Василь Гренджа-Донскый

Васи́ль Гре́нджа-До́нскый [grendᶚa] (* 24. апрѣль 1897, Воловое, Мараморош, Мадярске кралевство (днесь Межгорье, Украина) — †25. новембер 1974, Братислава, Чехословацка Социалистична Република) — украинскый писатель Чехословакии, политичный активиста Карпатской Украины, редактор новинкы Карпатской Украины Нова свобода.

 Биография 
Уродив ся в 9-дѣтной селянской родинѣ яко старшый сын. Курс зачаточной школы освоив во фарской школѣ. Робив поштарем на мѣстном поштовом урядѣ.  Закончивши заочно неповный курс середной школы,Гренджа-Донський. Краєзнавчий словник русинів-українців. Пряшівщина. СРУСР. Пряшів, 1999. С.94. року 1915 наруковав до войска, а неодовга быв раненый на российском фронтѣ Первой свѣтовой войны и лѣчив ся у Будапештѣ. Перебываючи на реконвалесценции в Будапештѣ учив ся на Торговелной академии и Академии Умѣлств. Року 1918 вертать ся до войска и служить на румынском и тальянском фронтах. Горячо принимать револучны подѣи в Мадярщинѣ. Року 1919 вступив до мадярской Червеной армады. Перва его жена была Мадярка и велика патриотка, под ей вплывом зачинать писати свои первы творы по мадярскы.Ґренджа-Донський Василь. //П.Р.Маґочій, І.Поп. Енциклопедія історії та культури карпатських русинів. Ужгород, 2010. С. 169–170. 16-рочна Мария (Монцика) Вилгелм (1903–1983), родом з Бачкы, з котров побрали ся в новембрѣ 1919, родила му двох дѣвок: Алису (Ержику, 1921) и Олгу (1927). В роках 1918–1922 в Будапештѣ продовжив науку на специалных офицерскых курсах, доповнюючи свою освѣту, што дало му можность достати роботу книговода (бухгалтера) в асекурацийном сполку. Вернувши ся до краю в маю 1922, достав мѣсто книговода в Подкарпатском банку в Ужгородѣ, вдяка чому добрѣ забезпечив материално свою фамилию. Обстояня в краю под новов чешсков администрациов нашов зовсѣм змѣненыма. З року 1923 принимать украинофилску орьентацию, зачинать активно робити в Просвѣтѣ и украинскых новинках, публиковати свои поезии. Первы зберькы писав сперву по руськы (Квѣты з терньом, 1923), пак по украинскы етимологичным правописом (Золотѣ ключѣ, 1923).Ґренджа-Донський Василь. //П.Р.Маґочій, І.Поп. Енциклопедія історії та культури карпатських русинів. Ужгород, 2010. С. 169–170. Дале перешов, яко первый в краю на фонетичный правопис (Шляхом терновим, 1924).  Року 1926 з урядного дозволу змѣнив прозвище на Гренджа-Донскый.Твори Василя Ґренджі-Донського. Том Х. Published by Carpathian Alliance, Inc. Branch in Washington, D.C. 1988. С. 62. Того же року выходить его перва прозова книжка Оповідання з Карпатських полонинТвори Василя Ґренджі-Донського. Том V. Повісті. Published by Carpathian Alliance, Inc. Branch in Washington, D.C. 1985. С. VII. Року 1928 став ся первым украинскым писательом, чия книжка была опубликована в Совѣтской Украинѣ (Тернові квіти полонин, 1928, Харьков).Ґренджа-Донський Василь. //П.Р.Маґочій, І.Поп. Енциклопедія історії та культури карпатських русинів. Ужгород, 2010. С. 169–170.

Року 1930 розышли ся з первов женов, Алиса зостала з отцем в Ужгородѣ, а жена з малов Олгицов одышли до Будапешту навсе. 25. апрѣля 1933 побрав ся з Марусев Рущаковов (1912–1990), простов верховинков з Волового, 15 рокы молодшов од него. У Воловом его будуча жена была учительков ручных робот (вышиваня) в горожанцѣ. З нев мав сына Ивана (1945).

В януарѣ 1935 став членом проводу Украинского националного объеднаня (УНО), в периодѣ Карпатской Украины редаговав у Хустѣ новинку Нова свобода. По утлумѣню новопроголошеной републикы мадярскым войском 15. марца 1939 трафив до концтабору с. Крива, а пак Варюлопош (коло Нѣредьгазы), а по вывольнѣню 7. августа 1939 переселив ся до Братиславы, де жив до конця живота. 

За Тисового режиму быв ведучым украинской програмы словацкого радия.Ґренджа-Донський Василь. //П.Р.Маґочій, І.Поп. Енциклопедія історії та культури карпатських русинів. Ужгород, 2010. С. 169–170.

По приходѣ Червеной армады наступив до рядов коммунистичной партии Чехословакии (1945) и брав участь в антифашистичном руху.Гренджа-Донский. Украинский советский энциклопедический словарь. Том 1. К.1988. С. 464. В добѣ украинизации активно помагав новым украинскым периодикам Дзвіночок, Піонерська газета, Дружно вперед, Дукля и публиковав в них свои творы. В послѣдны рокы свого живота занимав ся редагованьем своих ранных творов, вымѣнюючи слова и выразы руськой бесѣды на литературны украинскы.Ґренджа-Донський Василь. //П.Р.Маґочій, І.Поп. Енциклопедія історії та культури карпатських русинів. Ужгород, 2010. С. 169–170.

 Творба 
 Поетичны зберькы:
 «Квѣты з терньом» (1923)
 «Золотѣ ключѣ» (1923)
 «Шляхом терновим» (1924)
 «Китиця квіток» (1925)
 «Тернові квіти полонин» (Харьков, 1928)
 «Покрив туман співучі ріки…» (1928)
 «Тобі, рідний краю» (1936)
 «Червона скала» (1938)Епична поема печатала ся в дѣточом журналѣ Пчолка на продовжѣня в роках 1931–1938, а наконець вышла окремов книжковХланта І. Ґренджа-Донський Василь Степанович. //Енциклопедія Закарпаття. Визначні особи ХХ століття. «Ґражда». Ужгород, 2007.  Сс. 112–113.
 «За ґратами» (1939)
 «Місячні груні» (Пряшів, 1969)
 «Тече потік з бережечка» (Пряшів, 1985, посм.)

 Проза:
 «Оповідання з Карпатських полонин» (1926)
 «Оповідання з Карпатських полонин» (перевыданя: Харьков, 1928)
 «Назустріч волі» (1928)
 «Немає набоїв»(Харьков, 1928)
 «Ілько Липей — карпатський розбійник» (Львів, 1936)
 «Петро Петрович» (1937)
 «Петрик» (Пряшів, 1973)

 Пьесы и драматичны поемы: Хланта І. Ґренджа-Донський Василь Степанович. //Енциклопедія Закарпаття. Визначні особи ХХ століття. «Ґражда». Ужгород, 2007.  Сс. 112–113.
 «Сиротина» (1925)
 «Останній бій» (1930) 
 «Сотня Мочаренка» (1932)
 «Як сади зацвітуть» (1937) 
 «Зруб» (1948)Одзначена премиов Министерии школства и културы, Братислава 1957Хланта І. Ґренджа-Донський Василь Степанович. //Енциклопедія Закарпаття. Визначні особи ХХ століття. «Ґражда». Ужгород, 2007.  Сс. 112–113.
 «Русалка» (1945)
 «Скам’янілі серця» (1957) Одзначена премиов Словацкого литературного фонда, 1957Хланта І. Ґренджа-Донський Василь Степанович. //Енциклопедія Закарпаття. Визначні особи ХХ століття. «Ґражда». Ужгород, 2007.  Сс. 112–113.

 Неопубликованы романы: Хланта І. Ґренджа-Донський Василь Степанович. //Енциклопедія Закарпаття. Визначні особи ХХ століття. «Ґражда». Ужгород, 2007.  Сс. 112–113.
 Запропащені роки
 Світанок над горами
 Сини Верховини
 Вызнаменаня 
1970 — Заслуженый умѣлець Чехословацкой републикыҐренджа-Донський Василь. //П.Р.Маґочій, І.Поп. Енциклопедія історії та культури карпатських русинів. Ужгород, 2010. С. 169–170.
???? — Одзнака президента Чехословацкой републикы «За розбудову» (Za zásluhy o výstavbu), котров гоноровали «чоловых бойовников за социалистичну одбудову»

 Одказы 
 Закарпатська обласна бібліотека для дітей та юнацтва (ЗОДЮБ): Ґренджа-Донський Василь Степанович
 В. І. Ільницький, Д. М. Федака. Літописець Карпатської України

 Жерела 
 Ковач Ф. Гренджа-Донський. Краєзнавчий словник русинів-українців. Пряшівщина. СРУСР. Пряшів, 1999. С.94. 
 Мишанич О. Василь Гренджа-Донський // Повернення. Літературно-критичні статті і нариси. — К.: АТ «Обереги», 1993. — С. 94-111.
 Мольнар М. Доля співця полонин. Причинок до творчої біографії В. Гренджі-Донського //Зустрічі культур: З чехословацько-українських взаємовідносин. — Братислава: Словацьке педагогічне видавництво в Братиславі, відділ української літератури в Пряшеві, 1980. — С. 388—447.
 Поп І. Ґренджа-Донський Василь. // П.Р.Маґочій, І.Поп. Енциклопедія історії та культури карпатських русинів. Ужгород, 2010. С. 169–170.
 Рекіта В. І. Історія Закарпаття у творчій спадщині Василя Ґренджі-Донського / Передм. В.Задорожного. — Вид. друге, переробл., доп. — Ужгород: Ґражда, 2007. — 112 с.
 Хланта І. Ґренджа-Донський Василь Степанович. //Енциклопедія Закарпаття. Визначні особи ХХ століття. «Ґражда». Ужгород, 2007.  Сс. 112–113.

 Референции 

Катеґорія:Украинскы писателе
Катеґорія:Украинскы поеты