkvi.

Katolícka cirkev ho podľa Rímskeho martyrológia uctieva 20. augusta.

 Referencie 

 Literatúra 
 ZUPKA,Dušan. Obraz mníšstva v listoch Bernadra z Clairvaux. In Medea, 2006, roč. 10, s. 101-114.
 ZUPKA, Dušan. Mystik kontra dialektik. Konflikt Bernarda z Clairvaux a Pierra Abélarda. In História 2005, roč 5, č.6, s. 32-34.

 Pozri aj 
 Raná scholastika
 Marguerite Porete
 Rímske martyrológium
 Zoznam svätcov Katolíckej cirkvi

 Iné projekty 

 Referencie 

Kategória:Narodenia v 1090
Kategória:Úmrtia 20. augusta
Kategória:Úmrtia v 1153
Kategória:Francúzski filozofi
Kategória:Učitelia cirkvi
Kategória:Kresťanskí teológovia
Kategória:Francúzski katolícki svätci
Kategória:Mariológovia
Kategória:Zakladatelia kláštorov
Kategória:Kanonizovaní Alexandrom III.
Kategória:Francúzski cisterciáni
Kategória:Francúzski teológovia
Kategória:Katolícki svätci majúci sviatok 20. augusta