Маріан Токар

Маріа́н То́кар (28. апріля 1973, Ужгород) є історик, політолоґ, соціолоґ. Кандидат історичных наук (2004), доктор наук из державного управліня (2021). Член Націоналної спулкы журналістув Украйины; директор НДІ політичної реґіоналістикы при Ужгородському націоналному університеті; професор кафедры соціолоґії тай соціалної роботы факултета общественных наук УжНУ. Член Русинського културолоґічного клуба, частый дописовач тай член редакційної колеґії журнала „Отцюзнина“, головный редактор журнала „Карпатознавство“.

 Жывотопис 
Маріан Токар ся родив 28. апріля 1973. року в Ужгороді. Кунчив Ужгородськый націоналный університет на спеціалностьох „історія“ (1996) тай „політолоґія“ (2009).

У 2004. рокови дустав ступінь кандидата історичных наук у спеціалности „Історія Украйины“ из дисертаційов на тему „Становлення і розвиток політичних партій Закарпаття в 1919–1939 роках“. У 2007. рокови став доцентом; из 2009. року доктор філозофії з історії.

У 2021. році дустав ступінь доктора наук из державного управліня на спеціалности „Механізмы державного управліня“ из дисертаційов: „Державна політика сприяння розвитку громадських організацій в Україні“.

У 1997–2000. роках робив учительом, а пак уд 2002. року робит в УжНУ. У 2007–2009 быв заступником декана факултета общественных наук из ошколовално-выховної роботы, уд 2013. року — директор Научно-изглядователного інститута політичної реґіоналістикы. У 2015–2016 быв завідовачом кафедры політолоґії тай державного управліня, а пак у 2024 став ся професором кафедры соціолоґії тай соціалної роботы.

 Творьба 
Научні інтересы Маріана Токаря чинят: соціолоґія громадянського общества; соціолоґія управліня; соціолоґія організацій; соціална взаємодія тай комунікація; реґіоналістика (крайознавство).

Токар — автор поетичної зберькы „Чорно-білі дні..: поетичний триптих“ (Ужгород, 2023), активный учасник Русинського културолоґічного клуба, частый дописовач тай член редакційної колеґії русинськоязычного културно-белетричного журнала „Отцюзнина“, головный редактор украйинськоязычного етноґрафічного журнала „Карпатознавство“.

 Основні роботы 

 Нариси історії національно-визвольної боротьби закарпатських українців. Уж., 2002;
 Становлення і розвиток політичних партій Закарпаття в 1919–1939 роках. Уж., 2004;
 Політичні партії Закарпаття в умовах багатопартійності (1919–1939). Уж., 2006;
 Августин Волошин. Життя і помисли президента Карпатської України. 2-е вид. Уж., 2009 (співавт.);
 Закарпаття 1919–2009 років: історія, політика, культура. Уж., 2010 (співавт.);
 Електоральні процеси України в регіональному вимірі: Буковина і Закарпаття. Уж., 2014 (співавт.);
 Закарпаття: нариси боротьби за українську державність (з історії неурядових громадських організацій). Уж., 2018;
 Громадські організації України в системі розвитку публічно-управлінських відносин. Л., 2020;
 Державна політика сприяння розвитку громадських організацій в Україні. Уж., 2021.

 Жерела 



 Референції