Димитрій Сидор

Дими́трій Си́дор (; 29. марця 1955, Лецовиця) є русинськый православный сященик и політичный діяч, митрофорный протоієрей Украйинської православної церьквы Московського патріархата (УПЦ МП) и настоятель Хрестовоздвиженського собора тай Храма Христа Спасителя в Ужгороді.

 Жывотопис 
Димитрій Сидор ся родив 29. марця 1955. року в селі Лецовиця Мукачувського района. Уд 1971. року штудовав в Ужгородському інституті на спеціалности „Електронні направы“. Робив на воєнному заводі „Мукачевприбор“, заганяв ся на воєнні заводы тай базы Сєверодвінска, Сєвероморска тай Ґаджієва. У 1982. році кунчив Московську духновну академію тай став кандидатом богословія.

 Реліґійна діялность 
Быв редактором ґазеты „Християнська родина“.

На 2026. рук Димитрій Сидор — митрофорный протоєрей Украйинської православної церьквы Московського патріархата (УПЦ МП) и настоятель Хрестовоздвиженського собора тай Храма Христа Спасителя в Ужгороді, де справляє богослужіня, котрі ся транслувут на сторунках собора в соціалных сітках. Керовник громадської орґанізації „Закарпатське товариство імені Кирила і Мефодія“, реліґійної орґанізації „Православна релігійна громада УПЦ (Хресто-Воздвиженська)“.

Спувавтор русинськых товмачінь Єванґелія тай послань Апостолув, Псалтыря. 

 Ґраматика русинського языка 
Димитрій Сидор — головный автор „Граматикы Подкарпато-русинського языка“, представленої в Ужгороді в децембрі 2002. У ґраматиці ся наприклад предлагат хосновати ґрафему Ôô и про передачу рефлекса [о] у новозакрытых складах (у студенôй, русинôв), и про [оу] (хôть, дôвг); хосновати Ёё из паров уйимкув и опціонално писати ять (Ѣѣ) про всокочіня етимолоґії. Ґраматика написана языком, приближеным ид церьковному и пораз проводит паралелі межи церьковнословянськов и русинськов бесідов. Подля слув самых авторув, робота над нив ся вела уд 1990. року.

 Політична діялность 
На убиранках 29. марця 1998. року Димитрій Сидор ся балотовав на єдномандатному выборчому округови №73 ги безпартійный самовысунутый кандидат; 27. фебруара 1998 його кандидатура была знята з голосованя. На тому округови побідив быв из 90.16% голосув кандидат уд Соціал-демократичної партії України (об’єднаної) Віктор Медведчук.

На убиранках 31. марця 2002. року ся балотовав на єдномандатному выборчому округови №70 ги безпартійный самовысунутый кандидат, де дустав 4,816 голосув (4.33%). На округови побідив быв из 35.47% голосув Сергій Ратушняк. Поєдны жерела пишут, ож Димитрій Сидор быв депутатом Закарпатської обласної рады IV. скликаня (2002).

На убиранках народных депутатув Украйины 26. марця 2006. року быв зареєстрованый уповноваженов особов уд Блоку Наталії Вітренко „Народна опозиція“ Прогресивної соціалістичної партії України і Партії „Русько-Український Союз“ (РУСЬ) у територіалному выборчому округови №66; не пруйшов.

 Контроверзії и судові процесы 
 Зверненя ид Закарпатськуй обласнуй раді за референдум 1991 
25. октовбра 2008. року ся удбыв II. Европськый конґрес пудкарпатськых русинув, бігом котрого три орґанізації, у тум числі керованый Димитрійом Сидором „Сойм подкарпатских русинов“, пудписали зверненя ид депутатам Закарпатської обласної рады за „конституційну реалізацію результатів референдуму 1 грудня 1991 р. про входження Закарпатської області в склад України в статусі «Закарпаття – спеціальна самоврядна територія, як суб’єкт в складі незалежної України»“. Тота подія узвала мішану реакцію публікы, и подакотрі украйинські тай реґіоналні пудкарпатські засобы масової інформації зачали обвиняти задіяных у сепаратизмі, засяганьови на територіалну цілосность Украйины тай роботі на російську власть.

Такой по тому, 30. октовбра 2008, в уданьови Закарпаття онлайн Beta опубліковали текст гибы письма передсіды правліня фонда „Русский мир“ В. Ніконова, котрый удповідав на заявку Димитрія Сидора за фінанчну „пудпору русинськых и російськых неділных ошкол Закарпатя“, и заявили, ож дустали го уд „джерела в правоохоронних органах“ — тота статя ся хосновала ги арґумент на хосен гіпотезы спувпраці Сидора из Російов и была розтиражована у другі ЗМІ.

20. новембра на Zaxid.net уйшов матеріал, цитувучый слова Сидора: „На сайті фонду дійсно була інформація, що фонд погоджується помогти нам у підтримці шкіл. Проте це було в серпні, а досі ми ні копійки не отримали. […] Інформація про те, що русини отримують з Росії гроші — це гра СБУ. […]“.

 Суд за „засяг на територіалну цілосность и недокывность Украйины“ 
5. децембра 2008. року слідчоє удділеня Службы безпекы Украйины ініційовало судовый процес против Димитрія Сидора подля ч. 1 ст. 110 Криміналного кодекса Украйины („засяг на територіалну цілосность и недокывность Украйины“). 19. марця 2012. року в Ужгороді ся стало фіналноє засіданя Закарпатського обласного апелаційного суду в тому ділі; быв уголошеный вердикт: три рокы неволи из удтермінованьом исповненя засуду на два рокы, як тото пожадовав прокурор.

 Суд за „нарушеня рувноправности громадян“ 
У марцьови 2023. року робутникы Службы безпекы Украйины уголосили Сидорови пудозру подля ч. 1 ст. 161 Криміналного кодекса Украйины („порушення рівноправності громадян залежно від їх расової, національної, регіональної належності, релігійних переконань та за іншими ознаками“), обвинили го у розпальованю реліґійної ненависти, удкликувучи ся на 7 епізодув, у котрых судово-лінґвістична експертиза, ініційована СБУ, найшла приниженя реліґійных чуств громадян другых конфесій и формованя ворожых настроюв (у тому числі го обвинили в публічных образах „реліґійных чуств украйинцюв, котрі проявили желаня празновати Руздво 25. децембра“). На фебруар 2026. року не є фіналного вердикта суду.

 Файта 
Жонатый на Анні (). Має доньок Анну тай Марію.

 Референції 

Катеґорія:Політіци
Катеґорія:Православие
Катеґорія:Священици
Катеґорія:Русины