Василь Гомоннай

Васи́ль Васи́льович Гомонна́й, , Барбово, Мукачовскый округ, Подкарпатска Русь, Чехословакия –  Ужгород, Закарпатска область, Украина — педагог, професор, доктор педагогичных наук, заслуженый учитель Украины.Алмашій, МихайлоХоданич П. М. (2006)Ходанич П. М. (2007)

 Походжѣня и школы 
Походив зоз многодѣтной родины, де было 11 дѣти. Абсолвовав народну школу в Барбовѣ (1931), горожанку в Бѣлках (1936),  Мукачовску державну учительску семинарию (1942).

 Учительство и организация школства 
Учительовав в Тячовском округу, де по войнѣ активно включив ся до реорганизации школства подля совѣтской системы. В роках 1948–1955 быв ведучым Тячовского окружного оддѣла народной освѣты. 

В той добѣ были выставлены середны школы в Буштинѣ, Тересвѣ, Тереблѣ, Углѣ, Ольховцях, Ганичах, Усть-Чорной, Нересници ай вельо школ по малых оддаленых селах. За тоту роботу быв удостоеный титулы Заслуженый учитель УССР (1954). Екстерно зыскуе высокошколску диплому в Киевском педагогичном инштитутѣ  (1954). В року 1955 став на челѣ Закарпатского областного оддѣла народной освѣты, де под его проводом в роках  збудованы десяткы школ ай интернатных школ, як то: в Ужгородѣ, Перечинѣ, Свалявѣ, Великом Березном, Виноградовѣ, Береговѣ, Буштинѣ ай инде, отворены 112 школ з мадярскым и румынскым языком выукы.Ходанич П. М. (2020)

 Научна робота 
В року 1962 перешов на роботу до Ужгородской державной универзиты: кандидат педагогичных наук (1962), доктор педагогичных наук, професор (1970). Быв ведучым катедры педагогикы и психологии (1966–1986). Автор понад 200 статей з области методикы выучованя, дидактикы, воспитаня молодежи, иновацийных технологий, истории педагогикы в Середньой Европѣ.Довжанин, Оксана 

В року 1995 пензионовав, але продовжовав педагогичну роботу яко професор Закарпатского инштитуту подипломной педагогичной освѣты ай Ужгородского державного инштитуту информатикы, економикы и права, активный автор приручникох про штуденты.
З творбы (монографии)
Розвиток народної освіти в Угорській Народній Республіці. 1945-1960 (1962) , 
Педагогічна думка в Угорщині (1969), 
Народное образование в Венгрии (1972), 
Народное образование в европейских странах социалистического содружества (1978), 
Народна освіта Радянського Закарпаття (1988), 
Нариси з розвитку педагогічної думки і школи Закарпаття (1990), 
Антологія педагогічної думки Закарпаття (ХІХ – ХХ ст.) (1992),
Етико-психологічні проблеми сімейного виховання молоді (1994), 
Августин Волошин (1995, співавтори М.Зимомря, М.Вегеш), 
Школа та освіта Закарпаття (1997, співавтори В.Росул, М.Талапканич), 
Видатні педагоги України (ХІХ – ХХ ст.) (2001, співавтор В.Росул, 
Педагогічна освіта на Закарпатті (2003, співавтори Ходанич П.М., Росул В.В.)

 Награды и сполоченскы функции 
 Знак «Відмінник народної освіти УРСР» (1952)
 Титула Заслуженый учитель УССР (1954).
 Орден Трудового червоного прапора (1960) 
 Медаль «За доблестный труд» и  (1965)
В роках 1965–2004 быв на челѣ Закарпатского оддѣлѣня Педагогичного товаришства Украины, вецеразы быв выбраный до Закарпатской областной ай Тячовской районной рад народных депутатох, де активно обстойовав интересы освѣты и ей працовникох.

 Жерела и одказы 
 Алмашій, Михайло: Гомоннай Василь //Русинська педагогічна енциклопедія. — Ужгород: Карпатська Вежа, 2005. — 304 с.  Сс. 68–69.

 Ходанич П. М. (2007): Гомоннай Василь Васильович // Сс. 98–99.



 Референции 

Катеґорія:педаґоґы
Катеґорія:Державны урядници