Василь Сарканич

Васи́ль Сарка́нич (, Шелестово, Підкарпатьска Русь, Чеськословеньско – , Свалява, Мукачівскый район Закарпатьска область, Україна) — именитый закарпатськый педаґоґ, локалный політик вароша Свалявы, общественный дїятель Третього карпаторусинського ренесанса.

 Животопис 

Василь Сарканич ся родив 10. авґуста 1923. рока в селови Шелестово на Мукачувщині у багатодітнув родині, де было шестеро діти. В 1929. році фамілія Сарканичув переїхала жити в Сваляву (хоть перші 1,5 рокы багатодітна родина жила в селі Драчино), де отець Василя ся устроив на роботу старшого кочегара хімзаводу фірмы «Сольва». У Сваляві малый Василь Сарканич учив ся в народнув школі, а пак штудійовав у горожанці. В 1941. році Василь Сарканич поступив у школу з обробкы метала в Севлюши, де ся вчив 3 рокы. У 1943. році Василь Сарканич пуйшов на роботу в Будапешт на ливарный завод Вайса Манфріда. Мавучи добру освіту, робив не простым робочым, а контрольором фунґованя станкув. Позад сього заробляв доста файно (750 пенґывув на місяць) на вті часы. В Будапешті пережив бомбардованя вароша. На отцюзнину Василь Сарканич ся вернув такой по войні, в 1945. році. Вже восени того ж года продовжив свої наукы на 4. курсі Севлюської школы металообробкы, котра на тот час яла ся звати Виноградівськым технікумом. Послїдь штудованя в Селюши быв направленый на роботу в депо Чоп, де робив техніком при майстрови по ремонту паровозув. Туй доста добрі ся ознакомив из совецьков системов фунґованя желїзничного транспорта. Майпотум Василь Сарканич зачав робити началником механічного цеха на заводі им. С. Кірова у селі Кольчино, што на Мукачувщині. Из 1. септембра 1949. рока Василь Сарканич зачав свуй пятьдесятгудньый карьєрный путь у Свалявському профтехучилищи. Туйка проробив ипен до 1999. года. Спершу ги майстер выробничого ученя, пак – старшый майстер, майпотум – заступник директора, директор професійно-технічного училища № 9 (ныні – Свалявськый професійный будовничый ліцей). За час 30-рочного перебываня Василя Сарканича на посаді директора Свалявського професійно-технічного училища было збудовано учебный корпус (1970), інтернат, адмінкорпус, проведено реконструкцію майстерень выробничого ученя (1972). Ученикы училища – призеры областних спортивных олімпіад, конкурсув технічної и художньої творчости (1972–1982). Духовому оркестру училища присвоєно званя «Народный» (1986). Наладжені ипні межинародні партнерські контакты з аналогічными учебными установами Словакії (1972), Литвы (1973) й Росії (1973). Василь Сарканич – отличник профтехничного образованя СРСР (1973) и УРСР (1982). Одзначеный орденом Трудового Черленого прапора (1981), многыма медаліями.

 Общественно-културна робота 
У 1990. роках Василь Сарканич активно зачав ся анґажовати у карпаторусинськоє общественноє двиганя. Майже 11 рокув возглавляв Свалявськоє общество подкарпатськых русинув. Быв такой и заступником головы Свалявського районного Общества им. А. Духновича, членом Правліня Сойму подкарпатськых русинув. У 2003–2004. учебному році за пудпоры Карпато-русинського общества США, под веденьом головы Свалявського общаства подкарпатськых русинув Василя Сарканича и координатора Проґрамы русинськых неділных школ у Закарпаті Павла Роберта Маґочія отворили ся перші пробні 9 класув, де 200 ученикув учили історію и културну дїдузнину своих предкув – карпатськых русинув. Василь Сарканич – делеґат чотырьох Світовых Конґресув Русинув. Василь Сарканич быв депутатом Свалявської варошської рады 5-ти скликань. Почесный горожанин Свалявы (2003). Василь Сарканич умер 5. марта 2008. года.

У 2013. році, на день Свалявы (21. септембра, храмовоє сято Руздва Богородиці), на будові Свалявської варошської рады Василю Сарканичу была одкрыта памнятна табла. Позер.: https://web.archive.org/web/20230811020623/http://novzak.uz.ua/news/svalyava-vidznachila-svoie-777-richchya/

 Родина 
Супруга, Терезія Василівна (15.05.1929), робила касірьом, нормовалницьов у Свалявському професійно-технічному училищі № 9. Сыны: Михаил (12.11.1957) – головный инженер ТОВ «Плосківський завод мінеральних вод», голова Свалявської районної орґанізації «Союз Чорнобиль України» (1997); удостоєный ордена «За заслуги» III-го ступеня; Александр (10.09.1959) – дохтор-терапевт, головный дохтор ТОВ «Сузір’я» (санаторій «Квітка полонини», с. Солочин).

 Ґалерія 

 Жерела 

 Сарканич Василь Васильович. Навчально-методичний центр професійно-технічної освіти у Закарпатській області. Персоналії. URL: http://zpto.ues.net.ua/index.php/about-us/personalities/item/993-personalii
 Федикович Павло, Тидір Федір. Професія людяності Василя Сарканича. Свалявська формула успіху. Нариси / Упорядкування, вступна стаття Павла Федиковича. Ужгород: Карпати, 2008. С. 251–265.
 Зан Михайло. Сторочный юбілей славного карпаторусина из Свалявы. Дата оновлення: 09.08.2023. Лем. FM. URL: https://www.lem.fm/storochnyj-yubilej-slavnoho-karpatorusina-iz-svalyavy/?fbclid=IwAR3jJ_Hc9YLcTeqMHM18ulmkITTfZw91l_tq0RTni6nOudgZucaQ16viL7o
 Зан Михайло. Сарканич Василь Васильович. rueportal. Дата оновлення: 09.08.2023. URL: https://rueportal.eu/wiki/sarkanyc-vasyl-vasylovyc.html?fbclid=IwAR3nR4tBdbe_fEzgDwwc3HhhFOVro6ZS4_W34VQOaCnQ02NuObgUuKDbRoE
 Рішко Микола. Від простого викладача - до директора. Новини Закарпаття. 2023. 12 серпня (№ 31 (5046). С. 8. URL: http://novzak.uz.ua/news/vid-prostogo-vykladacha-do-dyrektora-vasyl-sarkanych-kotromu-vypovnylosya-by-100-pratsyuvav-u-systemi-ptu-50-rokiv/?fbclid=IwAR1mCAI3TCcQGBYV6G1oQmYWLw4kF-HXG-2iF32Q24pWRbHTLrtomI54zd8

Катеґорія:Русиньскы педаґоґы
Катеґорія:Русиньскы народны дїятелї
Катеґорія:Свалява