Rimavská Sobota

Polohopis 
Leží v regióne Gemer-Malohont, v severozápadnej časti Rimavskej kotliny na nive a terase Rimavy. Severne od mesta sa dvíha Revúcka vrchovina, južným smerom Cerová vrchovina. Severným okrajom prechádza cesta I/16 (ZvolenKošice), ktorú križuje I/72 na Brezno a II/531 na Jesenské. Z Jesenského vedie cez mesto železničná trať do Brezna. Rimavská Sobota je vzdialená  východne od Lučenca,  juhozápadne od Rožňavy a  juhovýchodne od Brezna.

 Časti mesta 

 Mestské časti: Bakta, Dúžava, Kurinec, Mojín, Nižná Pokoradz, Sabová, Sobôtka, Včelinec, Tomašová, Vinice, Vyšná Pokoradz
 Sídliská: Rimava, Západ, Rožňavská
 Ostatné časti: Chrenovisko, Šibeničný vrch

 Prírodné podmienky 
 Vodné toky 
Mestom preteká a rozdeľuje ho na dve polovice rieka Rimava. V meste je vybudovaných 9 mostov pretínajúcich rieku (z toho 2 sú určené len pre peších a 1 bývalý  železničný most, na ktorom je teraz cyklotrasa do rekreačnej oblasti Kurinec.).

 Vodné plochy 
V blízkosti sa nachádzajú umelé vodné nádrže Teplý Vrch a Kurinec (Zelená voda).

Lokalita Kurinec (Zelená voda) je vzdialená  od centra Rimavskej Soboty. V minulosti bola významným rekreačným strediskom a bola vyhľadávaná nielen domácimi návštevníkmi zo širokého okolia, ale aj návštevníkmi z celého Slovenska i zo zahraničia. Návštevníkom ponúkala kúpanie vo vodnej nádrži alebo bazéne, ubytovanie, kemping, športové ihriská na tenis, minigolf, volejbal. Po dlhých rokoch nefunkčnosti je areál znovu otvorený. Má jeden bazén s pitnou vodou, dva bazény s termálnou vodou, jeden detský bazén  a kúpanie aj v jazere. Od r. 2025 je funkčný najväčší vonkajší bazén s vlnobitím na Slovensku. Je tu možnosť stanovania aj s karavanom.

 Názov 
Vývin názvu mesta
 1270 – Rymos Zumbota
 1321 – Ryma Zumbath
 1387 – Rymaszombatya
 1773 – Rimavská Sobota
 1786 – Rimavská Sobota, maď. Rimaszombat

 Dejiny 
Územie mesta bolo obývané už v dobe bronzovej, o čom hovoria archeologické nálezy pilinskej kultúry. Ďalšie nálezy pochádzajú z mladšej doby bronzovej a halštatskej, ako i rímskej. Lokalita dnešného mesta mala výhodnú polohu pre obchod a výrobu. Stredoveká osada bola úplne zničená počas mongolského vpádu, no už v roku 1268 sa Rimavská Sobota spomína v listine kráľovského dvorného kancelára Štefana, arcibiskupa kaločského a báčského, ako Rymoa Zumbota. Mestečko bolo pravdepodobne sídlom správy majetkov kaločského arcibiskupa v údolí rieky Rimavy. Dňa 14. novembra 1278 nový kaločský arcibiskup Ján vydáva v Zumbothel listinu, ktorou udeľuje Rimavskej Sobote výsady mestského charakteru. 24. júna 1334 daroval kráľ Karol Róbert mesto Tomášovi zo Solnoku, sedmohradskému vojvodovi, a ako náhradu predošlému zemepánovi, kaločskému arcibiskupovi Ladislavovi I. dal iné majetky. V roku 1335 boli mestu udelené ďalšie privilégiá, medzi nimi povolenie opevniť sa. Z trhovej osady sa postupne stáva obchodné poddanské mesto.

Roku 1441 Rimavskú Sobotu ovládol Ján Jiskra z Brandýsa, ktorý tu o 3 roky neskôr vyjednával s Jánom Huňadym. Roku 1474 mesto znovu zmenilo po vymretí rodiny Schéchyovcov majiteľa. Prešlo do rúk Alberta Losoncyho, ktorý si vzal za manželku Hedvigu Séčiovú, a Jána Guthi-Orsága, ktorý sa oženil s Annou Séčiovou (Hedviga a Anna boli dcéry Ladislava Séčiho, posledného potomka z rodu vojvodu Tomáša).

Roku 1506 Rimavská Sobota takmer celá vyhorela, pričom zhorel aj dôležitý mestský archív a zachránila sa len truhla kovotepcov. Zemepán Losonczy zavolal z Talianska architekta, ktorý položil základ terajšej šachovnicovej formy mesta. Intravilán mesta bol vtedy opevnený vodnou priekopou, ktorá viedla od potoka Sodoma od dnešnej konzervárne na vnútornej strane Cukrovarskej ulice až k Cintorínskemu potoku.

Rimavská Sobota prežila dve osmansko-turecké okupácie, a to v rokoch 15531593 a 1598/991686 (z ich pobytu sa zachovalo v archíve 250 listín). Lúpežní martalovci z blízkej pevnosti Sobôtka znepokojovali obyvateľstvo z okolia. Cez rieku Rimavu dali postaviť tzv. turecký most, aby turecký beg zo Sobôtky mohol pohodlne prevážať dievčatá do háremu pri Nižnej Pokoradzi. Mesto sa po oslobodení od Turkov stalo kráľovským majetkom a neskôr bolo vykúpené. Roku 1592 získalo svoj erb, na ktorom je okrídlený čierny orol s otvorenými pazúrmi na striebornom, dole zaoblenom štíte. Farby mesta boli v tom období modrá a biela. Najstaršia železná pečať pochádza z roku 1595. Roku 1601 mesto získalo právo meča, ktoré potvrdil roku 1735 aj kráľ Karol VI. Habsburský. Šľachticov stínali mečom a poddaných vešali na šibenici na blízkom Šibeničnom vrchu za mestom.

Rimavská Sobota patrí do regiónu Malohont, v polovici 13. storočia známeho ako Rimavský komitát. Sídlom regiónu bola najskôr Rimavská Baňa, ktorá svoj vplyv postupne stratila v prospech Rimavskej Soboty. Na konci 18. storočia sa Malohont prvýkrát spojil s Gemerom. V roku 1784 až 1790 a potom v rokoch 1805 až 1922 bola Rimavská Sobota sídlom Gemersko-malohontskej župy. Dňa 26. decembra 1805 nocoval v Rimavskej Sobote legendárny ruský vojvodca Michail Illarionovič Kutuzov, keď sa vracal do vlasti s 2. armádnou skupinou po bitke pri Slavkove. Rimavská Sobota sa stala dôležitým obchodným a priemyselným strediskom. V revolučných rokoch 18481849 sa tu vystriedali maďarské, slovenské i ruské vojská. V noci z 21. na 22. júla 1849 tu vyjednával hlavný veliteľ maďarských revolučných vojsk, generál Artur Gorgey s parlamentármi veliteľa ruských vojsk, Chruleva. V auguste 1849 (po porážke maďarskej revolúcie 13. augusta 1849 pri Világosi) sa v meste zdržiavali aj slovenské dobrovoľnícke zbory pod velením Lewartovského. Veliteľmi boli aj povstaleckí kapitáni Štefan Marko Daxner a Ján Francisci.

Rimavská Sobota má bohaté revolučné tradície, keďže sa stala strediskom robotníckeho hnutia, hospodárskeho i kultúrneho života. Roku 1792 tu založili vedeckú spoločnosť vzdelancov z celej rakúskej monarchie a vzdelanostnú úroveň mešťanov a inteligencie zvyšovali základné školy, lýceum, knižnica, spevokol, časopisy i neperiodická tlač, ktorej vydávanie umožňovala miestna tlačiareň. Roku 1902 založili továrenskí robotníci a remeselníci odborovú organizáciu. Dve vojenské vzbury z 12. na 13. mája 1918 a medzi 15. až 20. októbrom 1918 vyjadrili odpor bojovať za záujmy buržoázie. Začiatkom novembra 1918 založili sociálnodemokratickú stranu. Od 31. mája do 5. júla 1919 sa Rimavská Sobota stala sídlom vojenského veliteľstva a direktória robotnícko-roľníckej vlády. V októbri 1919 založili miestnu organizáciu medzinárodnej sociálnodemokratickej strany s pôsobnosťou okresnej organizácie. V nej sa formovala marxistická ľavica, ktorá 1. mája 1920 zmobilizovala takmer 5000 ľudí, čím sa Rimavská Sobota stala silnou baštou komunistického hnutia. Po prudkých politických bojoch zvíťazila marxistická ľavica a dňa 15. mája 1921 tu založili MO KSČ, ktorá sa prihlásila k III. komunistickej internacionále. V rokoch 19351938 MO KSČ viedla pracujúcich do boja na obranu republiky, proti blížiacemu sa fašistickému nebezpečenstvu. Následkom mníchovskej zrady bola Rimavská Sobota dňa 10. novembra 1938 pričlenená k horthyovskému Maďarsku.

Po oslobodení mesta sovietskou armádou dňa 21. decembra 1944 začala obnova a postupný rozmach v nových podmienkach. Okrem menších závodov dominoval potravinársky kombinát (cukrovar, pivovar, sladovňa), v tej dobe jeden z najmodernejších závodov v Európe.

V roku 1948 sa k Rimavskej Sobote pripojila obec Tomašová, ktorá je v súčasnosti mestská časť s rodinnou zástavbou. V jej katastrálnom území bolo postavené najväčšie sídlisko v meste, sídlisko Západ. 

 Obyvateľstvo 
+
Počet obyvateľov v Rimavskej SoboteRokPočet obyvateľov202122 048 201622 827201124 640200125 088199124 771198019 699197014 556196110 50619489 16019407 02319308 04419217 09619106 91219005 84918905 67518804 95618694 90318574 09818307 467

 Národnostné zloženie (2011, 2001, 1991) 
Rok2021201120011991 Národnosť  Počet  Percento  Počet  Percento PočetPercentoPočetPercento Slovenská  13 032  59,11 %  13 301  53,98 %14 87259,28 %14 25657,55 % Maďarská  6 832  30,99 %  7 298  29,62 %8 84635,26 %9 85439,78 % Rómska  180  0,82 %   247     1,00 %7553,01 %3541,43 %Rusínska  7  0,03 % 50,02 %50,02 %20,01 %Ukrajinská  24  0,11 % 160,06 %250,10 %160,06 % Česká  85  0,39 %  102  0,41 %1760,70 %2090,84 %Nemecká  8  0,04 % 120,05 %130,05 %110,04 %Poľská  7  0,03 % 90,04 %130,05 %70,03 %Ruská  6  0,03 % 80,03 %00 %00 %Židovská  0  0 % 40,02 %00 %00 %Moravská  1  0,00 % 50,02 %20,01 %110,04 %Bulharská  0  0 % 60,02%00 %00 % Iné / Ostatné  77  0,35 %   30  0,12 %00 %00 %Nezistené  1 789  8,11 % 3 59714,60 %3811,52 %510,20 %Spolu  22 048  100 % 24 640100 %25 088100 %24 771100 %

 Kultúra a zaujímavosti 
 Pamiatky 
 Sakrálne pamiatky 
 Rímskokatolícky kostol sv. Jána Krstiteľa, jednoloďová barokovo-klasicistická stavba s pravouhlým ukončením presbytéria a predstavanou vežou, z rokov 1774–1792. Na mieste súčasného kostola stál trojloďový gotický kostol s polygonálnym ukončením presbytéria, ktorého základy boli odhalené počas archeologického výskumu v rokoch 1993–1997. Nachádza sa tu hlavný oltár s obrazom Sťatie sv. Jána Krstiteľa od viedenského maliara Fischera. Bočný oltár sv. Terézie z Avily s obrazom od trnavského maliara Jozefa Zanussiho je z roku 1781, bočný oltár sv. Ondreja s obrazom od Jozef Czauczika z Levoče z roku 1834 a oltár sv. Anny s obrazom od maliara Lassgaftnera z roku 1913. Krstiteľnica z pôvodného stredovekého kostola sa nachádza v zbierkach GMM. Fasády kostola sú členené pilastrami a segmentovo ukončenými oknami. Veža vystupuje zo štítového priečelia. V spodnej úrovni je členená horizontálnym pásovaním, v hornej časti pilastrami a ukončená je korunnou rímsou s terčíkom s hodinami a barokovou helmicou.

 Evanjelický kostol, jednoloďová pôvodne tolerančná stavba so segmentovým ukončením presbytéria a predstavanou vežou, z rokov 1786–1790. Kostol bol prestavaný v rokoch 1847–1856, v tomto období bola ku kostolu pristavaná veža. Poslednou neogotickou úpravou prešla fasáda v roku 1899. Interiér kostola je zaklenutý pruskou klenbou. Oltár, stĺpová architektúra s trojuholníkovým tympanónom s obrazom Krista na kríži od G. F. Herzoga pochádza z roku 1898. Fasády kostola sú hladké s polkruhovo ukončenými oknami. Eklektická veža je členená kordónovými rímsami a pilastrami, v hornej časti je osemuholníková, ukončená zvonovitou helmicou.

 Reformovaný kostol, jednoloďová tolerančná stavba v štýle barokového klasicizmu s pravouhlým záverom a predstavanou vežou, z roku 1784. Stavba bola upravovaná koncom 19. storočia, keď bola pristavaná eklektická veža s neogotickým tvaroslovím. V roku 1909 bolo k veži pristavané mauzoléum Istvána Ferenczyho podľa projektu J. Sándyho. Interiér je zaklenutý pruskými klenbami. Nachádzajú sa tu dve murované empory a centrálne umiestnená kazateľnica. Na fasáde je umiestnená busta sochára Ferenczyho od Ladislava Vaszaryho. Fasády kostola sú členené lizénami a oknami ukončenými polelipsou so šambránami s klenákmi. Štíhla atypická veža je členená kordónovými rímsami a lizénovými rámami a ukončená zvonovitou helmicou s nárožnými vežicami.

 Ostatné pamiatky 
 Župný dom Malohontu, druhý v poradí, dvojpodlažná barokovoklasicistická stavba na pôdoryse písmena U z druhej polovice 18. storočia. Dnes tu sídli Knižnica Mateja Hrebendu. Fasáde dominuje trojosový rizalit členený pilastrami, ukončený dekoratívnou atikou s vázami. Fasáda je členená kordónovou rímsou, lizénami a dekoratívnymi kazetami. Okná poschodia sú segmentovo ukončené so šambránami s klenákmi. Na ose fasády je umiestnený reliéfny erb Malohontskej stolice.

 Radnica, dvojpodlažná klasicistická stavba na nepravidelnom pôdoryse z roku 1801. Fasáde dominuje rizalit ukončený trojuholníkovým štítom s tympanónom s erbom mesta. Fasáda je členená kordónovou rímsou, lizénovými rámami a dekoratívnymi kazetami. Okná poschodia sú segmentovo ukončené so šambránami s klenákmi.

 Reduta a prvý župný dom Gemera - Malohontu, dvojpodlažná dvojtraktová klasicistická stavba na pôdoryse obdĺžnika zo 40. rokov 19. storočia. Stavbe dominuje štvorosový rizalit členený pilastrami s osovo umiestneným balkónom. Fasáda je členená kordónovou rímsou a lizénami. Okná poschodia sú polkruhovo ukončené s profilovanými šambránami, pilastrami a dekoratívnymi štukovými klenákmi.

 Hotel Tatra, dvojpodlažná neoklasicistická stavba na pôdoryse štvorca s vnútorným dvorom z druhej polovice 19. storočia. Priečeliu dominuje trojosový rizalit členený pilastrami, ukončený atikou. Okná rizalitu majú polkruhové frontóny, bočné polia majú okná s trojuholníkovými frontónmi.

 Nový župný dom Gemera - Malohontu, trojpodlažná dvojtraktová neobaroková stavba na pôdoryse písmena U z rokov 1900-1901. Stavba bola postavená podľa projektu miestneho staviteľa Gejzu Zieglera. Úpravami prešiel v roku 1930. Parter mestského paláca je členený pásovaním, poschodia vysokým pilastrovým rádom. Priečelie je lemované dvoma rizalitmi ukončenými kupolami. Okná majú bohatú štukovú výzdobu v duchu neobaroka s prvkami secesie. Na osi priečelia je v atike umiestnený erb Gemersko-malohontskej župy.

 Mauzóleum rodiny Benkó, eklektická stavba na pôdoryse obdĺžnika z roku 1900. Stavbe dominuje centrálny vyvýšený rizalit krytý manzardovou strechou. Priečelie je lemovaná pilastrami, korunná rímsa je dekorovaná vlysom a štukatúrami. Vstup je riešený ako jednoosový stĺpový portikus ukončený trojuholníkovým štítom s tympanónom.

 Múzeá 
V Rimavskej Sobote sa nachádza Gemersko-malohontské múzeum so stálou expozíciou.

Múzeum v Rimavskej Sobote vzniklo 3. septembra 1882 a po múzeách v Bratislave, na Orave, v Košiciach a Trenčíne je piatym najstarším na Slovensku. Počiatky prvých múzejných snáh v meste sú však omnoho staršie. Vznik múzea je spojený s umelecko-archeologickou výstavou Gemerskej župy, otvorenou 3. septembra 1882, ktorou boli položené základy múzea a zároveň bol zriadený Gemersko-malohontský muzeálny spolok. Zakladateľmi župného múzea boli okrem prvého riaditeľa Jána Fábryho, Viliam Groó, Ľudovít Hüvossy a Štefan Terray. V klasicistickej budove bývalých delostreleckých kasární z roku 1850 sídli múzeum od roku 1910. Budovu projektoval budapeštiansky architekt Ferencz Miks, ktorý je autorom viacerých verejných stavieb v meste, klasicisticky ladené priečelie budovy bolo realizované rimavskosobotským staviteľom Mihályom Kallom. Prvá stála expozícia bola v tejto budove verejnosti sprístupnená 18. mája 1913. Budova múzea je zapísaná v Ústrednom zozname pamiatok ako Národná kultúrna pamiatka.

Múzeum sa špecializuje na dokumentáciu, výskum a získavanie zbierok v odboroch história, archeológia, etnológia, výtvarné umenie, prírodné vedy a rómska kultúra regiónu Gemer–malohont. Bohaté zbierkové fondy múzea, zo spoločenských a prírodných vied, dopĺňa rozsiahly historický knižný fond múzea. Celkový zbierkový fond presahuje 93 000 zbierkových predmetov.

 Hvezdáreň 
Hvezdáreň sídli v časti Tomášová, bola založená v roku 1975 a 4. októbra 1977 bola otvorená jej prevádzková budova, ako prvá účelová stavba hvezdárne na Slovensku. Pred jej vznikom bolo v okrese len malé astronomické zázemie. Zriaďovateľom je VÚC BBSK.

V roku 1999 bola objavená planéta 20495 a na počesť hvezdárne v meste bola pomenovaná (20495) Rimavská Sobota

 Pomníky, busty 
V Rimavskosobotskom cintoríne je pochovaný Peter Kellner-Hostinský.
 Pomník Blahy Lujzy
 Pomník Š. M. Daxnera
 Pomník M. Tompu
 Pomník Š.Petöfiho

Na Námestí Štefana Marka Daxnera sa nachádza niekoľko búst, ktoré boli osadené Maticou Slovenskou v rámci projektu Historické osobnosti Gemer-Malohontu.
 Súsošie Jána Francisciho a Michala Miloslava Bakulínyho
 Busta Ivana Kraska
 Busta Terézie Vansovej
 Busta Petra Kellnera Hostinského
 Busta Jána Bottu
 Busta Ľudovíta Kubániho

 Parky 
Medzi priemyselnou časťou a sídliskom Západ sa nachádza záhrada 1. mája. náhľad|Fontána v Záhrade 1. mája

 Divadlo 
Neprofesionálne divadelné súbory:
 DIVOSOD (Div. súbor dospelých) pri MsKS v Rim. Sobote
 PICTUS (mladé alternatívne) pri MsKS v Rim. Sobote
 ALTERNA (študentské) pri ZUŠ a MsKS v Rim. Sobote
 ZAUŠKO (detské) pri ZUŠ a MsKS v Rim. Sobote
 BADIDO (bábkarsky súbor dospelých) pri MsKS v Rim. Sobote

 Hudba 
 Maduar – dancefloorová skupina
 Portikus – progresívnorocková/metalová skupina
 Attermead – rocková skupina
 M.E.L.L. – folk-world music hudobné zoskupenie
 Sobotienka – dychová hudba
 Bluetrend – country-bluegrassové hudobné zoskupenie
 Bona Fide – miešaný spevácky zbor
 Before The Zero Day – alternativorocková skupina
 Despota – metalová skupina
 Blaha Lujza – miešaný spevácky zbor
 Slice of Bread – rockmetalová skupina

 Pravidelné podujatia 
 Dni mesta – 5.6. máj
 Atrium Art, Medzinárodný festival divadla a hudby
 Dobšinského rozprávkový Gemer, Celoslovenský festival rozprávok
 Divadlo a deti, Celoštátny divadelný festival
 Medzinárodné letné umelecké workshopy – LeTaVy (Letný Tábor Výtvarníkov) – august
 Gemersko-malohontský jarmok 27.9.29.9.
 Koncerty absolventov ZUŠ – jún
 FRAJ

 Šport v meste 
 Futbalový klub MŠK Rimavská Sobota 

Futbal má v Rimavskej Sobote viac než storočnú tradíciu, keďže svoj vznik datuje do roku 1908. Z toho roku pochádza prvá zmienka o klube s názvom RAC, ktorý sa prihlásil do Uhorského futbalového zväzu. Po vzniku Slovenského futbalového zväzu, paradoxne s maďarským názvom a skratkou SzLSz, po skončení prvej svetovej vojny, sa kluby začali združovať a organizovať majstrovské súťaže.

Najúspešnejšie obdobie rimavskosobotského futbalu nastalo po vstupe súkromného kapitálu do klubu začiatkom 90. rokov. Hlavným sponzorom sa stala firma Tauris, a.s., ktorá v spolupráci so samosprávou mesta a ďalšími partnermi vytvorila výborné ekonomické podmienky. Prejavilo sa to aj vo výsledkoch: v roku 1995 to bol suverénny postup do celoštátnej II. ligy a hneď v nasledujúcom roku ďalší postup, tentoraz už medzi slovenskú elitu do I.ligy. V nej vtedajší FC Tauris Rimavská Sobota odohral tri sezóny s bilanciou 90 odohraných zápasov, z nich bolo 28 víťazných, 18 remíz a 44 prehier so skóre 99:136. Pri trénerskom kormidle sa vtedy vystriedali také mená ako Stanislav Jarábek, Ladislav Jurkemik, Andrej Daňko, či domáci tréner František Vaš. V roku 1998 štartovala Rimavská Sobota aj v európskej pohárovej súťaži Intertoto Cup, kde po vyradení írskeho klubu sa v 2. kole stretol so slávnou Sampdoriou Janov z Talianska.

V roku 1999 štartovala Rimavská Sobota opäť v druhej najvyššej slovenskej súťaži. V sezóne 20032004 vtedajší FC pod vedením trénera Petra Zelenského vyhral II. ligu a znova sa vrátil medzi slovenskú elitu, ale len na rok. Od roku 2005 patrí Rimavská Sobota k popredným tímom druhej najvyššej súťaže. V posledných rokoch po problémoch so zabezpečením chodu klubu hrozil tímu zánik, no po iniciatíve vedenia mesta bolo založené občianske združenie, ktoré pomohlo futbal v meste udržať.

 Hokejový klub HKM Rimavská Sobota 

Hokejový klub bol založený 24. januára 1994 pod názvom HC ORMET, od roku 2005 používa názov HKM Rimavská Sobota. Do roku 2008 bola Rimavská Sobota takpovediac bez hokeja, kedy domáce mužstvá museli hrávať svoje zápasy na zimnom štadióne v Lučenci. V roku 2008 bol zrekonštruovaný zimný štadión, ktorý umožnil plnohodnotné fungovanie hokejového klubu a jeho pôsobenie v 2. hokejovej lige.

 Volejbalový klub VK Slovan Rimavská Sobota 
Ženský volejbalový klub s dlhoročnou tradíciou v meste úspešne štartuje v 2. najvyššej súťaži v skupine východ.

 Ďalšie športové družstvá 
 TJ Mladosť Relax – džudo, stolný tenis, ju-jutsu
 TJ Lokomotíva – zápasenie, džudo
 ŠK Tempus – futbal, tenis
 Mestský tenisový klub – tenis
 ŠK Uraken – karate
 Plavecký klub – plávanie
 Falcon Taekwandoo – taekwondo
 Kolkársky klub AGB Spohypo – kolky
 Jazdecký klub Carmina
 Jazdecký klub Pegas
 1. DFC Rimavská Sobota – futbal ženy
 FBC Slovan Rimavská Sobota florbal muži MFL vo Florbale RS

 Hospodárstvo a infraštruktúra 
Okres Rimavská Sobota patrí dlhodobo k najchudobnejším oblastiam Slovenskej republiky, pričom miera nezamestnanosti dlhodobo dosahuje nad 25 %.

 Doprava 
náhľad|Moderná autobusová stanica v Rimavskej Sobote

 MHD v Rimavskej Sobote 
Mestskú hromadnú dopravu v meste prevádzkuje spoločnosť SAD Lučenec, odštepný závod Rimavská Sobota. Na území mesta sú prevádzkované 4 linky.

 Cestná doprava 
Rimavská Sobota sa nachádza na hlavnom južnom cestnom ťahu E58/E571 spájajúcom Bratislavu s Košicami cez Zvolen. Plánovaná je výstavba rýchlostnej cesty R2, ktorá by tak odbremenila premávku v intraviláne mesta. Obchvat mesta by mal byť vedený severnou časťou mesta a na obchvate by malo byť 8 mostov a 2 mimoúrovňové križovatky.

Spojenie smerom na sever do miest Brezno a Poprad zabezpečuje cesta I/72 a na juh (Jesenské, štátna hranica s Maďarskom) cesta II/531.

Autobusová doprava je zabezpečovaná z autobusovej stanice, ktorá susedí s blízkou železničnou stanicou.

 Železničná doprava 
Mesto je napojené na sieť ŽSR regionálnou traťou Brezno – Jesenské, ktorá bola slávnostne daná do prevádzky 5. septembra 1874. Železničná stanica v Rimavskej Sobote je stanicou nesamostatnou, pridelenou k železničnej stanici Jesenské. Železničná stanica leží v km. 11,385 jednokoľajnej trate Jesenské – odb. Brezno-Halny – Brezno.

Diaľkové spojenie rýchlikmi na smer Bratislava a Košice je možné zo stanice Jesenské.

V minulosti z Rimavskej Soboty vychádzala Železničná trať Rimavská Sobota – Poltár, ktorá patrila medzi najmladšie trate na Slovensku. Do prevádzky bola daná 23. novembra 1913. Osobná prevádzka bola pozastavená v roku 2000 kvôli zlému technickému stavu trate a bola nahradená autobusmi. V roku 2003 pri prvej vlne rušenia osobnej dopravy na tratiach ŽSR bola pozastavená aj náhradná autobusová doprava a nakoniec v roku 2007 bola trať definitívne zrušená a v súčasnosti je na mieste bývalej trate postavená cyklotrasa.

 Letecká doprava 
Letecké spojenie je dostupné z letísk Sliač () a Košice (). Najbližšie letisko v Lučenci (Boľkovce – ) nie je využívané na linkové lety.

 Školstvo 
 Základné školy 
 Základná škola Pavla Dobšinského
 Základná škola Petra Kellnera Hostinského
 Základná škola Štefana Marka Daxnera v Rimavskej Sobote
 Základná umelecká škola
 Evanjelická základná škola
 ZŠ Mihálya Tompu s vyučovacím jazykom maďarským

 Gymnáziá 
 Gymnázium Ivana Kraska v Rimavskej Sobote
 Gymnázium Mihálya Tompu Reformovanej kresťanskej cirkvi

 Stredné školy 
 Stredná odborná škola v Rimavskej Sobote
 Súkromná Stredná odborná škola – Hotelová akadémia
 Obchodná akadémia
 Spojená škola v Rimavskej Sobote
 Stredná odborná škola technická v Rimavskej Sobote

 Osobnosti mesta 
 Rodáci 
 Štefan Hatvani (* 1718 – † 1786), prírodovedec, lekár a polyhistor
 Michal Tompa (* 1819 – † 1868), básnik, reformovaný farár a člen Uhorskej akadémie vied
 Lujza Blahová (* 1850 – † 1926), herečka
 Ernest Danko (* 1852 – †?), rómsky primáš
 Štefan Bolkay (* 1887 – † 1930), zoológ, múzejník a entomológ, hlavne koleopterológ 
 Mikuláš Jóža (* 1911 – † 1969), právnik, ekonóm a pedagóg
 Peter Sever (* 1924 – † 2004), spisovateľ, scenárista a autor literatúry pre deti a mládež
 Elemír Rákoš (* 1935 – † 2003), archivár a historik
 Eva Kováčová (* 1951 – † 2010), poetka
 Kristína Krnová (* 1952), vysokoškolská pedagogička a literárna historička
 Oľga Bodorová (* 1952), etnologička, bývalá riaditeľka Gemersko-malohontského múzea
 Zsolt Komlósy (* 1955 – † 2005), poslanec Národnej rady Slovenskej republiky
 Marian Lacko (* 1962), výtvarník, scénograf, dramatik, hudobník, zakladateľ LeTaVy, ATRIUM ART, riaditeľ ZUŠ 
 Anikó Vargová (* 1974), herečka
 Janka Sovičová (* 1979), herečka Bratislavského bábkového divadla
 Viky Ráková (* 1981), herečka 
 Nicol Hochholczerová (* 1999), spisovateľka, výtvarníčka 

 Pôsobili tu 
 Štefan Marko Daxner (* 1822 – † 1892), politik, právnik,národný buditeľ, zástupca a podžupan Gemersko-malohontskej župy v Rimavskej Sobote
 Ján Francisci-Rimavský (* 1822 – † 1905), básnik, politik, publicista a teológ. 
 Alexander Petrovič/Sándor Petofi (* 1823 – † 1849), básnik, jedna z najvýraznejších postáv Uhorskej revolúcie 
 Peter Kellner Hostinský (* 1823 – † 1873), spisovateľ, novinár, historik, filozof a redaktor Slovenských národných novín
 Pavol Dobšinský (* 1828 – † 1885), evanjelický kňaz, zberateľ ľudovej slovesnosti 
 Jozef Škultéty (* 1853 – † 1948),  literárny kritik, historik, jazykovedec, publicista a prekladateľ, zamestnanec školského inšpektorátu v Rimavskej Sobote
 Janko Jesenský (* 1874 – † 1945), básnik, prekladateľ, gemerský župan v roku 1922
 Béla Bartók (* 1881– † 1945), hudobný skladateľ a etnomuzikológ
 Zoltán Meszlényi (* 1892 – † 1951), ostrihomský pomocný biskup a mučeník
 Kornélia Wirtschafterová (* 1926), preživšia viacerých koncentračných táborov
 Igor Chamula (* 1943 – † 2006), pedagóg a politik
 Dušan Rybár (* 1945? – † 2019), lekár, pediater, predseda Židovskej náboženskej obce v Rimavskej Sobote, člen lekárskej komory a spolupracovník UNICEF-u
 Marta Hlušíková (* 1952), spisovateľka

 Partnerské mestá 
 Lučenec, Slovensko
  Makov, Maďarsko
 Nový Sacz, Poľsko
  Ózd, Maďarsko
  Salonta, Rumunsko
  Swietochlowice, Poľsko
  Tiszaújváros, Maďarsko
  Białystok, Poľsko
  Ruda Śląska, Poľsko

 Panoráma 
stred|náhľad|953x953bod|Panoráma Rimavskej Soboty odfotené z poľovníckeho posedu neďaleko dedinky Antalky (Máj 2023)

 Referencie 

 Literatúra 
 Federální statistický úřad v Praze, Statistický Lexikon obcí ČSSR, SEVT, Praha, 1982.
 ALBERTY, Július: Rimavská Sobota vo svetle archívnych dokumentov a histórie do roku 1918. Rimavská Sobota : Gemersko-malohontské múzeum, 2019. 160 s. ISBN 978-80-85134-55-1

 http://portal.statistics.sk/ 
 http://app.statistics.sk/mosmis/sk/run.html 

 Pozri aj 
 Zoznam kultúrnych pamiatok v Rimavskej Sobote

 Iné projekty 

 Externé odkazy 

 Najkrajší kraj– turistické atrakcie v meste
 Rimava.sk– Online, správy, zaujímavosti
 RSindex.sk- Noviny, kluby a združenia, školy, všetko na jednom mieste

 Zdroj 
 Rimavská Sobota - aktuality


Kategória:Okres Rimavská Sobota
Kategória:Mestá na Slovensku