Stanisław Vincenz

Stanisław Vincenz (* 30. november 1888, Sloboda-Rungurska, Ukrajina – † 28. január 1971, Lausanne, Švajčiarsko) bol poľský filozof, básnik, esejista a prekladateľ. 

Pôsobil v emigrácii vo Francúzsku a Švajčiarsku, kde sa venoval regionálnej problematike poľských Huculov a Goralov.

 Výber z diela 
cyklus Na wysokiej połoninie:
1. Prawda starowieku (Varšava 1938);
2. Nowe czasy (Zwada) (Londýn 1970); Nowe czasy (Listy z nieba) Londýn 1974;
3. Barwinkowy wianek (Londýn 1979);
O książkach i czytaniu (Budapešť 1942)
Po stronie pamięci (Paríž 1965)
Dialogi z Sowietami (Londýn 1966)
Tematy żydowskie (Londýn 1977)
Z perspektywy podróży (Krakov 1980)
Po stronie dialogu (Varšava 1983)
Powojenne perypetie Sokratesa (Krakov 1985)
Outopos. (Vroclav 1992)
Atlantyda. (Varšava 1994)

 Iné projekty 

 Externé odkazy 

 Nota biograficzna w Wirtualnej Bibliotece Literatury Polskiej Uniwersytetu Gdańskiego 
 Monika Kasprzak, Człowiek dialogu
 Utwory Stanisława Vincenza

 Zdroj 


Kategória:Poľskí filozofi