Hermeneutika

Hermeneutika (z gr. ἑρμηνεύειν, herméneuein - vysvetľovať, zvestovať) je umenie a teória vysvetľovania, neskôr sa výraz „hermeneutika“ používa na označenie alebo ako súčasť označenia rôznych filozofém, no najmä v spojení s prívlastkom filozofická.

Ako filologická náuka sa hermeneutika zaoberá vysvetľovaním historických textov. Popri procese interpretácie, ktorý sleduje správne pochopenie textu v zmysle priradenia správnych významov lexikálnym jednotkám cudzojazyčného textu, aj proces exegézy, ktorá sa usiluje zhromaždiť všetky dostupné historické údaje, ktoré by text osvetľovali aj z pohľadu vonkajších súvislostí.

História
Herneutika získala veľký vplyv v mnohých európskych krajinách (Nemecko, Francúzsko, Taliansko, Rakúsko a ďalšie), vzbudila veľký záujem aj v zámorí a stala sa tu predmetom živých diskusií. Môžeme povedať, že vznikla po uverejnení základnej práce Hansa Georga Gadamera "Pravda a metóda" (1960). Zo všetkých súčasných filozofických učení má herneutika snáď najdlhšiu prehistóriu. V kresťanskej teológii vystupovala ako umenie a metóda interpretácie Svätého písma. Potreba poznať biblické texty sa stala obzvlášť naliehavou v období reformácie, keď bola Biblia uznaná ako nevyhnutný sprievodca pre protestantského veriaceho. Hermneutika vďačí za svoju ústavu v samostatnej vedeckej disciplíne nemeckým filozofom F. Schleiermacherovi a W. Diltheymu. V čase Diltheyho ešte nebola herneutika veľmi rozšírená. Vdýchol do nej nový život Martin Heidegger. Základom Heideggerovej analýzy ľudskej existencie je spojenie medzi hermneutikou a fenomenologickou metódou Husserla. Napriek tomu hermneutika hrala pre Heideggera skôr pomocnú úlohu. Hermneutika sa stala pre Gadamera samostatnou disciplínou a získala dôležitosť nielen filozofickej metódy, ale aj nezávislého filozofovania ako takého. Inými slovami, Gadamer a jeho nasledovníci identifikovali filozofiu s hermeneutickou interpretáciou a porozumením.

Hermeneutika vznikla v rámci filologickej kritiky, ktorá sa počnúc náboženskou reformáciou pokúšala očistiť biblický text od neskorších prídavkov stredovekého prekladu Vulgáty a rekonštruovať jeho pôvodné znenie.

Neskôr sa hermeneutika vyvinula do formy metodického postupu v duchovných vedách a jeho reflexie. Za všeobecnú metodológiu humanitných vied pokladal hermeneutiku napr. Wilhelm Dilthey a H. Rickert. 

Hermeneutika v dizajne je systematickým prístupom jednotlivca, ktorý subjektívnym spôsobom na základe všeobecných alebo odvodených psychologických, fyziologických, filozofických (estetických) a iných poznatkov zaoberá vysvetlovaním a zdôvodňovaním pôsobenie dizajnu na človeka, pričom používa vedecké (ergonomické,semiologické) ale aj intuitívne prostriedky.[D.Šuch]

 Hermeneutická metóda 
Metóda hermeneutická je postup chápania opierajúci sa o ideu hermeneutického kruhu.

 Hermeneutická pedagogika 
Hermeneutická pedagogika je pedagogický smer orientovaný na fenomenologickú filozofiu, ktorý patrí do oblasti duchovednej pedagogiky. Venuje pozornosť tomu, ako je pedagogická skutočnosť začlenená v celkovej kultúre a sustreďuje sa na porozumenie zmyslu a interpretácii pedagogických javov.

 Hermeneutický kruh 

Hermeneutický kruh je okolnosť, že to, čo sa má pochopiť, predpokladá už istý spôsob porozumenia. Ak o veci nemám nijaké predporozumenie, ani tušenie, nemôže mi byť táto vec ani priblížená.

 Názory filozofov 
 Ján Letz 
Hermeneutika je podľa Jána Letza teória poznania (gnozeológia, hermeneutika) a je súčasťou filozofie ľudského subjektu.

 Diemer 
Hermeneutika je podľa Diemera teoretická (filozofická) disciplína, ktorá skúma fenomén chápania, jeho prvky, štruktúru, typy atď., ako aj jeho predpoklady.

 Richard McKay Rorty 
Hermeneutika je podľa Rorta umenie pokračovať v rozhovore ako spôsob filozofovania.

 Schleiermacher 
Hermeneutika je podľa Schleiermacha smer myslenia umožňujúci vysvetľovanie náboženstva na základe príncípu porozumenia.

 Referencie 

 Literatúra 


 Zdroj 


Kategória:Vetvy filozofie