Bulharčina

Bulharčina je indoeurópsky jazyk, ktorý patrí do južnej vetvy slovanských jazykov. Demonštruje niekoľko jazykovedných inovácií, ktorými sa odlišuje od ostatných slovanských jazykov a ktoré sú typické pre tzv. Balkánsku jazykovú úniu. Túto odlišnosť spôsobilo aj to, že v stredoveku na Balkáne žijúce slovanské kmene postupne splynuli s turkickými protobulharskými kmeňmi, ktoré boli pôvodom zo strednej Ázie, ktorých jazyk bol odlišný od slovanských jazykov. Protobulhari sa v 7. storočí usadili na Balkáne a v roku 681 založili chánom Asparuchom Bulharský štát a neskôr boli asimilovaní miestnym slovanským obyvateľstvom, dali mu svoje meno a zanechali stopy v slovnej zásobe slovanskej bulharčiny, ako aj v jej gramatike. Sú to napr. eliminácia skloňovania mien, vývin určitého člena s príponou, neprítomnosť neurčitku slovesa ako aj zachovávanie a ďalší vývin proto-slovanského slovesného systému. Bulharčina má rôzne slovesá na vyjadrenie tzv. nedosvedčenej, prerozprávanej, či pochybnej formy. 

Bulharčina patrí do Balkánskej jazykovej únie, rovnako ako gréčtina, rumunčina, albánčina a srbčina (len čiastočne). Väčšina týchto jazykov zdieľa niektoré z vyššie uvedených charakteristík (napr. určitý člen, strata neurčitku, zložitý slovesný systém) a mnoho ďalších. Väčšina bulharských jazykovedcov pripisuje tzv. nedosvedčené slovesné formy (týkajú sa prerozprávanej formy) tureckým vplyvom.

 Abeceda a výslovnosť 

Na zápis bulharčiny sa v období Prvej bulharskej ríše používala hlaholika, ktorú vytvoril Konštantín Filozof okolo roku 862. Od 9. storočia sa začala používať cyrilika. Posledná pravopisná reforma z roku 1945 upravila cyriliku do dnes používanej podoby.

Rozdiely v zápise a výslovnosti medzi bulharčinou a ruštinou:
 Е/е sa v bulharčine číta ako [e] a nie ako v ruštine [je].
 Щ/щ sa v bulharčine číta ako [št] a nie ako v ruštine  [šč].
 Ъ/ъ ( – veľký jer) sa v bulharčine číta ako neurčitý vokál [ă], zatiaľ čo v ruštine sa nečíta, slúži ako pravopisný znak (tvrdý znak).

 Samohlásky 
Bulharčina má šesť samohlások. Na rozdiel od slovenčiny bulharčina nemá dlhé samohlásky a slabikotvorné spoluhlásky. Osobitosťou bulharského vokalického systému je samohláska ъ [ă], ktorá sa vyslovuje ako temný zadno-podnebný zvuk. 

Prízvuk na rozdiel od slovenčiny je voľný, pohyblivý a dynamický. Neprízvučné samohlásky a, o zužujú – ich zvuková podoba sa približuje samohláskam ъ, у. 

   predné/mäkké  stredné  zadné  široké e  a  o úzke и  ъ  y

 Spoluhlásky 
Bulharčina má 39 spoluhlások, ktoré sa zaznamenávajú pomocou 21 grafém. Má pätnásť párov konsonantov podľa príznakov znelosť – neznelosť: [б:п, б’:п’, ф:в, ф’:в’, т:д, т’:д’, с:з, с’:з’, ц:дз, ц’:дз’, ш:ж, ч:дж, к:г, к’:г’, х:х’]
Bulharské mäkké spoluhlásky nemajú vlastné grafémy. Ich mäkkosť sa označuje pomocou písmen я, ю alebo ь. Napríklad: хляб [хл’ап], любов [л’убоф], шофьор [шоф’ор]. Spoluhlásky ш, ж, ч, дж, й nemajú mäkké koreláty. 

V bulharčine (rovnako ako v slovenčine) existuje regresívna neutralizácia znelosti, t. j. znelé spoluhlásky sa vyslovujú ako neznelé na konci slov a na morfematickej hranici pred neznelou spoluhláskou: млад [млат], здрав [здраф], хляб [хл’ап], вдовство [вдофство].
Neznelé spoluhlásky sa pred znelou vyslovujú ako znelé: сватба [свадба], анекдот [анегдот], сеитба [сеидба]. 

 б  [b]  Znelá bilabiálna plozíva  баба бьо/бю/бя  [b’]  Znelá palatálna bilabiálna plozíva  бял в  [v]  Znelá labiodentálna frikatíva  вятър вьо/вю/вя  [v’]  Znelá palatálna labiodentálna frikatíva  вяра г  [g]  Znelá velárna plozíva  година гьо/гю/гя  [g’]  Znelá palatálna plozíva  гювеч д  [d]  Znelá alveolárna plozíva  давам дьо/дю/дя  [d’]  Znelá postalveloárna plozíva  дядо ж  [ž]  Znelá postalveolárna frikatíva  жаба дж  [dž]  Znelá postalveolárna afrikatíva  джоб з  [z]  Znelá alveolárna frikatíva  земя зьо/зю/зя  [z’]  Znelá palatálna alveolárna  frkatíva  зюмбюл дз  [dz]  Znelá alveolárna afrikatíva  дзънкам дзьо/дзю/дзя  [dz’]  Znelá palatálne alveolárna afrikatíva  fakultatívne  й  j  Glaid  йод к  [k]  Neznelá velárna plozíva  корен кьо/кю/кя  [k’]  Neznelá palatálna plozíva  кюнец л  [l]  Neznelý laterálný alveolárny aproximant  лоза льо/лю/ля  [l’]  Palatálny laterálny aproximant  лято м  [m]  Bilabiálna nazála  мама мьо/мю/мя [m’]  Palatálna bilabiálna nazála  място н  [n]  Alveolárna nazála  нос ньо/ню/ня  [n’]  Palatálna nazála  нямам п  [p]  Neznelá bilabiálna plozíva  пролет пьо/пю/пя  [p’]  Neznelá palatálna bilabiálna plozíva  пясък р  [r]  Alveolárna  радост рьо/рю/ря  [r’]  Palatálno-alveolárna  рядък с  [s]  Neznelá alveolárna frikatíva  семе сьо/сю/ся  [s’]  Neznelá palatálna alveolárna frikatíva  сяра т  [t]  Neznelá alveovárna plozíva  товар тьо/ тю/ тя  [t’]  Neznelá postalveolárna plozíva  тяло ф  [f]  Neznelá labiodentálna frikatíva  фосфор фьо/фю/фя  [f’]  Neznelá palatálna labiodentálna frikatíva  фьон х  [ch]  Neznelá velárna frikatíva  хляб хю  [ch’]  Neznelá palatálna frikatíva  Хюндай ц  [c]  Neznelá alveolárna afrikatíva  цена цьо/цю/ця  [c’]  Neznelá alveolárna afrikatíva  цял ч  [č]  Neznelá postalveolárna afrikatíva  чудо ш  [š]  Neznelá postalveolárna frikatíva  шепот

 Prepis z bulharskej cyriliky 

 Morfologická charakteristika 
Bulharčina je analytický jazyk a demonštruje niekoľko lingvistických inovácií, ktorými sa odlišuje od ostatných slovanských jazykov:
 eliminácia skloňovania mien;
 vývin určitého člena s príponou;
 neprítomnosť neurčitku slovesa;
 zachovávanie a ďalší vývin proto-slovanského slovesného systému;
 rôzne slovesá na vyjadrenie tzv. nedosvedčenej, prerozprávanej, či pochybnej formy.

 Ohybné a neohybné slovné druhy 
 ohybné slovné druhy: podstatné mená, prídavné mená, zámená, číslovky, slovesá
 neohybné slovné druhy: príslovky, predložky, spojky, častice, citoslovcia
 gramatické kategórie

 rod:  mužský, ženský, stredný  číslo:  jednotné, množné určitý člen   čas:  prítomný, budúci, aorist, imperfektum, perfektum, pluskvamperfektum, budúci čas v minulosti, predbudúci čas, predbudúci čas v minulosti. osoba:  1. osoba, 2. osoba, 3. osoba slovesný rod:  činný, trpný  vid:  nedokonavý, dokonavý spôsob:  oznamovací, rozkazovací, podmieňovací, spôsob nepriamej výpovede

 História 
Vývin bulharského jazyka môžeme rozdeliť do niekoľkých historických období:

 Obdobie praveku (niekdajšie spoločné slovanské nárečie) – vyskytlo sa v období medzi slovanskou inváziou na východný Balkán a misiou Svätého Cyrila a Metoda na Veľkej Morave okolo roku 860.

 Starobulharský jazyk (9. – 11. storočie) – jazyk používaný Svätým Cyrilom a Metodom a ich stúpencami na prekladanie Biblie a inej liturgickej literatúry z gréčtiny, neskôr rozvinutý v Preslave a Ochride. Starobulharský jazyk bol jazykom zlatého veku stredovekej bulharskej literatúry počas vlády bulharského cára Simeona Veľkého.

 Stredoveká bulharčina (12. – 17 storočie) bola jazykom bohatej literárnej aktivity a výrazných zmien.

 Moderná bulharčina sa datuje od 18. storočia až do súčasnosti; súčasný spisovný jazyk sa štandardizoval na základe bulharského nárečia z 19. storočia.

Historický vývin bulharského jazyka môžeme označit aj ako prechod od silne syntetického jazyka (Starobulharský jazyk) k typicky analytickému jazyku (Moderná bulharčina) so stredovekou bulharčinou ako prestupovým bodom.

 Vývin bulharskej abecedy 

Hlaholika
Hlaholika

Starobulharská cyrilika
Starobulharská cyrilika

Súčasná bulharská abeceda
 veľké А  Б  В  Г  Д  Е  Ж  З  И  Й  К  Л  М  Н  О  П  Р  С  Т  У  Ф  Х  Ц  Ч  Ш  Щ  Ъ  Ь  Ю  Я malé а  б  в  г  д  е  ж  з  и  й  к  л  м  н  о  п  р  с  т  у  ф  х  ц  ч  ш  щ  ъ  ь  ю  я prepis a  b  v  g  d  e  ž  z  i  j  k  l  m  n  o  p  r  s  t  u  f  ch  c  č  š  št  ă  j  ju  ja

Veľký jer [ъ] sa prepisuje ako ă alebo ako a či e (podľa výslovnosti v bulharčine).

 Zvláštnosti bulharskej gramatiky 
Zvláštnosťou bulharčiny i macedónčiny je používanie členov. Macedónčina však členmi dokáže vyjadrovať i priestorové umiestnenie objektu (porovnaj bulharské a macedónske členy). Tento jav nemá v ďalších súčasných slovanských jazykoch obdobu. Analogicky sa členy týmto spôsobom uplatňujú napríklad v rumunčine a švédčine.

 Určitý člen Rod plný člen krátky člen Mužský rod -ът / ят [vyslovuje sa *et / jat] -a Ženský rod -та - Stredný rod -то - Množné číslo (všetky rody) -те -

 Základné frázy 
 Slovensky Bulharsky Transkripcia Výslovnosť Poznámky ahoj!  здравей  zdravej  zdravej   dobré ráno  добро утро  dobro utro  dobro utro  neformálne dobrý deň  добър ден  dobăr den  dob(a)r den  formálne, pozor den sa vyslovuje tvrdo! dobrý večer  добър вечер  dobăr večer  dob(a)r večer   dobrú noc  лека нощ  leka nošt  leka nošt   dovidenia  Довиждане!  Doviždane  Doviždane   prosím  моля  moľa  moľa   ďakujem  благодаря  blagodarja  blagodarja  formálne ďakujem, díky  мерси  mersi  mersi  neformálne, časo používané, hovorové, prevzaté z francúštiny odpusťte  извинете  izvinete  izvinete  napríklad, keď niekomu stúpite na nohu, pozor vyslovuje sa tvrdo! Máte sa dobre?  Добре ли сте?  Dobre li ste?  Dobre li ste?  pozor ly sa vyslovuje tvrdo! Ako sa máte?  как сте?  kak ste?  kak ste  formálne, pozor vyslovuje sa tvrdo! Ako sa máš?  как си?  kak si?  kak si  neformálne, tykanie Ďakujem, mám sa dobre.  благодаря, добрe съм.  blagodarja, dobre săm  blagodarja, dobre săm   Ďakujem, mám sa veľmi dobre.  благодаря, отлично.  blagodarja, otlično  blagodarja, otlyčno   Čo budeš robiť dnes večer (v noci)?  Какво ще правиш тази вечер (през нощта)?  Kakvo šte praviš tazi večer (prez nošta)?  Kakvo šte praviš tazi večer (prez nošta)?  pozor te sa vyslovuje tvrdo!

 Pozri aj 
 Balkánska jazyková únia
 Bulharistika
 Literatúra Bulharska

 Iné projekty 

 Externé odkazy 
 Prehľad bulharskej gramatiky
 Štúdium bulharčiny online
 Materiály pre štúdium bulharčiny 
 O bulharčine v databáze Ethnologue (po anglicky)
 Bulharsko-anglický / anglicko-bulharský slovník


Kategória:Bulhari
Kategória:Jazyky v Bulharsku
Kategória:Jazyky na Slovensku